Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ сумісно набутого у шлюбі майна та з врахуванням збільшення позовних вимог просить поділити спільно набуте у шлюбі з [PERSON] майно, виділивши у її власність ? частину квартири №18, що розташована у будинку №5/1-Б по вул. Трудовій в м. Хмельницькому, здійснити поділ автомобіля Ford Transit Connekt та здійснити поділ стінки білої «Аляска», розкладної частини (біло-блакитної), куточка (червоного), телевізора LG, ліжка «Валексія» та матрасу «Преміум», пральної машини «SAMSUNG», холодильника «SAMSUNG», шафи-купе, кухонного стола, кухонної стінки, духової шафи «Piramidа», робочої поверхні «Piramidа», вказавши, що претендує на половину вказаного вище майна. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] та просить визнати за ним право особистої приватної власності на квартиру №18, що розташована у будинку №5/1-Б по вул. Трудовій в м. Хмельницькому. В судовому засіданні позивачка за первісним позовом та її повноважний представник вимоги первісного позову підтримали та просять його задовольнити. В задоволенні зустрічного позову просять відмовити. Відповідач за первісним позовом та його повноважний представник в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечували, вимоги зустрічного позову підтримали та просять його задовольнити. Суд заслухавши учасників справи, заслухавши свідка, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, приходить до висновку про необґрунтованість первісного позову та про те що вимоги за первісним позовом задоволенню не підлягають. Натомість, на думку суду, вимоги зустрічного позову є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, відтак зустрічний позов підлягає до задоволення. Як обєктивно встановлено судом, 16 липня 2014 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія №17 виданого Плужнецькою сільською радою Ізяславського району Хмельницької області. 20 червня 2017 року, за рішенням Хмельницького міськрайонного суду шлюб між сторонами розірвано. 30 грудня 2014 року між [PERSON] та ЖБК «Ранковий-2» було укладено договір пайової участі в будівництві №18/12, відповідно до якого позивач за зустрічним позовом мав отримати у власність 2-кімнатну квартиру [ADDRESS]/1-Б в м. Хмельницькому загальною площею 62,72 кв.м.. 27 листопада 2015 року за актом приймання передачі квартири [PERSON] отримав оплачену 2-кімнатну квартиру [ADDRESS]/1-Б в м. Хмельницькому, загальною площею 62,2 кв.м. Загальний розмір пайових внесків за вказану квартиру становив 320\~330 грн. 26 січня 2016 року позивач за зустрічним позовом зареєстрував право власності на спірну квартиру і в даний час є власником вказаної квартири відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав. Вказане підтверджується матеріалами справи. [PERSON] стверджуючи, що вказана квартира є такою, що придбана за спільно-сумісним майном подружжя, звернулася до суду з позовом про її поділ та поділ іншого спільно-сумісного майна. [PERSON], в свою чергу, звернувся до суду з зустрічним позовом, про визнання вказаної квартири його особистою приватною власністю, вкауючи, що спірна квартира придбана за його особисті кошти. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з п.3 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позиції [PERSON] стосовно спірної квартири. На думку суду, відповідачем за первісним позовом, обґрунтовано належними та допустимими доказами джерело набуття спірної кварти, а саме доведено факт набуття її за його особисті кошти. Зокрема вказане підтверджується, показами свідка [PERSON] та розписками даними [PERSON] [PERSON], згідно яких [PERSON] отримував від останнього гроші в день оплати пайового внеску та сплачував відповідний внесок. Зокрема [PERSON] 30.12.2014 року позичив у [PERSON] 149\~000 грн., які вніс до каси ЖБК «Ранковий» згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №165 від 30.12.2014 року. 06.01.2015 року [PERSON] позичив у [PERSON] 150\~000 грн., які вніс до каси ЖБК «Ранковий» згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 06.01.2015 року. 08.01.2015 року [PERSON] позичив у [PERSON] 24\~008 грн., які вніс до каси ЖБК «Ранковий» згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №2 від 08.01.2015 року. 27.04.2015 року [PERSON] позичив у [PERSON] 11\~000 грн., які вніс до каси ЖБК «Ранковий» згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №2 від 27.04.2015 року. Також, на підтвердження позиції [PERSON], про джерело набуття спірної квартири, ним надано довідку ООО «ПрофТрейд СК», відповідно до якої [PERSON] дійсно працював, в даній організації та за період з 30.03.2015 року по 28.10.2015 року його заробіток склав 6\~000 доларів США, за період з 06.05.2016 року по 05.11.2016 року заробіток склав 6\~500 доларів США, за період з 26.04.2017 року по 27.10.2017 року заробіток склав 5\~000 доларів США. Вказане підтверджує доводи [PERSON], про те, що дані кошти він витрачав на погашення заборгованості перед [PERSON] Натомість позивачкою за первісним позовом не підтверджено належними та допустимими доказами те, що спірна квартира придбавалась за спільні кошти подружжя. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відтак не підлягають до задоволення вимоги позивачки за первісним позовом в частині поділу іншого майна, оскільки не вказано де зараз знаходиться вказане майно, в чиєму володінні перебуває на теперішній час та чи існує на даний момент. Не підтверджено належними та допустимими доказами вартість вказаного майна, жодних заяв про витребування доказів чи про забезпечення доказів позивачкою за первісним позовом не заявлялось. Також не було звернень про визначення дійсної вартості спірного майна та про варіанти вказаного поділу. Судові витрати за покладаються на позивачку за первісним позовом в звязку з задоволенням зустрічного позову.

Outcome: approved