Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій з урахуванням зменшення позовних вимог, просила стягнути з [PERSON], 29.11.1978 р. н., на її користь аліменти на утримання як повнолітньої дочки, що продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 670 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову й до закінчення навчання, посилаючись на те, що вона, є донькою [PERSON] та [PERSON] Зазначила, що 18.01. 2011 року шлюб між батьками було розірвано. Від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] та [PERSON] За рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 06.11.2008 року батько сплачував на користь матері аліменти на наше з братом утримання у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей та 18.12 2016 року їй виповнилось 18 років, у звязку з чим стягнення аліментів на її утримання з відповідача більше не проводиться. З 01.09.2015 року вона стала студенткою денної форми навчання групи ЛДб15 (4.0д)-01, Мед-фарм спеціальність «Лабораторна діагностика» Національного фармацевтичного університету. Загальна вартість навчання становить 31\~920 грн., тобто щороку складає 7980 грн. Вартість проживання у гуртожитку складає 499,50 грн., щомісячно, що підтверджується квитанціями від 15.08.2016 року на суму 2500 грн. та 24.02.2017 р., тобто щомісячно у звязку з навчанням витрачається близько 3400 грн. Вказала на те, що вона постійно хворіє та знаходиться на диспансерному нагляді у лікаря офтальмолога. Діагноз: Міопія сл. ст. обох очей. ПВХРД (периферійна дегенерація сітківок) обох очей. вихід токсоплазмозного хоріоретиніту правого ока, в тому числі вказала, що потребує лазерної корекції зору витрати на все це додатково несе її мати. Середньомісячний сукупний дохід матері складає 2800 грн., в звязку з скрутним матеріальним становищем родини, мати не має змоги самостійно щомісячно надавати по 3300 грн. на навчання, щоб позивач мала змогу здобути освіту. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги з урахуванням зменшення позовних вимог і просила суд їх задовільнити з підстав, які нею вказані у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги, з урахуванням зменшення позовних вимог визнав повністю та беззаперечно і просив суд їх задовільнити, про що надав письмову заяву у судовому засіданні. Представник відповідача [PERSON] та третя особа [PERSON], кожен окремо, не заперечували про задоволення позовних вимог, з урахуванням їх зменшення, та вважали, що цим не буде порушено права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому просили суд задовільнити позовні вимоги. Положеннями ч. 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до абз.3 п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч.1, ч.2\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за №3 судам розяснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі зявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Визнання відповідачем [PERSON] пред'явленого позову [PERSON] є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4\~ст.174 ЦПК України\~відповідачу [PERSON] відомі та зрозумілі. Позивачка відповідно до п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3\~ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] в дохід держави слід стягти судові витрати по справі. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.367 ЦПК України\~рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та 166, 199 СК України,

Outcome: approved