Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування з тих підстав, що 26 жовтня 2013 року в м. Маріуполі Донецької області, помер її дід [PERSON]. На час смерті [PERSON], залишилися син: [PERSON] [INFO] та дружина: [PERSON] [INFO]. Померлим 14 квітня 2005 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за № 2-710, відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є вона. В наслідок смерті [PERSON], відкрилась спадщина, часом відкриття якої є її день смерті. Відповідно до ст. 1241 ЦК України її бабця [PERSON] звернулась до нотаріуса та прийняла спадщин. У встановлений законом термін та порядок, вона звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Проте Постановою від 21.07.14р. №99/02/31 приватного нотаріуса [PERSON]А у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, надане роз'яснення стосовно неможливості отримання свідоцтва про праве на спадщину у зв'язку з відсутністю по правовстановлюючого документу, і рекомендовано звернутися до суду. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 18.04.16 р. заочне рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 22.01.16 р. в частині визнання за нею права власності в порядку спадкування на ? частини автомобілів Alfa Romeo Giulietta, 1985 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] та Daihatsu Charade, 1982 року випуску, реєстраційний номер М2241ЯН змінено та визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 27 жовтня 2013 року, на 3/8 частини автомобіля Alfa Romeo Giulietta, 1985 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], бежевого кольору, кузов № ZAR116А0000077194, свідоцтво про реєстрацію від 27 лютого 1998 року; та 3\\8 частки автомобіля Daihatsu Charade, 1982 року випуску, реєстраційний номер М2241ЯН, червоного кольору, кузов № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію від 20 травня 1994 року. Це ж рішення, в частині визнання за нею, права власності в порядку спадкування на 3\\4 частини житлового будинку №43 по вулиці Мелітопольській у м. Маріуполі Донецької області, залишено без зміни. Під час реєстрації прав власності на майно було з'ясовано, що згідно даних Управління Держгеокадастру у м. Маріуполі станом на 01.01.2013 р. земельна ділянка, розташована за адресою: м. Маріуполь, вул. Мелітопольська, 43 надана у власність гр. [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку № 24 від 31.10.1994р. Просила визнати право власності на 3/4 частки спірної земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилися, просили розглянути справу за їх відсутності, наполягали на задоволенні позовних вимог в повному обсязі проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] повідомлена про день, час та місце розгляду справи належним чином у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. В результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду про таке. Згідно державного акту про право власності на землю виданого 31.10.1994 року [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,05745 га розташовану на території Приморського району м. Маріуполя по вул.. Мелітопольській, №43 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради народних депутатів за №369/2 від 21.09.1994 р. Акт зареєстровано за №24 (а.с. 22). Згідно відомостей наданих Управлінням держгеокадастру у м. Маріуполі Донецької області від 06.04.2016 р. №П20/0-26/6-16 станом на 01.01.2013 р. земельна ділянка, розташована за адресою: м. Маріуполь, вул.. Мелітопольська, 43 надана у власність [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку №24 від 31.10.1994 р ( а.с. 13). Згідно технічної характеристики обєкту нерухомого майна та технічного паспорту домоволодіння №43 по вул.. Мелітопольській у м. Маріуполі земельна ділянка на якій розташоване домоволодіння з господарськими будівлями має загальну площу 575 м.кв.( а.с. 14-18). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №57434142 від 15.04.2016 р. за [PERSON] зареєстроване право спільної часткової власності на ? частки будинку 43 по вулиці Мелітопольській у м. Маріуполі Донецької області на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області №266/3504/14-ц виданого 22.01.2016 р. ( а.с. 19-21). Згідно рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 22.01.2016 р. №266/3505/14 ц яке рішенням Апеляційного суду м. Маріуполя в частині визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на ? частини автомобілів Alfa Romeo Giulietta, 1985 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] та Daihatsu Charade, 1982 року випуску, реєстраційний номер М2241ЯН змінено та визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 27 жовтня 2013 року, на 3/8 частини автомобіля Alfa Romeo Giulietta, 1985 року випуску реєстраційний номер [NUMBER], бежевого кольору, кузов № ZAR116А0000077194, свідоцтво про реєстрацію від 27 лютого 1998 року; та 3\\8 частки автомобіля Daihatsu Charade, 1982 року випуску, реєстраційний номер М2241ЯН, червоного кольору, кузов № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію від 20 травня 1994 року. Це ж рішення, в частині визнання за нею, права власності в порядку спадкування на 3\\4 частини житлового будинку №43 по вулиці Мелітопольській у м. Маріуполі Донецької області, залишено без зміни ( а.с. 4-5, 6-8). . З вищезазначених рішень також вбачається, що 30.11.2013р. в установлений законом строк позивач звернувся із заявою №38 до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] про прийняття у спадок за заповітом всього майна, що належало [PERSON] та [PERSON] звернулася до Приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області із заявою від 08.11.2013 №62 про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] Проте постановою №99/02/31 від 21.07.2014 р. приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом оскільки відсутні правовстановлюючі документи, оформлені відповідно до чинного законодавства, що підтверджують належність майна спадкодавцеві. За таких підстав наявність права власності на земельну ділянку у спадкодавця було зясоване після ухвалення рішення суду та не було предметом розгляду під час розгляду справи про визнання права власності в порядку спадкування на частину домоволодіння №43 розташованого по вулиці Мелітопольській у м. Маріуполі Донецької області. Згідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо по складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. З абз. 3 п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином приймаючи до уваги, що [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом, її позовні вимоги не порушують право відповідача на спадщину і вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на майно, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно у вигляді 3/4 частки спірної земельної ділянки, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою вистрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Оскільки позивачем при зверненні до суду не було сплачено судовий збір і суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з позивача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави в розмірі 640 гривень. \~

Outcome: approved