Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 20.10.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . На даний час їхня сім`я фактично розпалася, спільне домашнє господарство не ведеться. Подружні стосунки не підтримують, взаємних прав та обов`язків не мають, спільного бюджету також не мають. За таких обставин, вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, а тому зберігати шлюб стало недоцільним, оскільки він суперечить її інтересам. Враховуючи викладене, просила розірвати її шлюб з відповідачем [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явилася, проте в матеріалах справи мається заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у засідання не з`явився. Звернувся до суду з заявою, у якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає. На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає наступне. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , 20.10.2007 року був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 178. Після реєстрації шлюбу, позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Сторони мають двох спільних дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 132, та сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.08.2019 року Корсунь-Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 76. Згідно зі ст.ст. 104, 105 та 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя. Відповідно до положень ст.ст. 111-112 СК України, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей, вживши всіх заходів щодо примирення подружжя та встановивши, що їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, - постановляє рішення про розірвання шлюбу. Оскільки, сторони примиритися бажання не виявили, відповідач [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] , суд, враховуючи викладене, вважає, що дана сім`я фактично розпалась, шлюб існує лише юридично, суперечить інтересам сторін і його необхідно розірвати. Спору про поділ майна, сторони, на момент розгляду даної справи, не мають, тому вказане питання судом не вирішуються. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не просить, після розірвання шлюбу, змінити їй прізвище, набуте у шлюбі, тому суд залишає позивачу прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні, в порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подачі позову. Враховуючи викладене, у зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 420 гривень 40 копійок. Вирішуючи питання щодо судових витрат, прийшовши до висновку про задоволення позовних вимог та враховуючи повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір сумі 420 гривні 40 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved