Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання: у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до 23 років. Позивачка [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить розглянути справу у попередньому судовому засіданні, про що надала відповідну письмову заяву (а.с. 35). Представник позивачки [PERSON] яка діє на підставі довіреності від 08.06.2017 року у попередньому судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримала в повному обсязі та просить розглянути справу у попередньому судовому засіданні (а.с. 34). У попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю та просить розглянути справу у попередньому судовому засіданні, про що надав відповідну письмову заяву (а.с. 36). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] у попередньому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Ч. 4 ст. 130 ЦПК України передбачає ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову. Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи (а.с.1-36) та вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до світлокопії свідоцтва про народження серії 1- КЕ № 216896 від 21 травня 2015 року, видане виконавчим комітетом Сидоряченської сільської ради Котелевського району Полтавської області та зроблено відповідний запис № 5 в книзі записів актів громадського стану про народження (а.с. 15 ) батьками [PERSON], [INFO] є: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до світлокопії свідоцтва про зміну імені серії 1- КЕ № 006045 від 26 травня 2015 року, видане відділом держаної реєстрації актів цивільного стану РС Котелевського РУЮ Полтавської області та зроблено відповідний запис № 3 [PERSON], [INFO] змінила прізвище на «Ніколайчук» (а..с 16). Згідно з довідкою виданою Полтавським комерційним технікумом № 30 від 16 травня 2017 року [PERSON] дійсно є студенткою 2 курсу Полтавського комерційного технікуму денного відділення. Навчається на державній формі навчання, стипендію не отримує. Термін закінчення технікуму 30 червня 2018 року (а.с. 13). Відповідно до довідки виданої ПП «Цукровик Агро» від 16.02.2017 року [PERSON] дійсно працює на посаді слюсара у ПП «Цукровик Агро» (а.с. 19). На думку суду запропонований позивачкою розмір аліментів у твердій грошовій сумі на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 500 гривень щомісяця, є прийнятним, при цьому суд враховує можливість відповідача утримувати самого себе. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Суд з урахуванням всіх вище зазначених обставин вважає за можливе у відповідності до ст. 199-200 Сімейного кодексу України позовні вимоги позивачки щодо стягнення аліментів та визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі задовольнити повністю. Запропонована щомісячна сума в розмірі 500 гривень на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, буде реальною для платоспроможності відповідача, а також справедливою, достатньою і відповідатиме потребам повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Крім цього, суд виходить, також з того, що утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання зобовязана також й мати. Задовольняючи позовні вимоги позивачки [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] повністю, суд виходить із засад справедливості, виваженості, розумності, відповідно до вимог ст. 3 ч.1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому, на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягти судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved