Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 16 серпня 2003 року. Від шлюбу є донька [PERSON] [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, аліменти на утримання дитини будуть стягнуті в судовому порядку. Позивач вказує, що з жовтня 2015 року між ними припинені сімейно-шлюбні відносини та ведення сумісного господарства. Протягом останнього року сумісного проживання між подружжям постійно виникали сварки, будо відсутнє взаєморозуміння, кожен з подружжя мав особистий погляд на життя, відповідач залишив сімю та проживає з іншою жінкою. Внаслідок чого між ними виникли такі відносини, при яких подальше сумісне проживання стало неможливим. Вважає, що сімя розпалась остаточно. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю не виникає. Посилаючись на вищевказані обставини просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Москаль». Сторони, будучи належним чином та своєчасно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не зявилися. Позивач, в наданій до суду письмовій заяві, просить розглядати справу за її відсутності. Вказує, що в судове засідання не може зявитися у звязку із зайнятістю. На задоволенні позову наполягає, на примирення не згодна, шлюб перший. Проти заочного розгляду справи не заперечує, з наслідками ознайомлена. Відповідач надав до суду телефонограму в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що передбачено ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст.112 цього ж Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є громадянами України, про що свідчать фотокопії їх паспортів(а.с.8-11). [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 16 серпня 2003 року Олексіївською сільською радою Близнюківського району Харківської області. Актовий запис №02 (а.с.6). Сімейно-шлюбні стосунки між ними припинені. 09 грудня 2003 року у них народилася донька [PERSON], про що свідчить фотокопія свідоцтва про її народження(а.с.7). Спору по поділ майна, яке є їх сумісною власністю, не виникає. Вбачається, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо у звязку із небажанням позивача за вказаних обставин зберегти шлюб, особисто - неприязними стосунками, що склалися. Наведене свідчить, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Отже, підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливе, шлюб фактично розпався та існує формально, а тому позов і підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач надалі бажає іменуватися шлюбним прізвищем «Москаль», про що вказала в позовній заяві. Таким чином, позивач має право після розірвання шлюбу на прізвище «Москаль». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. А тому,

Outcome: approved