Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом визнання права власності в порядку спадкування до Байбузівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 31 січня 2014 року помер її чоловік [PERSON]. Заповіту чоловік не залишив, спадкоємцем першої черги за законом після його смерті є вона, інші спадкоємці відсутні. Фактично вона прийняла спадкове майно оскільки на день смерті чоловіка проживала та була зареєстрована разом з ним по вул. Можайського, 8 в с. Байбузи Черкаського району Черкаської області. Спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Можайського, 8 в с. Байбузи Черкаського району Черкаської області. Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок, оскільки за життя [PERSON] не оформив правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Можайського, 8 в с. Байбузи Черкаського району Черкаської області. В судове засідання позивача [PERSON] не зявилася, надавши суду заяву в котрій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Байбузівської сільської ради Черкаського району, в судове засідання не зявився, але від сільської ради надійшла письмова заява про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі її представника. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, правам та інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. В судовому засіданні встановлено, що 31 січня 2014 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 223380 виданим 10.02.2014 року виконавчим комітетом Байбузівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 01. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка [PERSON], який помер 31.01.2014 року і фактично прийняла спадщину оскільки на час смерті проживала разом з спадкодавцем. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно п. 23 постанови Пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку тим, що на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. 26.09.2014 року на замовлення позивача КП «ЧОО БТІ» було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, що розташований по вул. Моїжайського, 8 в с. Байбузи Черкаського району Черкаської області. В технічному паспорті відсутні відмітки про самочинне будівництво. Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON], як спадкоємцем першої черги за законом, право власності на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Outcome: approved