overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ у натурі частки із спільного майна, визначення порядку користування земельною ділянкою. 23 жовтня 2012 року по справі винесено рішення, яким задоволено позовні вимоги [PERSON], проведено реальний розподіл домоволодіння [ADDRESS] у м. Херсоні та визначено порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] у м. Херсоні згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 110 від 08.10.2012 року. В теперішній час до суду звернулася [PERSON] із заявою про постановлення додаткового рішення, оскільки під час винесення рішення не враховані уточнені позовні вимоги, в яких вона просила провести реальний розподіл земельної ділянки [ADDRESS] у м. Херсоні згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 110 від 08.10.2012 року, виділивши у власність: - [PERSON] земельну ділянку площею 935,0 кв.м., прилеглу до виділених будівель та споруд з боку фасадної межі, правої бокової межі і лівої бокової межі з існуючим виходом (входом) на вулицю [ADDRESS] - [PERSON] земельну ділянку площею 565,0 кв.м. з існуючим виходом на вулицю [ADDRESS] У судовому засіданні позивач підтримала заяву, просила постановити додаткове рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, що не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення, відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України. Рішенням Дніпровського районного суду міста Херсона від 23 жовтня 2013 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про виділ у натурі частки із спільного майна, визначення порядку користування земельною ділянкою, однак під час його винесення не враховані уточнені позовні вимоги, в яких позивач просила провести реальний розподіл земельної ділянки [ADDRESS] у м. Херсоні згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 110 від 08.10.2012 року, виділивши: - у власність [PERSON] земельну ділянку площею 935,0 кв.м., прилеглу до виділених будівель та споруд з боку фасадної межі, правої бокової межі і лівої бокової межі з існуючим виходом (входом) на вулицю [ADDRESS] - у власність [PERSON] земельну ділянку площею 565,0 кв.м. з існуючим виходом на вулицю [ADDRESS] Зазначені уточненні позовні вимоги позивач надав у ході розгляду справи до винесення рішення, у зв'язку з цим, суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ у натурі частки із спільного майна, у якому просить суд виділити в натурі належні їй 1/2 частину домоволодіння № 23 по вулиці Олешківська мкр. Янтарний в місті Херсоні та 1/2 частину земельної ділянки за вказаною адресою. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву в якій, просила суд розподілити домоволодіння № 23 по вулиці Олешківська мкр. Янтарний в місті Херсоні та земельну ділянку згідно з висновком експертизи № 31 від 11.05.2015 року. В судове засідання відповідач не зявилась, надала заяву в якій позов визнала, просила суд розподілити домоволодіння № 23 по вулиці Олешківська мкр. Янтарний в місті Херсоні та земельну ділянку згідно з висновком експертизи № 31 від 11.05.2015 року. Про згоду на розподіл домоволодіння № 23 по вулиці Олешківська в мкр. Янтарний міста Херсона та земельної ділянки згідно з висновком експертизи № 31 від 11.05.2015 року сторони надали письмові заяви. Вислухавши позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи та висновки експертизи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та законним, у звязку з чим підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Судом встановлено, що домоволодіння № 23 по вулиці Олешківська мкр. Янтарний в місті Херсоні належить: [PERSON] 1/2 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину ВМО 427167 від 26.10.2009 року, виданого Першою Херсонською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 2-2093; [PERSON] 1/2 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину ВМО 427165 від 26.10.2009 року, виданого Першою Херсонською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 2-2089. Домоволодіння № 23 по вулиці Олешківська мкр. Янтарний в місті Херсоні розташоване на земельній ділянці площею 0,0572 га. (572 м.кв.), кадастровий номер 6510136300:33:170:0011, згідно державного акту серії ЯГ № 501282, виданого на підставі рішення Херсонської міської ради від 28.07.2006 року № 70. За таких обставин, враховуючи, що відповідач визнала позовні вимоги, а також те, що судову будівельно-технічну експертизу складено за згодою сторін, що не суперечить технічним, архітектурним, будівельним, санітарним та протипожежним нормам і правилам, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги розподілити домоволодіння та земельну ділянку між співвласниками за варіантом судової будівельно-технічної експертизи № 31 від 11.05.2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. В обґрунтування позову посилається на те, що на підставі Договору купівлі-продажу частини будинку від 26.12.2005 року їй на праві спільної часткової власності належить 1 / 2 частина будинку з дерева, деревяного обкладеного цеглою , під літ. А, житловою площею 29, 8 кв.м. , загальною площею 66,6 кв.м. з відповідними будівлями та спорудами за № 24 по вул.Артема ( на даний час Берегова) в м.Ромни. До надвірних будівель та споруд відносяться : сарай шлакоблочний Б, прибудова шлакоблочна б, літня кухня цегляна В., погріб цегляний п-г, вбиральня цегляна У. Їй також на праві спільної часткової власності належить 1 / 2 частка земельної ділянки загальною площею 0,0964 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд , кадастровий номер 5910700000:01:078:0223, розташована за адресою Сумська область, м.Ромни, вул.Берегова, земельна ділянка 24. Інша частина будинку з надвірними будівлями та частина земельної ділянки належить відповідачу. Майно в натурі не виділено. Тому просить виділити в натурі належну їй 1 \\ 2 частку домоволодіння та 1 / 2 частку земельної ділянки . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала та заперечувала проти їх задоволення. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ч.1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені. Відповідачка не обмежена в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, визнання відповідачкою предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Визнання відповідачкою позову слід прийняти і задовольнити позов. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. В обгрунтування позову зазначає, що в 2016 році вона познайомилася з відповідачем. У вересні 2016 року у них відбулись заручини, після чого відповідач фактично проживав з позивачем та її родиною в одному будинку, вони вели спільне господарство та здійснювали підготовку до весілля. Згодом позивач дізналася, що вагітна, однак відносини з відповідачем значно погіршилися, у зв'язку з чим шлюб між ними не було зареєстровано. [INFO] вона народила дитину - [PERSON]. При реєстрації народження дитини, біологічний батько дитини присутнім не був та згоди на запис його батьком дитини не надав, а тому зі слів позивача, у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України, батьком дитини записано її покійного батька - [PERSON]. Вказує, що після хрестин дитини відносини з відповідачем налагодилися, вони відновили підготовку до весілля, батьки відповідача неодноразово приїжджали навідувати дитину та матеріально допомагали. Однак, через деякий час, після чергового конфлікту з відповідачем, будь-які відносини між сторонами припинилися. На даний час шлюб між сторонами не зареєстровано, сторони проживають окремо, відповідач себе батьком дитини не визнав, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, жодної матеріальної допомоги не надає. Позивач зазначає, що визнання батьківства відповідача відповідатиме інтересам їх малолітньої дитини, яка з віком буде все більше потребувати батьківської опіки та піклування, тому просить визнати відповідача батьком дитини [PERSON], [INFO], зобов'язати Золочівський РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини та видати нове свідоцтво про народження дитини з внесеними відповідними змінами. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав, відзиву на позовну заяву, у встановлений строк, не подав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів в якому просить визнати [PERSON] батьком [PERSON], [INFO], внести зміни до актового запису про народження [PERSON], [INFO], де у графі відомості про батьківство вказати батьком дитини позивача, а прізвище дитини зазначити як «[PERSON]». В позовній заяві позивач зазначила, що з [PERSON] вона проживала однією сім'єю без державної реєстрації шлюбу з січня 2013 року. [INFO] вона народила доньку [PERSON].Вважає, що відповідач є її батьком, однак відмовився подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрації батьківства. Відповідно, запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ст.. 135 СК України. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У судове засідання позивач не з'явилася, заявлені позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи за відсутності їх представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] її матір'ю є [PERSON], а батьком записаний [PERSON] (а.с.6). Дитина мешкає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на його утриманні (а.с.8). В ч. 4 ст. 128 СК України встановлено, що позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ст. 135 СК України. Згідно ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли не має спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрацій народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я по батькові батька дитини записується за її вказавкою. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи вищезазначене, оскільки дійсно вбачається, що [PERSON], який визнав позов в повному обсязі, не заперечує проти визнання його батьком з зазначенням прізвища доньки «[PERSON]» та внесенням змін до актового запису про народження доньки, враховуючи, що це не порушує прав та інтересів дитини, суд вважає, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO],. Відповідач фізично здоровий, працює, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому він підлягає задоволенню. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов'язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини. На підставі наведеного, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання визнання угоди дійсною та визнання права власності на житловий будинок, посилаючись на те, що між ним та відповідачем укладено угоду про купівлю-продаж житлового будинку з усіма побутовими господарськими спорудами, будівлями та огорожами біля нього, зобов`язання по даній угоді було виконано в повному обсязі. При зверненні в органи БТІ для реєстрації права власності на будинок позивач дізнався, що вказана угода купівлі-продажу, не оформлена нотаріально. В зв'язку з цим позивач звернувся до до суду з позовом про визнання договору дійсним, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Позивач до початку судового засідання звернувся із письмовою заявою, в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив справу слухати без його участі. Відповідач до початку судового засідання звернувся із письмовою заявою, в якій визнав позовні вимоги в повному об'ємі та просив справу слухати без його участі. Дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 09 квітня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з усіма побутовими господарськими спорудами, будівлями, огорожами та земельною ділянкою площею 0,16 га біля нього, який розташований по [ADDRESS]. Зобов`язання по даній угоді позивачем було виконано в повному обсязі: він сплатив відповідачу обумовлену суму, а останній віддав ключі від будинку. При зверненні в органи БТІ для реєстрації права власності на будинок позивач дізнався, що вказана угода купівлі-продажу, не оформлена нотаріально, не являється документом, який засвідчує право власності на нерухомість, оскільки відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна, в тому числі і житлового будинку, укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна, в тому числі і житлового будинку, укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача втратившим право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], вказуючи, що відповідач без поважних причин не проживає в жилому приміщенні з 08.04 2011 року. Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Позивачка надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу у її відсутність. Від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог, в якій також просив розглядати справу у його відсутність. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ордер № 046 від 06 березня 1981 року на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] виданий [PERSON] на заняття вказаного житлового приміщення, ордер виданий на підставі рішення виконкому Суворовської ради народних депутатів міста Одеси від 10.02.1981, №2 (а.с.6). Згідно довідки про склад сім'ї № 66 від 23.01.2014 року в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.4). Факт не проживання відповідача в квартирі з 08.04 2011 року підтверджується актом, який складений сусідами та посвідчений за місцем проживання КП «ЖКС «Північний» від 23.01.2014 року (а.с.5). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] з 08.04 2011 року без поважних причин не мешкає в жилому приміщенні квартирі, за знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 71,72 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем чи його членів сімї протягом шести місяців, особи, що відсутні в жилому приміщенні понад встановлених строків, можуть бути судом визнанні втратившими право користування жилим приміщенням. Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою за адресою - [ADDRESS] . Зазначала, що вона є власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] , власником іншої Ѕ частини вищевказаної квартири була її померла мати [PERSON] . На даний час, разом з нею в квартирі зареєстрований її племінник [PERSON] . Відповідач у квартирі за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2005 року після переїзду до АР Крим, проте, в добровільному порядку не знімається з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Посилаючись на зазначені обставини, просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] . Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вказала на те, що позов підтримує у повному обсязі і проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.2001 [PERSON] та її померла мати [PERSON] є власниками квартири за адресою - [ADDRESS] (а.с. 4) Разом з [PERSON] у вищевказаній квартирі зареєстрований [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до акту № 39/07, підписаного сусідами позивача від 11.07.2018 [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2005 року (а.с. 7). Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач у зазначеній квартирі зареєстрований, однак, не проживає з 2005 року, суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved