Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1987 року. Від шлюбу мають одну дитину, дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою. Поряд з тим, зазначила, що вони з відповідачем люди різних характерів, поглядів на життя. Протягом тривалого часу шлюбніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. А тому, оскільки через органи РАЦС відповідач шлюб розірвати відмовляється, вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливе, і просила суд такий між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі, позов підтримала. Також надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у визначеному законом порядку, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання судової повістки. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності, чи відкладення розгляду справи до суду не подав. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 094145, повторно виданого 07 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 14 листопада 1987 року у Озерянській сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 20. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Драпак». Від шлюбу сторони мають одну дитину, дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою.. Також судом встановлено, що сторонни фактично припинили шлюбні відносини, такі не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Взаєморозуміння та примирення досягти не можуть. Позивач наміру зберегти шлюб не має. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved