Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31 січня 2002 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №28 та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO] року народження щомісячно, на кожну дитину починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Позивач вказує на те, що сімейні стосунки з відповідачем не склалися через різні характери та погляди на життя, у зв'язку з чим в їх сім'ї постійно виникають непорозуміння та сварки. Не підтримують сімейних відносин більше п»яти років, а тому шлюб існує формально і його слід розірвати. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Крім того, відповідач не займається вихованням дітей, не приймає участі у фінансово-матеріальному забезпеченні дітей, а тому просить залишити дітей проживати з нею та стягнути з відповідача аліменти на їх утримання. В судове засідання позивачка не з'явилася, оскільки заявила клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся через засоби масової інформації, про причини неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд, розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований 31 січня 2002 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м .Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 28 (а.с. 4). Від шлюбу позивача із відповідачем народилися діти: доньки - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року народження та син - [PERSON], [INFO] року народження (а.с. 5, 9, 11). За даними довідки, виданої 23 січня 2014 року ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» [PERSON] разом з дітьми [PERSON], [INFO] р.н., [PERSON], [INFO] р.н. та [PERSON], [INFO].н. проживає у гуртожитку [ADDRESS] (а.с. 14), матеріальні-побутові умови кімнат якого знаходяться в нормальному стані, про що свідчить дані відповідного акту (а.с. 17). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 29.11.2004 року, [PERSON] є інвалідом ІІ групи, розмір пенсії якої складає 284,69 грн. (а.с. 8). Також, згідно з даними посвідчення №[NUMBER] від 31.01.2011, сім»я позивача рахується як багатодітна (а.с. 13). На підставі довідки, виданої 17.01.2014 директором Мукачівського міського територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян, вбачається, що [PERSON] працює у вищевказаному центрі, на посаді прибиральниці з 12.02.2013 року по теперішній час, а її середньомісячна заробітна плата складає 1261 грн. (а.с. 15, 16). Відповідно до частини другої ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з частиною третьою ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст. 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та дітей, а тому шлюб носить лише формальний характер. При розгляді позовних вимог за предметом спору суд також виходить з того, що ст. 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обов'язками батьків є піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей, з урахуванням того, що позивач є інвалідом ІІ групи, одноосібно утримує трьох дітей, а також те, що в суду не має відомостей про офіційне працевлаштування відповідача та інших аліментних зобов'язань, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дітей у відповідності до ст. 184 Сімейного кодексу України, тобто у твердій грошовій сумі, та у розмірі, що становить 500,00 гривень, щомісячно, на кожну дитину. Відповідно до частини першої ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пунктом 1 частини першої ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з урахуванням ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір. За таких обставин справи, позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved