Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2013 року. Від шлюбу мають одну дитину, дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Поряд з тим, зазначила, що з травня 2018 року сторони не підтримують подружніх відносин у звязку з її систематичним перебуванням на сезонних роботах у м.Київ. Відповідач не хоче працювати і дбати про матеріальне становище сімї. Крім того зазначила, що відповідач став дуже агресивним по відношенню до неї, щоденно пиячить та застосовує до неї фізичну силу та психологічне насильство, що погано відображається на її здоровї та здоровї дочки, внаслідок чого три місяці назад перейшла жити до своїх батьків. Крім того будучи на роботі, зустріла іншого чоловіка, з яким у неї дружні відносини, та можливо в майбутньому з ним одружиться. Також зазначила, що у неї з відповідачем не має спільних інтересів, у них різні характери, вони не розуміють один одного і кожен із них живе своїм життям. За таких обставин вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, у звязку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Позивач у підготовче судове засідання не прибула, в поданій до суду заяві просила справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в зал судового засідання не прибув, подавши до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Не заперечує щодо задоволення позовних вимог. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 161635, виданого 11 вересня 2018 року Борщівським районним відділом відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 18 жовтня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, про що складено відповідний актовий запис №130. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Копійчук». Від шлюбу мають одну дитину, дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. \~ \~ \~ \~Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved