Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку починаючи з дня пред'явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі с 24.10.2003 року з відповідачем [PERSON] З 03 березня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її повному утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просить стягнути з нього аліменти. Позивачка у судове засідання з'явилася, позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився, позов про стягнення аліментів визнав частково, не погодився з розміром аліментів. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 24.10.2003 року перебували шлюбі, який зареєстрований Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 210, серія [NUMBER], який розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 03 березня 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 20.02.2003 року, актовий запис № 37, відповідно до якого батьком є [PERSON] - відповідач у справі. Дитина, [PERSON], [INFO]; проживає разом з матір'ю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ПП «Токмак-Центр» від 17.02.2014 року. [PERSON] працює приватним підприємцем та перебуває на обліку в Токмацькій ОДПІ як суб'єкт підприємницької діяльності з 30.05.2006 року. Задекларована сума валового доходу за 2013 рік 46 тис.243 грн.00 коп. Позивачка, враховуючи отриманий нею дохід, не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дитини, забезпечити їй повноцінне харчування, купівлю необхідного одягу та взуття та інші життєво необхідні потреби. Відповідач щомісячної матеріальної допомоги на утримання не надає, посилається на те, що не працює у зв'язку з чим не може щомісячно сплачувати аліменти. Відповідач вказує, що дитину утримує по можливості, зокрема у квітні місяці 2013 року купив планшет та чохол до нього, а також оплачував в 2013 році путівку до табору. Суд критично оцінює надані відповідачем докази, оскільки дитина потребує повноцінного харчування щодня, матеріального забезпечення тощо. Крім того, вказані обставини не стосуються спірного періоду, оскільки позивач просить стягнути аліменти з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 17.02.2014 року. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дітей. Статтею 51 Конституції України передбачено обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, в ст. 180 СК України зазначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є особою працездатного віку, на даний момент ніде офіційно не працює, аліментів нікому не сплачує, стягнення по виконавчим документам не проводяться, інших дітей та непрацездатних батьків немає. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. N 789-XII), дитина враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, при визначенні частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд враховує також матеріальне становище дитини, але визначає її розмір таким чином, щоб це не впливало на стан здоров'я та загальний матеріальний стан відповідача. При визначенні суми аліментів, що будуть стягуватися, судом враховується те, що відповідач є здоровою людиною, працездатного віку, не має інших утриманців, аліментів нікому не сплачує, а тому суд вважає, що аліменти на утримання дитини повинні стягуватися в розмірі 1/4 частки від усіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи інтереси дитини, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільняється від сплати судового збору, то з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved