overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.03.2005 року. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через зловживання відповідачем алкогольних напоїв, внаслідок чого між ними виникають конфлікти, під час яких він ображає її, що негативно впливає на моральний стан та душевний спокій. На її неодноразові зауваження припинити таку поведінку відповідач не реагує. Вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, вважає, що їх шлюб існує формально, сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому звернулася до суду з даним позовом. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 05.03.2005 року, від якого мають трьох неповнолітніх дітей, що вбачається із свідоцтва про шлюб та копій свідоцтв про народження. В судовому засіданні встановлено, що сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, позивачка і відповідач спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання відповідача проживати разом у шлюбі. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.03.2011 року виконкомом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №01, мотивуючи тим, що у зв'язку з психологічною несумісністю характерів між сторонами почали виникати сварки, сімейні відносини припинилися з 20.10.2014 року, позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача. В судове засідання позивач не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 05.03.2011 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 05.03.2011 року серії [NUMBER], виданим виконкомом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №01. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 19.07.2011 року серії [NUMBER], виданого виконкомом Матроської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Дитина проживає з матір'ю. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з 20.10.2014 року у зв'язку з психологічною несумісністю характерів, втратою почуття любові та поваги. Спору щодо розподілу сумісно нажитого майна немає. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.03.2011 року, посилаючись на те, що одруження виявилося невдалим, сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, відповідач постійно влаштовує сварки, ображає, принижує її честь і гідність, з вересня 2016 року вони шлюбні відносини припинили взагалі та проживають окремо. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і за правилами допиту свідка пояснила, що чоловік її безпричинно ревнував, ображав та принижував у присутності сторонніх людей. При цьому обзивав її нецензурними словами, виганяв з квартири. Так чоловік поводить себе уже більше двох років. В результаті вони припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства з вересня 2016 року. Відповідач не з'явився за викликом до суду, не повідомивши про причини неявки. Сторони були належним чином оповіщені про час і місце судового розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України справа судом розглянута заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши докази, надані позивачкою, судом встановлено обставини справи та визначено відповідно до них правовідносини. Згідно з свідоцтвом про шлюб сторони зареєстрували шлюб 05 березня 2011 року у Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 58 (а.с.11). Від шлюбу у подружжя є син [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю (а.с. 7-8). Суд дійшов висновку про можливість ухвалити згідно з ст. 112 СК України рішення про задоволення позову, оскільки за встановлених обставин подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 05.04.2014 року виконавчим комітетом Лебязької сільської ради Чугуївського району Харківської області, свідоцтво про одруження серія І-ВЛ № 226981. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей. Зясувавши, що між ними не має поваги та любові, вони рік тому припинили шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, примирення та збереження сімї на думку позивача не можливе. Позивач в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява в якій вона підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу без її присутності (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином та своєчасно, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність з повним визнанням позовних вимог (а.с. 20). Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. Перевіривши матеріали справи, зясувавши дійсні взаємини подружжя, згоду відповідача з позовом, строк окремого проживання, суд приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно та вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи. Майнового спору між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.04.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №173, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомила, що від шлюбу з відповідачем дітей не мають. У судовому засіданні позивач позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, звернувшись із заявою, згідно з якою не заперечував проти розірвання шлюбу. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.04.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №173 (а.с.3). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін на час розгляду справи відсутній, дітей не мають. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.05.2015 року, посилаючись на те, що одруження виявилося невдалим, сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, з жовтня 2016 року вони шлюбні відносини припинили взагалі та проживають окремо. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і за правилами допиту свідка пояснила, що чоловік у вересні 2016 року поїхав до м. Харкова, де зустрів іншу жінку, з якою почав жити разом. Коли їй стало відомо про це, вона переїхала жити до своїх батьків і з жовтня 2016 року вони проживають окремо. Відповідач не зявився за викликом до суду, не повідомивши про причини неявки. Сторони були належним чином оповіщені про час і місце судового розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України справа судом розглянута заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши докази, надані позивачкою, судом встановлено обставини справи та визначено відповідно до них правовідносини. Згідно з свідоцтвом про шлюб сторони зареєстрували шлюб 05 травня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції у Харківській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 12 (а.с.6). Від шлюбу у подружжя є дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю (а.с. 10). Суд дійшов висновку про можливість ухвалити згідно з ст. 112 СК України рішення про задоволення позову, оскільки за встановлених обставин подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.06.2010 року, посилаючись на те, що одруження виявилося невдалим, сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та довіри, між ними постійно виникали сварки на грунті пияцтва відповідача, він не бере участі у веденні домашнього господарства, не займається вихованням дитини, все це призвело до втрати почуття поваги та любові, з вересня 2013 року вони шлюбні відносини припинили взагалі та проживають окремо. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і за правилами допиту свідка пояснила, що у злагоді вони прожили дише декілька місяців після реєстрації шлюбу. Потім розходилися, знову примирялися, вона вже подавала заяву про розлучення у 2012 році, однак того разу відмовилася від позову з надією зберегти сім'ю. Поведінка чоловіка не змінилася, він продовжував пиячити, пізно повертався додому, не забезпечував сім'ю. Врешті вони продали спільний будинок, поділили майно і з вересня 2013 року проживають окремо, примирення вона вважає неможливим. Відповідач не з'явився за викликом до суду, не повідомивши про причини неявки. Сторони були належним чином оповіщені про час і місце судового розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України справа судом розглянута заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши докази, надані позивачкою, судом встановлено обставини справи та визначено відповідно до них правовідносини. Згідно з свідоцтвом про шлюб сторони зареєстрували шлюб 5 червня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 11 (а.с.4). Від шлюбу у подружжя є дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні (а.с.5,7). Суд дійшов висновку про можливість ухвалити згідно з ст. 112 СК України рішення про задоволення позову, оскільки за встановлених обставин подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.11.2005 року Гайворонським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградської області. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вони з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі з 05.11.2005 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між ними не склалося з огляду на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, у них різні погляди на сімейне життя, що зумовило розпад сум`ї та фактичне припинення шлюбних відносин. Три роки тому подружжя припинило шлюбні відносини і стали проживати окремо, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] з 05.11.2005 року проживали в шлюбі, зареєстрованому Гайворонським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградськоїї області, актовий запис № 117 (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.11.2005 р. (а.с.4). Від спільного подружнього життя у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина: [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 13.07.2011 року (а.с. 5) . Сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.11.2011 року. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, внаслідок чого між ними виникали конфлікти, що негативно впливали на її моральний стан та душевний спокій. На даний час вони протягом 8 місяців разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Вона втратила почуття поваги та любові до відповідача, а тому вважає, що їх шлюб існує формально, сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог з вищенаведених підстав, просила суд термін на примирення не надавати, ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 05.11.2011 року, від якого мають неповнолітню дитину, що вбачається із свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про народження дитини. В судовому засіданні встановлено, що сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, позивачка і відповідач спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання відповідача проживати разом у шлюбі. Позивачка у судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу, оскільки не бажає в подальшому перебувати у шлюбних відносинах з відповідачем, котрий у судовому засіданні проти розірвання шлюбу також не заперечував. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 грудня 1996 року у виконкомі Лохівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №06. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різних поглядів на сімейні відносини. Не підтримують сімейних відносин та не проживають разом, тому їх шлюб існує тільки формально і його слід розірвати. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач у судове засідання не з»явилася, оскільки заявила клопотання про розгляд справи без її участі, при цьому підтримала позовні вимоги та просила їх задоволити (а.с. 16). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований 05 грудня 1996 року у виконкомі Лохівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №06 (а.с. 3). Відповідно до частини другої ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з частиною третьою ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст. 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб носить лише формальний характер. За таких обставин справи, позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved