Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що 10.02.1959 року вона уклала шлюб із [PERSON], разом з яким у 1977 році було побудовано житловий будинок в с. Забарине Зачепилівського району Харківської області. Як запевняє позивач її чоловік помер 10.08.2014 року та після його смерті виявилося, що згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.05.2006 року останній є власником їх спільного житлового будинку одноособово. Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся його син відповідач [PERSON], а його інший син [PERSON] та позивач від прийняття спадщини відмовилися. В обґрунтування позову [PERSON] послалася на те, що оскільки домоволодіння за адресою: Харківська область, Зачепилівський район, с. Забарине, вул.. Кооперативна, б/н, було набуте ними в період шлюбу, то зазначене майно є спільною сумісною власністю, тому позивач просить суд визначити її частку у спільному сумісному майні подружжя з метою захисту своїх прав власності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі, вказав, що не заперечує проти визнання за останньою права власності на ? частину домоволодіння в с. Забарине Зачепилівського району Харківської області як частку у спільній сумісній власності. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 10 лютого 1959 року перебувала у шлюбі з [PERSON]. Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №711386 від 16.05.2006 року власником домоволодіння за адресою: Харківська область, Зачепилівський район, с. Забарине, вул.. Кооперативна, б/н, є [PERSON] одноособово (частка 1/1). Відповідно до довідки № 461 від 06.10.2017 року виданої Забаринською сільською радою Зачепилівського району Харківської області будинок, в якому проживав та був зареєстрований [PERSON], який помер 10.08.2014 року, збудований ним в 1977 році. На той час згідно даних по господарського обліку [PERSON] проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] і вели спільне господарство. Зазначені обставини сторонами не оспорювались та були визнані відповідачем в судовому засіданні. Враховуючи, що норми\~СК України\~набули чинності з 01 січня 2004 року, то в спірних правовідносинах повинні бути застосовані норми Кодексу про шлюб та сім`ю ( в редакції 1969 року). Відповідно до\~статті 22 КпШС\~передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до\~статті 28 КпШС\~передбачено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Статтею 29 КпШС\~передбачено, що якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Враховуючи на доведеність в судовому засіданні обставин, на які позивач посилався в обґрунтування своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved