Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 20 вересня 2016 року, ухваленого у справі за вищезазначеною позовною заявою, позовні вимоги задоволено, визнано капітальний гараж, добудований, але не зданий в експлуатацію, розташований на території гаражного колективу «Орбітал» в м. Бердянськ по вул. Морозова, 29-а, та якому присвоєний номер 181, спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] 29.03.2017 року до суду надійшла заява [PERSON], в інтересах якої діє представник за довіреністю [PERSON], про ухвалення додаткового рішення, в якій просила ухвалити додаткове рішення по справі щодо розподілу судових витрат. Крім того, 03.05.2017 року до суду надійшла заява [PERSON], в якій позивачка просила включити до судових витрат стягнення з відповідача [PERSON] витрати на юридичні послуги в розмірі 3000 гривень. За розрахунком представника позивача судові витрати по справі складаються з: судовий збір - 551,20 грн., витрати повязані з проведенням судової експертизи 3000,00 грн., витрати на правову допомогу 3000,00 грн., витрати, повязані з виготовленням технічного паспорта 2000,00 грн., а всього 8551,20 грн. У судове засідання сторони не зявилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивачки [PERSON] до початку судового засідання надала заяву про розгляд питання щодо винесення додаткового рішення за її відсутності, просила стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у сумі 8551,20 грн.. Відповідач [PERSON] до початку розгляду справи подав заяву про розгляд питання щодо ухвалення додаткового рішення за його відсутності, заперечував проти задоволення заяви позивачки. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зі змісту ст. 79 ЦПК України слідує, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи в тому числі належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Як вбачається з матеріалів справи позивачка за подачу позову до суду сплатила судовий збір у розмірі 551,20 грн. (квитанції №0.0.379856329.1 від 29.04.2015р. на суму 243,60 грн. та від 25.11.2013р. на суму 229.40 грн. (а.с.1-2), №0.0.495817606.1 від 25.01.2016р. на суму 78,20 грн. (а.с.25). Крім того, вже до заяви про винесення додаткового рішення позивачкою також надано: копію касового чеку №192 від 23.06.2014р. про оплату за виготовлення технічного паспорту на суму 2000,00 гривень, копію квитанції до прибуткового ордера №18/07-2 від 18.07.2016р. про оплату за проведення судової експертизи на суму 3000,00 грн., квитанцію про оплату послуг з правової допомоги на суму 3000,00 грн. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд може розглянути справу не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимога позивача щодо винесення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу та витрат, повязаних з проведенням експертиз та інших дій необхідних для розгляду справи, є безпідставною, оскільки судом можуть бути прийняті додаткові рішення з тих питань, які були заявлені до або під час розгляду справи, але з якихось причин не були вирішені. Однак, як вбачається з матеріалів справи, при розгляді справи судом позивачкою [PERSON] до ухвалення судового рішення не були заявлені вимоги про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу, витрат повязаних із проведенням експертизи та виготовлення технічного паспорту. Не подавалися [PERSON] і докази на підтвердження понесення таких витрат. Такі докази позивачка подала тільки після завершення розгляду справи, подаючи заяву про ухвалення додаткового рішення. Таким чином, розмір понесених [PERSON] та документально підтверджених судових витрат під час судового розгляду справи складає 551 грн. 20 коп. (243,60 грн. +229,40 грн.+78,20 грн) (а.с. 1,2,25), які, з огляду на положення ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача по справі. Тому суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення по вищезазначеній цивільній справі в частині стягнення судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved