Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , який, також, діє в інтересах [PERSON] , третя особа [PERSON] , Служба у справах дітей Зміївської міської ради, в якій просить визнати [PERSON] разом з малолітньою [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Вобґрунтування позову зазначила, щона те, щовона є співвласником житлового приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . В цій квартирі також зареєстровані її онук [PERSON] та правнучка [PERSON] . Мати дитини знялась з реєстраційного обліку понад 1 рік тому. Відповідачі не проживають в ній з листопада 2019 року, їх особистих речей в квартирі не має. Через реєстрацію відповідачів вона вимушена сплачувати додаткові комунальні послуги та не може оформити субсидію. Ухвалою суду від 12.11.2020 року було відкрите провадженняв порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 01.02.2021залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - службу у справах дітей Зміївської міської ради. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання, повторно, не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а саме: відповідно до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Причин неявки відповідачі суду не повідомили, відзиву на позов не надали. Треті особи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Причин неявки суду не повідомили, пояснень щодо позову не надали. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справичи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.02.2007. Відповідачі по справі зареєстровані в квартирі [ADDRESS] згідно довідки виконкому Слобожанської селищної ради Зміївського району Харківської області від 02.11.2020. З оглянутих в судовому засіданні матеріалів цивільної справи про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Їхня донька мешкає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] не мешкають разом з листопада 2019 року. Спір щодо місця проживання доньки відсутній. З квитанцій про сплату комунальних послуг вбачається, що [PERSON] самостійно сплачує житлово-комунальні послуги в квартирі [ADDRESS] з січня 2020 року. Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенціївід 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень, передбачених ст.ст.383, 391 ЦК України, власник жилого будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд зазначає, що відповідачі по справі, своїми діями створюють перешкоди, які заважають нормальному здійсненню права власності позивача і полягають у нарахуванні додаткових коштів на утримання житлового квартири, яким відповідачі не користуються. Судом встановлено, що відповідачі вибули на інше місце проживання. Вибуваючи з зареєстрованого місця проживання, відповідачі ніяких претензій на житло не мали. Позивач, як власник житлового будинку, ніяких договорів (оренди, найму чи піднайму) з відповідачами не укладала, ніяких обов`язків перед ними не має, особливих домовленостей між ними щодо порядку та строків користування житловим будинком не має. Позивач ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачам не чинив, за захистом порушеного права на проживання відповідачі не зверталися. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи те, що відповідачі за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживають понад встановлений законом строк в один рік без поважних причин, домовленості між позивачем як власником житла та відповідачами щодо порядку та строків користування квартирою не має, а також те, що наявність зареєстрованих осіб позбавляє позивача права мирного володіння майном, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги щодо визнання малолітньої [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право на користування зазначеною вище квартирою, суд також враховує положення ч.4 ст. 29 ЦК України, відповідно до якої, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. При цьому, як вже було встановлено судом, малолітня [PERSON] , [INFO] мешкає разом з матір`ю [PERSON] з листопада 2019 року не за спірною адресою. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішуєвідповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved