Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якому зазначила, що вона з відповідачем проживала у незареєстрованому шлюбі. Від якого народилась малолітня [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки позивач з відповідачем припинили з листопада 2010 року. Донька проживає разом з позивачем. Відповідач життя доньки не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає, батьківські обов»язки щодо дитини не виконує. У зв»язку з тим, що на сьогоднішній день позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], вона звернулась до суду з даним позовом та просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. В ході судового розгляду справи позивач збільшила заявлені позовні вимоги та просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх його видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені та збільшені позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. В останнє судове засідання не з»явився, надав до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. В матеріалах справи також мається заява відповідача, посвідчена нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Краля С.С., згідно якої [PERSON] повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та обов»язків по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи Виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, проти їх задоволення не заперечувала. Представник третьої особи Виконавчого комітету Комсомольської районної у м.Херсоні ради в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, проти їх задоволення не заперечувала. Заслухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №48, зробленого 19.01.2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області батьками [PERSON], [INFO], записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00015750864 від 31.08.2015 року судом встановлено, що державна реєстрація відомостей про [PERSON], [INFO], проведена відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України (а.с.10). Згідно актового запису про шлюб №572, складеного 18.07.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, 18 липня 2014 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після державної реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на «[PERSON]» (а.с.6). Згідно довідки ОСББ «Димитрова,19» від 22.06.2016 року вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом з [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Із довідки від 15.10.2015 року вих.№02-22/71, виданої Херсонським ясла-садком №9 комбінованого типу для дітей з вадами мови Херсонської міської ради, встановлено, що батько дитини [PERSON] до ясла-садка №9 не з»являється, життям доньки не цікавиться (а.с.11). Згідно акту обстеження умов проживання Служби у справах дітей Корабельної районної у м.Херсоні ради від 03.01.2017 року за адресою: [ADDRESS] житлово-побутові умови [PERSON] задовільні, створені належні умови для проживання та виховання дитини. Згідно обстеження умов проживання Служби у справах дітей Суворовської районної у м.Херсоні ради від 08.12.2016 року за адресою: [ADDRESS], де проживає [PERSON], встановлено, що останній про місце проживання доньки [PERSON] не знав, не бачив її, оскільки до судового процесу не знав про її місце перебування. Згідно висновку Виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради №6 від 13.01.2017 року позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітньої [PERSON], [INFO], є доцільним. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що відповідач з дитиною не спілкується, батьківські обов»язки відносно неї не виконує, будь-якої допомоги на утримання доньки не надає, донькою не цікавиться. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися у невиконанні батьком обов'язків по вихованню, встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Згідно ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає.

Outcome: approved