Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі зареєстрованому 11.12.2015 ВДРАЦС Дубенського МРУЮ в Рівненській області, актовий запис № 353. У шлюбі в них народилися діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Причиною звернення до суду стало те, що подружнє життя позивачки з відповідачем не склалося. На даний час їхня сім`я практично припинила своє існування та носить лише формальний характер. Позивачка вважає, що призначення строків на примирення є недоцільним та недоречним. Просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати із нею. Ухвалою суду від 29 березня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи провести без її участі. Просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі, шлюб розірвати, термін на примирення не надавати. Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 11 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції в Рівненській області, актовий запис № 353, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 6). У подружжя є діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , їхніми батьками зазначені сторони по справі (а.с. 7, 8, 9, 10). Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до вимог ст. 160 Сімейного кодексу України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків і самої дитини. З огляду на це та внаслідок відсутності спору між сторонами відносно місця проживання дітей, відповідач згідний, щоб діти проживали з матір`ю, суд вважає, що вимоги про залишення дітей на проживання з матір`ю підлягають до задоволення. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Частина 1 статті 142 ЦПК України передбачає, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн., з огляду на що, наявні підстави для повернення позивачці 454 грн з державного бюджету та стягнення з відповідача на користь позивачки інших 454 грн судового збору.

Outcome: approved