Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що за час перебування в шлюбі, який був розірваний згідно з рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 05 квітня 2016 року, в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вже біля чотирьох років відповідач не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям, здоров`ям, розвитком. З лютого по серпень 2019 року аліментів не сплачує, у зв`язку з чим заборгованість становить більше 24000 грн. Також відповідач не надає іншої допомоги на утримання дочки хоча має таку можливість, оскільки здійснює музичний супровід урочистих подій, від чого отримує дохід. Дочка проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Згідно нотаріально посвідченої 15 серпня 2019 року заяви відповідач визнає, що проживає в іншій сім`ї, батьківські права щодо дочки [PERSON] не виконує, а тому не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] . Відповідачем подано відзив на позовну заяву, де він заперечив проти позовних вимог і вважає їх безпідставними. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що твердження позивачки про те, що він не приймає участі у вихованні дочки, не сплачує аліменти та не надає допомоги на її утримання, у зв`язку з чим його необхідно позбавити батьківських прав, не відповідає дійсності, оскільки жодних доказів на підтвердження цього не надано. Крім того, [PERSON] взагалі не дає йому можливості бачитися з дочкою, переховує її від нього, цим самим перешкоджає йому, як батьку, приймати участь у вихованні дитини. Після розлучення він із позивачкою усно погодили, що дочка буде проживати разом із нею. [PERSON] просила його не втручатися в духовний і емоційний розвиток дитини, оскільки вона проживає з іншим чоловіком, з яким домовилися створити сім`ю. Переконаний, що позбавлення його батьківських прав необхідне позивачці для того, аби її теперішній чоловік міг усиновити його дочку. Заборгованість по сплаті аліментів, про яку він дізнався у вересні 2019 року, виникла через неможливість працювати в зв`язку з отриманими травмами внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Крім цього, 03 вересня 2017 року він офіційно одружився із [PERSON] , з якою в них народився син [PERSON] , [INFO] . Час від часу він співав на весіллях, де отримував мінливі заробітки, яких вистачало лише для утримання його новоствореної сім`ї. На час написання відзиву він частково погасив заборгованість по сплаті аліментів, заплативши 9900 грн. Решту заборгованості планує погасити найближчим часом, позичивши для цього кошти. Заяву про те, що він ніби то не виконує батьківських обов`язків та надає згоду на позбавлення його батьківських прав на дочку [PERSON] підписав в нотаріуса, не читаючи її, на прохання позивачки, яка йому повідомила, що це в інтересах дитини. Крім цього, зі слів нотаріуса, який зачитував цю заяву, не чув що вона стосується позбавлення його батьківських прав. У зв`язку з цим просить таку заяву вважати недійсною та такою, що не відповідає дійсності. Також зазначив, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Враховуючи наведене вище, просить в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі. Позивачка подала відповідь на відзив, де вказала, що перешкод у вихованні дочки вона відповідачу не чинила, із заявою до органу опіки і піклування чи з позовом до суду про визначення способу участі у вихованні дитини відповідач не звертався, оскільки не було для цього підстав. Вагомим доказом ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків вважає заборгованість по аліментах, розмір якої складає більше 24000 грн. Отримання відповідачем тілесних ушкоджень внаслідок ДТП не є підставою для звільнення його від обов`язку утримувати дочку. Питання усиновлення дитини ким-небудь не виникає. Щодо нотаріально посвідченої заяви про надання згоди на позбавлення батьківських прав, то відповідач не міг не розуміти її змісту, оскільки, як у ній зазначено, текст ним прочитано і відповідає його волі. Сплата відповідачем частини боргу по аліментах у розмірі 9900 грн. не є його заслугою перед дитиною і це не може вплинути на її позицію у справі. Просить позовні вимоги задовольнити. Позивачка [PERSON] , її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Крім того [PERSON] пояснила, що відповідач не цікавиться дитиною, лише двічі за 5 років відвідав її, дочка його не знає. [PERSON] погодився відмовитися від дитини в обмін на її відмову від аліментів. Вона не перешкоджала відповідачу бачитися з дочкою. Відповідач [PERSON] , його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що позивачка не надала жодних доказів про невиконання відповідачем батьківських обов`язків. Також [PERSON] вказав, що дочку відвідував у дитячому садочку, але коли там з`явилася позивачка, то влаштувала скандал. Вихователі просили його не приходити до дитини в садочок, оскільки [PERSON] погрожувала їм звільненням з роботи. Має намір відновити стосунки з дитиною, в зв`язку з чим уже подав заяву до органу опіки та піклування про встановлення часу та днів для спілкування з дитиною. Коли приїжджав до позивачки додому аби побачитися з дитиною, [PERSON] накричала на нього, заблокувала його номер телефону. Аліментів не сплачував, оскільки потрапив у ДТП. Також пояснив, що нотаріус не роз`яснив йому значення підписаної ним заяви, хоча текс її прочитав уголос. Причиною написання ним такої заяви була домовленість з позивачкою про відмову останньої від аліментів, яка, однак, так і не була досягнута. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Камінь-Каширської райдержадміністрації Волинської області Сидорчук С.С. у судовому засіданні пояснив, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] погодився на позбавлення його батьківських прав, на підтвердження чого подав нотаріально посвідчену заяву про свою згоду на це, тому комісія надала висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON] . Однак за наслідками розгляду справи зробив висновок, що відповідач змінив своє ставлення до дитини та має твердий намір продовжувати виконувати свої батьківські обов`язки. Тому при вирішенні даного спору покладається на думку суду. Свідок [PERSON] - чоловік позивачки, показав, що з 19 липня 2018 року одружений із позивачкою, з якою проживали разом ще з вересня 2016 року. Відповідач не приходив до своєї дочки, де вона проживає, лише кілька разів з`являвся у садочок. Дитина називає татом його, а не відповідача. Позивачка спочатку не чинила відповідачу перешкод у спілкуванні з дитиною, однак потім заборонила йому бачитися з дочкою. Свідок [PERSON] - дружина відповідача, показала, що не бажає аби [PERSON] позбавляли батьківських прав щодо його дочки. Відповідач ходив до неї у садочок. Пізніше позивачка заборонила йому бачитися з [PERSON] , влаштовувала скандали, погрожувала вихователям. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, показання свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов безпідставним і таким, що до задоволення не підлягає. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно зі статтею 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. У відповідності до статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. З оглянутої в судовому засіданні копії рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 05 квітня 2016 року (а.с. 5-6) встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 лютого 2014 року по [INFO] року. За час шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . З довідки Раково-Ліської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області від 27 вересня 2019 року встановлено, що після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір`ю. Також встановлено, що 30 вересня 2019 року комісія з питань захисту прав дитини Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо його малолітньої дочки [PERSON] (а.с. 13). Висновок обґрунтовано тим, що [PERSON] більше чотирьох років з дитиною не спілкується, не приймає участі в її вихованні, не надає допомоги на її утримання, аліментів не сплачує. Нотаріально посвідченою заявою [PERSON] дає згоду на позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої дочки. У наданих Раково-Ліським дошкільним навчальним закладом «Колосок» довідках вказано, що [PERSON] не бере участі у вихованні дочки [PERSON] , яка відвідує цей заклад, не приводить і не забирає її з дитячого садка, не відвідує батьківських зборів та інших заходів, не цікавиться вихованням і навчанням дочки. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них. Надані позивачкою докази на обґрунтування своїх вимог про позбавлення відповідача батьківських прав не свідчать про його повне ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, відсутність з його сторони уваги та піклування про дитину, що є підставою для задоволення такого позову. Зокрема висновок комісії з питань захисту прав дитини Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 30 вересня 2019 року містить лише перелік фактів неналежної поведінки відповідача, жоден з яких не підтверджений конкретними доказами. Також не є достатніми доказами для задоволення даного позову довідки Раково-Ліського дошкільного навчального закладу «Колосок», оскільки як було встановлено в судовому засіданні позивачка чинила тиск на працівників закладу, а тому вказана в цих документах інформація не може вважатися об`єктивною. Крім того, факт відвідування [PERSON] своєї дочки в дитячому садочку, що не заперечується й самою позивакою, вже сам по собі свідчить про прояв уваги батька до дитини. Твердження [PERSON] про те, що [PERSON] не відвідує дитину за місцем її проживання, як про відсутність батьківського піклування з боку відповідача, спростовуються показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , які вказали, що відповідач відвідував дочку, однак перестав це робити через заборону позивачки. З цих причини [PERSON] звернувся до органу опіки та піклування Камінь-Каширської райдержадміністрації із заявою про визначення способу участі у вихованні дитини, що навпаки свідчить про бажання відповідача спілкуватися з дитиною. Несплата відповідачем аліментів, у зв`язку з чим виникла певна заборгованість, також не може свідчити про ухилення останнього від виконання батьківських обов`язків, оскільки заборгованість виникла з об`єктивних незалежних від відповідача причин. Зокрема, як встановлено при розгляді справи, такими причинами були погіршення стану здоров`я [PERSON] внаслідок отриманих травм в результаті ДТП, звільнення його з роботи з цих причин, і, як наслідок, нерегулярний дохід від тимчасової роботи - сезонних заробітків, тобто відсутність стабільного заробітку. Крім цього, створення [PERSON] нової сім`ї та народження дитини потягло додаткові витрати, що утруднювало сплату аліментів. Разом із тим, суд враховує, що під час розгляду справи відповідач сплатив усю заборгованість по аліментах за винятком поточного місяця, що вбачається із фіскальних чеків від 10 жовтня 2019 року. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає, що попри існування окремих випадків неналежного піклування зі сторони відповідача про свою дочку, достатніх підстав для застосування щодо нього такого заходу як позбавлення батьківських прав немає, тому в задоволенні даного позову слід відмовити.

Outcome: dismissed