Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO] ,у розмірі 2000,00грн. на кожного до досягнення дітьми повноліття ; додаткові витрати на лікування неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 500,00 грн. до його повноліття; додаткові витрати на молочне харчування дітей по 600,00грн. на кожного до досягнення ними семирічного віку ; аліменти на її утримання у розмірі 2000,00 грн. до досягнення дітьми шестирічного віку . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі , від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO] . З 06.01.2013 року ведення спільного господарства та шлюбні відносини остаточно між сторонами припинені. Матеріально дітям та позивачу відповідач не допомагає , відмовляється проживати з дітьми та здійснювати свої батьківські зобов,язання .З дітьми позивач проживає самостійно , що унеможливує її влаштування на роботу задля заробітку коштів для дітей , харчування , дитячий одяг, медикаменти , інші необхідні побутові речі для догляду за малолітньою дитиною , на свої особисті потреби. В судове засідання представник позивача не з,явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності , позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення проти позову ,в яких зазначив, що позов визнає частково в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх синів у твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн. на кожного , до досягнення дітьми повноліття, враховуючи у цю суму додаткові витрати на лікування молодшого сина до досягнення дітьми повноліття , посилаючись на те, що на теперішній час він не працює та знаходиться на утриманні матері предпенсійного віку , в зв,язку з чим не має можливості сплачувати аліменти на утримання дітей та дружини в сумах,які просить стягнути позивач. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково . Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 07 серпня 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2014 року залишено без змін. Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця №21 від 13.02.2015 року за № 810 позивач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки від 15.10.2014 року за № 582 відповідач [PERSON] працював в КП «Харківський метрополітен» , 14.10.2014 року звільнений з підприємства , за період з листопада 2013 року по жовтень 2014 року загальна сума утриманих аліментів на користь [PERSON] склала 10 124,30 грн.. Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 20.09.2011 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] відповідно до договору купівлі- продажу (р.№2475 від 01.09.2011 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Салига Н.А. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. При цьому, відповідно до ст. 185 СК України при визначенні розміру додаткових витрат не враховується матеріальна можливість одного з батьків сплачувати такі витрати, а необхідно виходити із потреби у додаткових витратах та їх розміру. Надані представником позивача документи на підтвердження постійного медичного нагляду та лікування на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] не є доказами , які б підтверджували , понесені додаткові витрати позивачем. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку , що представником позивача не доведено позовні вимоги про стягнення додаткових витрат та стягнення аліментів на утримання позивача. Позовні вимоги про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі підлягають задоволенню частково, а саме: в розмірі 450 грн. щомісяця на кожного, враховуючи , що прожитковий мінімум для неповнолітньої дитини віком до 6 років відповідно до ст.. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» складає 1032 грн. та враховуючи визнання відповідачем позову в розмірі 450 грн. на кожну дитину, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 450,00 грн. на кожного щомісяця, починаючи з 13 лютого 2015 року і до повноліття дітей , або зміни матеріального становища сторін. В іншій частині позовних вимог [PERSON] відмовити. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн.. На підставі викладеного і

Outcome: partial