Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання права власності на житловий будинок. У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та зазначив про необхідність залишити п. 2 його позовних вимог без розгляду, а п.3 доповнив та просить визнати за позивачем право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу укладеного на товарній біржі «Сокіл» 14.10.1998 р. між [PERSON] та [PERSON], а в іншій частині позов підтримав та пояснив, що 14.10.1998 р. [PERSON] придбала в [PERSON] ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] за 1000 грн., які продавець отримав до підписання цього договору. Інвентаризаційна оцінка майна на день укладення правочину складала 7094 грн. Договір купівлі-продажу зазначеної частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами було посвідчено на товарній біржі «Сокіл» за реєстровим № 92. Сторони виконали умови договору. Вказаний договір не є нотаріально посвідченим, тому при намаганні здійснити дії щодо відчуження вказаного будинку, виникли складності, бо даний документ не є документом, який підтверджує право власності позивача на майно. З відповідачем на даний час позивач не має змоги зустрітися для його належного його оформлення. Зазначає, що при укладанні даного договору нотаріальне посвідчення не потребувалося, а тому позивач на правових підставах володіє ? частиною житлового будинку, тому позов просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача, та відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить наступних висновків. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що 14.10.1998 р. позивач з відповідачем уклали на товарній біржі «Сокіл» договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS], за реєстровим № 92, на підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» в ред.. 1993 року без нотаріального посвідчення. Відповідно до його умов [PERSON] передав [PERSON] ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS], а остання повністю сплатила вартість вказаного майна. У зв'язку із тим, що вказаний договір оформлений із порушеннями і не може вважатися належним правовстановлюючим документом, представник позивача просить визнати за [PERSON] право власності на спірне майно. Ці обставини підтверджуються копіями торгового біржового договору, технічного паспорту та іншими письмовими доказами. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» в ред. 1993 року, договори, зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. Згідно з положеннями ст. 128 ЦК УРСР в ред. 1963 року, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором. Враховуючи вищенаведене, те, що позивач [PERSON] з 1998 року володіє ? частиною житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджено в судовому засіданні належними та допустимими доказами, суд приходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved