Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті вона отримала спадщину за законом, однак вона не змогла успадкувати житловий будинок [ADDRESS] , оскільки у Свідоцтві про право власності неправильно записано прізвище матері та замість вірного « [PERSON] » записано « [PERSON] », про що державний нотаріус Другої Слов`янської нотаріальної контори 26 грудня 2019 року видав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Просить суд визнати за нею, [PERSON] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, вартістю 47564,00 грн., земельною ділянкою, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. 05 лютого 2020 року до суду надала Заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, та задовольнити позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 05 лютого 2020 року до суду надали Заяви, в яких зазначили, що вимоги [PERSON] визнають у повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно до\~ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 392 Цивільного кодексу України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~способом захисту цивільних прав є визнання права. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено Свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння, виданого 17 березня 1989 року Виконавчим комітетом Ради народних депутатів, [PERSON] належить домоволодіння [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку, літньої кухні, двох сараїв, гаражу, погребу, туалету та колодязю (а.с. 6). Також КП БТІ м. Слов`янська на ім`я [PERSON] видано Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] , яке має наступні характеристики: житловий будинок - А-1, загальною площею 55,5 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м., літня кухня - Б, гараж - В, сарай - Г, туалет - Д, сарай - Е, погріб - Ж, колодязь №1 (а.с. 7-9). З Довідки № 29/24-27 від 12 січня 2020 року, виданої Андріївською сільською радою Слов`янського району Донецької області, вбачається, що згідно з даними Погосподарської книги №2, будинок [ADDRESS] , належав [PERSON] (а.с. 22). З копій паспорту громадянина України, вбачається, що [PERSON] , [INFO] з 22 червня 1984 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35). Також [PERSON] 13 березня 2019 року склала Заповіт, який посвідчено секретарем Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області, яким [PERSON] заповідала належний їй: - житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами номер [ADDRESS] в рівних частках: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - \~ \~ \~ \~земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,0609 га, в тому числі рілля 5,0609 га, розташованої на території Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області, діл. 31, кадастровий номер земельної ділянки 1424280500:02:000:0074, - [PERSON] , [INFO] ; - \~ \~ \~ \~1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,4275 га, в тому числі рілля 4,4275 га, розташованої на території Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області, діл. 26, кадастровий номер земельної ділянки 1424280500:02:000:0069, заповідаю: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зі Свідоцтва про смерть, виданого 13 червня 2019 року Виконавчим комітетом Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] померла [INFO] (а.с. 5). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Однак [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відмовилися від спадщини на користь [PERSON] , про що подали Заяви до Другої Слов`янської нотаріальної контори (а.с. 24-26). Після смерті [PERSON] спадщину, в тому числі і житловий будинок [ADDRESS] , прийняла її дочка - [PERSON] . Зі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26 грудня 2019 року, вбачається, що [PERSON] після смерті матері - [PERSON] отримала у спадок 1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,4275 га, в тому числі рілля 4,4275 га, розташованої на території Андріївської сільської ради Слов`янського району Донецької області, кадастровий номер земельної ділянки 1424280500:02:000:0069 (а.с. 27). Також після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] раїну Донецької області, Після смерті спадкодавця позивач звернулася до Державного нотаріуса Другої Слов`янської нотаріальної контори, [PERSON] з Заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Державним нотаріусом Другої Слов`янської нотаріальної контори, [PERSON] 26 грудня 2019 року на підставі Заяви [PERSON] про прийняття спадщини була заведена спадкова справа № 212/2019 та зареєстрована у спадковому реєстрі за № 64998674 (а.с. 28). Згідно до п.3.1 Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно до\~ст. 67 Закону України «Про нотаріат»\~Свідоцтва про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. У склад спадкового майна після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] входить житловий будинок «А-1» загальною площею 55,5 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м., літня кухня - Б, гараж - В, сарай - Г, туалет - Д, сарай - Е, погріб - Ж, колодязь №1 , що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. 27\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до\~статті 1296 ЦК\~є правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Відповідно до частини 5\~статті 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця». Проте, у встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності на житловий будинок під [ADDRESS] , оскільки у правовстановлюючому документі на будинок допущено описку у прізвищі [PERSON] та замість вірного « [PERSON] », помилково вказано « [PERSON] ». У зв`язку з цим, 26 грудня 2019 року державним нотаріусом Другої Слов`янської нотаріальної контори Грецькою Т.П., спадкоємцю [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, яке залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . (а.с.31). Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених\~Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Вказане також підтверджене і роз`ясненнями, наданими у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України\~встановлено обов`язки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину. \~Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті\~1296,\~1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (а.с.1299\~ЦК України). Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно, здійснюється відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України,\~шляхом визнання прав. Відповідно до 392\~ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності\~відповідна територіальна громада. Умови для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в позивача немає, тому, відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На теперішній час отримати правовстановлюючий документ на [PERSON] неможливо у зв`язку з її смертю, так як відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Згідно з п. 3.2 розділу 3 Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України N 127 від 24.05.2001 року «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за №582/5773, не належать до самочинного будівництва: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року. Технічному паспорті КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янська зазначено, що домоволодіння [ADDRESS] , складається з житлового будинку А-1, загальною площею 55,5 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м., літня кухня - Б, гараж - В, сарай - Г, туалет - Д, сарай - Е, погріб - Ж, колодязь №1, загальною вартістю 47564,00 грн. Законність володіння, користування і розпорядження домоволодінням [ADDRESS] ніким і ніколи не заперечувались. Відповідно до змісту ст. ст. 1216, 1218 ЦК України до спадкоємців переходять всі права, які належали спадкодавцю. Позивач отримала у спадщину спірний будинок після смерті своєї матері [PERSON] . Таким чином, позивачем [PERSON] правомірно набуто право на спадщину за Законом після смерті [PERSON] , в склад якої ввійшло і право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Однак через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з помилкою, допущеною у прізвищі спадкодавця вона не має можливості оформити право власності на своє ім`я. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та складається з: житлового будинку А-1, загальною площею 55,5 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м., літної кухні - Б, гаражу - В, сараю - Г, туалету - Д, сараю - Е, погрібу - Ж, колодязю №1, загальною вартістю 47564,00 грн. (а.с. 7-9, 32). Статтею 1297 ЦК\~встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті\~1296,\~1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Відповідно до п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , однак її право не визнається, що є, відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»,\~правовою підставою звернення до суду, відповідно до вимог\~ст. 392 ЦК України. Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі у позивача немає, тому, відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~його вимога про визнання права на спадщину на домоволодіння підлягає судовому розгляду та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті\~15 та статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Разом з тим, суд приходить до переконання, що вимога [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду доказів, що ця ділянка надавалася у власність та належить на праві власності [PERSON] . Крім того визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, та може відбуватися лише після отримання обґрунтованої відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або за заповітом, яке у матеріалах справи на земельну ділянку відсутнє. На підставі викладеного,

Outcome: partial