Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, якою просила встановити юридичний факт, а саме проживання [PERSON] однією сімєю разом зі спадкодавцем [PERSON], не менш як пять років до часу відкриття спадщини, а саме з 20.01.2010 р. по 27.07.2017 р. В обґрунтування вимог своєї заяви [PERSON] зазначила, що з 1980 року її мати [PERSON] проживала однією сімєю без шлюбу з [PERSON]. У січні 2010 року після розірвання шлюбу зі своїм чоловіком вона переїхала проживати до матері [PERSON] і [PERSON] і з того часу мешкали за адресою: [ADDRESS], як одна родина. Були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, разом відпочивали, будували плани на майбутнє. 29.12.2016 року мати померла. Після її смерті стан здоровя [PERSON] різко погіршився. Лікарі виявили у нього онкологічне захворіння, вона його доглядала, а 27.07.2017 р. він помер. Організацію та оплату поховання вона здійснювала власними силами. Після смерті [PERSON] вона користується його майном. Заповіту [PERSON] не склав та інших спадкоємців у нього не має. Встановлення вказаного факту їй потрібно для прийняття спадщини, як спадкоємцем четвертої черги. В судовому засіданні [PERSON] підтримала вимоги своєї заяви, просила її задовольнити. Приватний нотаріус ХМНО [PERSON] до суду направила листа з проханням розглядати справу без її участі. Заслухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON], виходячи з наступного: Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Судом встановлено, що [PERSON] з 20 січня 2010 року проживала однією сімєю з матірю [PERSON] та з [PERSON], вели сумісне господарство. 29 грудня 2016 року померла мати, а 27 липня 2017 року помер [PERSON] В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт сумісного проживання однією сімєю [PERSON] з [PERSON], пояснили, що [PERSON] після смерті матері доглядала за вітчимом [PERSON], який тяжко хворів, здійснила його поховання. Близьких родичів [PERSON] не мав. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р., при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю із спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо. Таким чином, встановлені судом обставини справи свідчать про факт спільного проживання заявниці [PERSON] з [PERSON] понад пяти років.

Outcome: approved