Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом, де зазначає, що 29 квітня 2013 року померла її матір [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до якої ввійшов житловий будинок, розташований по вул.. Воровського, 266 в м. Генічеськ Херсонської області. Вказаний житловий будинок був збудований батьками померлої [PERSON] [PERSON], померлим 30.12.1977 року та [PERSON], померлою 22.08.1998 року та відповідно належав померлій матері позивача відповідно до норм ЦК УРСР, оскільки на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] в період чинності\~ ЦК УРСР, його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). А враховуючи, що померла [PERSON] на момент смерті своїх батьків проживала разом з ним, то була таким спадкоємцем, що фактично спадщину прийняла. В установлений законом термін позивач не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки на момент смерті матері здійснювала догляд ново родженої дитини, а в подальшому через тяжке матеріальне становище не мала можливості звернутися із відповідною заявою В теперішній час бажає переоформити спадкове майно на своє імя, та при звернені до нотаріальної контори, їй було вказано, що пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду із заявою про поновлення такого строку. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини, просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадкового майна. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснив, що матір позивачки на момент смерті своїх батьків проживала разом з ними та доглядала їх, а отже відповідно до законодавства діючого на момент їхньої смерті норм ЦК УРСР є особою, що фактично спадщину прийняла та за життя належним чином своє право власності на відповідний будинок не зареєструвала. А 29 квітня 2013 року матір позивача [PERSON] померла та внаслідок її смерті відкрилася спадщина. [PERSON] через відсутність вільного часу, оскільки на її утримання перебувала ново роджена дитина та через відсутність коштів не подала вчасно заяву про прийняття спадщини. На даний час [PERSON] має намір прийняти в спадщину майно, однак нею пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що такий строк позивачка пропустила з поважної причини, а тому наполягає на задоволенні позову. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, надіславши заяву про визнання позовних вимог та просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилася 03 липня 1988 року та її матірю була [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ІІ-КГ №377453. Відповідно до вказаного свідоцтва від народження [PERSON] мала прізвище [PERSON]. 22 грудня 2012 року внаслідок реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про шлюбу, серії 1-КГ №077818. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема свідоцтва про народження VІ-УР 441277 матір позивачки [PERSON] народилася 19 січня 1964 року та її батьками були [PERSON] та [PERSON]. Від народження [PERSON] мала прізвище Михайлова, та відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00011254670 від 24.10.2012 року внаслідок реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на [PERSON]. З матеріалів справи встановлено, що батьки [PERSON] за життя збудували житловий будинок по вул.. Воровського, 266 в м. Генічеськ Херсонської області, що підтверджено договором про надання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від30 листопада 1970 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії 1-КГ №322535, [PERSON] помер 30 грудня 1977 року. Згідно свідоцтва про смерть, серії 1-КГ №008391 [PERSON] померла 22 серпня 1998 року. Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] та [PERSON] матір позивачки [PERSON], будучи єдиним спадкоємцем за законом після їх смерті проживала разом з ним, здійснювала за ними догляд та після їхньої смерті залишилася проживати у вказаному житловому будинку, та відповідно до норм ЦК УРСР фактично прийняла спадщину. Однак своє право власності на спадкове майно належним чином не зареєструвала та відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії 1-КГ №164144 померла 29 квітня 2013 року. Враховуючи, що відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, померла [PERSON] була власником житлового будинку що залишився після смерті [PERSON] та [PERSON], то після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої ввійшов також даний будинок. З огляду на викладене суд вважає, що вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки спадщина, що відкрилася внаслідок їхньої смерті прийнята [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на вказане домоволодіння та позивач будучи спадкоємцем за законом мала б подати заяву про прийняття спадщини, однак як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача [PERSON] через утримання ново родженої дитини та відсутністю коштів для збирання необхідних документів не мала можливості у встановлений строк звернутися до нотаріальної контори із відповідною заявою. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п.24 Постанови Пленуму №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд розяснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані за наявності двох умов: у спадкоємця були об'єктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, ці обставини визнані судом поважними. Суд вважає, що позивачем надано докази про наявність причин, повязаних з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у шестимісячний строк. Посилання позивача на обставини, за яких нею було пропущено встановлений законом строк, на думку суду, є поважними у розумінні ч.1 ст.1272 ЦК. Позивачем, на думку суду, доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, у звязку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: partial