Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 102, розташованим по вул.Чапаєва в м.Ізмаїл Одеської області, та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою, мотивуючи тим, що вона є власником зазначеного житла, [PERSON] зареєстрований у вищевказаному будинку, але фактично за місцем реєстрації ніколи не проживав, його реєстрація створює позивачу перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні будинком. В судове засідання позивач не прибув, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, що підтверджено документально, про причину неявки не повідомив, заперечень на позов не надав. У судове засідання представник Ізмаїльський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області повторно не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку №102, який знаходиться в м.Ізмаїлі Одеської області по вул.Чапаєва, що підтверджено договором дарування від 29.06.1995 року, посвідченим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, зареєстрованим в реєстрі за №4/3514. Відповідач є колишнім власником будинку №102, розташованого в м.Ізмаїл Одеської області по вул.Чапаєва, з 01.04.1987 року зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджено довідкою Ізмаїльського РВ ГУДМС України в Одеській області від 15.10.2015 року та даними домової книги. Разом з цим, за вказаною адресою відповідач з дня реєстрації до теперішнього часу не проживав, що підтверджено показаннями допитаної в якості свідка [PERSON], яка пояснила, що є сусідкою позивача, за 25 років відповідача ніколи не бачила. Відповідно до ч.1 ст.318 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Однією з підстав припинення права власності, передбачених ч.1 ст.346 ЦК України, є відчуження власником свого майна. Уклавши договір дарування з позивачем [PERSON], відповідач [PERSON] як колишній власник втратив право користування будинком. У відповідності до ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного,

Outcome: partial