Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в своїх інтересах та в інтересах недієздатного [PERSON] до Черкаської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 01 серпня 2014 року померла їх мати [PERSON]. За життя вона склала заповіт, посвідчений Першою Черкаською нотаріальною конторою 16 вересня 2005 року за р. №2-143, яким всю належну їй частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд та земельною ділянкою, що знаходяться в м. Черкаси, по вул. Рєпіна, 10 заповідала [PERSON]. 24 листопада 2014 року вона звернулась до нотаріальної контори та подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері. На підставі даної заяви була відкрита спадкова справа № 468/2014 року. Державний нотаріус видав їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з 5/8 (п'яти восьмих) часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд. Її брату [PERSON] за заповітом належить 5/6 (п'ять шостих) часток житлового будинку. Згідно ст. 1241 Цивільного кодексу України, йому належить обов'язкова частка (1/4 частка спадкового майна), так як він є недієздатним. Тому він має право власності на спадщину на 5/24 (п'ять двадцять четвертих) часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд. [PERSON] є інвалідом дитинства та визнаний інвалідом другої групи. Виконавчий комітет Черкаської міської ради призначив її [PERSON] опікуном свого брата - [PERSON] При вирішенні питання про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку виявилось, що частки, які перебували у спільній частковій власності матері та брата визначені у процентному відношенні, а не в частках. Оскільки частки визначені у процентному співвідношенні - нотаріус позбавлений можливості встановити, яка ж саме частка належить померлій та підлягає спадкуванню, тому він немає правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому вона змушена звернутися до суду із відповідним позовом. Просить суд визнати за нею [PERSON] право власності на спадкове майно - земельну ділянку, розташовану в м. Черкаси по вул. Рєпіна, 10 у вигляді 2499/4000 часток, що відповідає ? часткам з 83,30% земельної ділянки, яка залишилась після смерті матері - [PERSON]. Визнати за її братом [PERSON] право власності на спадкове майно - земельну ділянку розташовану в м. Черкаси, вул. Рєпіна, 10, у вигляді 833/4000 часток, що відповідає обовязковій долі розміром ? частки з 83,3% земельної ділянки, яка залишилась після смерті матері - [PERSON]. Позивачка та в судове засідання не зявились, скерувала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник Черкаської міської ради в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні даного спору покладається на думку суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 01 серпня 2014 року померла мати позивачів [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений Першою Черкаською нотаріальною конторою 16 вересня 2005 року за р. № 2-143, яким всю належну їй частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд та земельною ділянкою, що знаходяться в м. Черкаси, по вул. Рєпіна, 10 заповідала [PERSON]. 24 листопада 2014 року позивач звернулась до нотаріальної контори та подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері. На підставі даної заяви була відкрита спадкова справа № 468/2014 року. Державний нотаріус видав позивачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з 5/8 (п'яти восьмих) часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд. Її брату [PERSON] за заповітом належить 5/6 (п'ять шостих) часток житлового будинку. При вирішенні питання про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку виявилось, що частки, які перебували у спільній частковій власності матері та брата визначені у процентному відношенні, а не в частках. Листом відповіддю нотаріуса Першої Черкаської державної нотаріальної контори від 31.03.2017р. № 505/02-17 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Стаття 1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права за спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи що частки на земельну ділянку, які перебували у спільній частковій власності матері [PERSON]М та брата [PERSON] визначені у процентному відношенні, а не в частках, дана обставина позбавляє позивача оформити спадкове майно. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до\~ст.1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку що вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved