Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати укладений між ними шлюб, який був зареєстрований 07.05.2015 року Корчинською сільською радою Сколівського району Львівської області, актовий запис № 2. Після розірвання шлюбу просить відновити їй прізвище\~[PERSON]. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що разом з відповідачем вони не проживають вже близько трьох місяців, шлюб існує лише формально, подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам. Спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, через постійні конфлікти, які виникали через різні погляди на сімейне життя. Чоловік погано ставився до її дитини від першого шлюбу. Зазначає, що подальше спільне життя та примирення між ними неможливе. Просить позов задоволити. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, в якому позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, в якому позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, беручи до уваги неявку у судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. У відповідності до положень ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105, ч. 1 ст.\~110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу Україниу разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд встановив, що 07.05.2015 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб у Корчинській сільській раді Сколівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис №2. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка\~[PERSON], дружини\~[PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І-СГ № 238803. Із змісту позовної заяви вбачається, що спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюб носить лише формальний характер, оскільки сторони виявили стійке бажання на припинення сімейних відносин. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Крім цього, статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відтак, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу відновити позивачу прізвище «Тесманюк».

Outcome: approved