Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на утримання сина, [PERSON], до досягнення ним 23 років. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що в 2000 році сторони розірвали свої подружні відносини. Відповідач після розлучення не виконував своїх батьківських обов'язків, а саме: участі у вихованні сина не брав, ухилявся від сплати аліментів, в результаті чого за ним виникла заборгованість у розмірі 16147,51 грн. та, згідно рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09.02.2005 року, був позбавлений батьківських прав відносно сина, [PERSON] На теперішній час, [PERSON] є студентом другого курсу Харківського національного університету радіоелектроніки, проживає разом з [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні. Позивачка, в свою чергу, тимчасово не працює та знаходиться на утриманні у свого чоловіка, отже, син потребує матеріальної допомоги. 11.11.2014 року відповідач через канцелярію суду надав заперечення на позовну заяву, зазначивши, що вважає за недоцільне стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, адже перебуває на службі в органах внутрішніх справ України, має хоча й невеликий, але сталий дохід, тому вважає за доцільне стягувати аліменти в частці від доходу. Крім того, зазначив, що деякі обставини, зазначені в позовній заяві не відповідають дійсності, саме тому позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підтвердження чого зазначив, що відповідно до виконавчого листа виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, з нього стягуються аліменти на користь колишньої дружини [PERSON] на утримання доньки, [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття у розмірі ? заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, на сьогодні, його матеріальне становище ускладнилось тим, що відповідач одружений та його дружина, у зв'язку з вагітністю, не працює, потребує підвищених матеріальних витрат та перебуває повністю на його утриманні. Також, матеріальне становище відповідача ускладнює й те, що він проживає разом з непрацездатним батьком, який через захворювання потребує постійного стороннього догляду та значних і систематичних витрат на лікування - по декілька тисяч гривень щомісяця. Позивачка до судового засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності та, зазначила, що враховуючи заперечення відповідача, змінює свої позовні вимоги та просить стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі ? частини від його заробітку. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до його розірвання 06.03.2000 року і є батьком та матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження та розірвання шлюбу (а.с.6-7) [PERSON] є студентом другого курсу денної форми навчання в Харківського національного університету радіоеоектроніки, що вбачається з наданого студентського квитка (а.с.4). Зараз проживає з матір'ю. Проаналізувавши матеріальне становищє сторін та необхідність матеріальних витрат, суд, згідно наданих доказів приходить до висновку, що [PERSON], дійсно, потребує матеріальної допомоги на утримання, як такий, що продовжує навчання, оскільки відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, у якого є потреба у купівлі підручників, навчального приладдя, одягу та харчів. Такий обов'язок відповідача прямо передбачений ст. 199 СК України при наявності можливості надавати матеріальну допомогу. Відповідач працює в Золотоніському МВ УМВС України в Черкаській області та його дохід за 6 місяців 2014 року складає 9464,31 грн. (а.с.25). Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також береться до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема встановлено, що син сторін не працює, бо навчається на денній формі, а позивачка тимчасово не працює та знаходиться на утриманні у свого чоловіка. Проте, суд вважає, що розмір аліментів, визначений позивачкою у позові, є завищеним і підлягає зменшенню до 1/4 частки всіх видів доходу, оскільки відповідач має доньку, на яку сплачує аліменти до досягнення нею повноліття, зараз має іншу родину, дружину, яка перебуває на його утриманні через вагітність, та непрацездатного батька. Тому, враховуючи викладене суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу синові саме в розмірі 1/4 частки доходів. Вимоги позивачки ґрунтуються на законі, тому підлягають задоволенню, проте частково. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати за один місяць. В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved