Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] про визнання батьківства та внесення змін до актового запису, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 31.07.2008 року в місті Алькуері країни Сирія між сторонами був укладений громадянський шлюб. 27 січня 2010 року постановою першого Шаріатского суду Сирії цей громадянський шлюб був затверджений, а його реєстрація в реєстрах ЗАГС була відкладена у зв'язку з відсутністю дозволу Міністерства Внутрішніх Справ. [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON]. В записі про батька доньки у Книзі реєстрації народжень, який складався відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, зазначено тільки «[PERSON], громадянин України», оскільки, формально сторони не одружені, та відповідач не є громадянином України. По сьогоднішній день сторони не можуть ніяк завершити оформлення документів відповідача для отримання громадянства України, оскільки воєнні події в Сирії не дають їм змоги виїхати до Сирії та завершити оформлення. Однак, такі обставини не повинні й в подальшому порушувати права відповідача та їхньої доньки на визнання батьківства, фізичні, життєві обставини повинні бути юридично підтвердженні, щоб у майбутньому не зумовити якісь складнощі для всієї родини. У зв'язку з викладеними обставинами позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилася, представила до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі в судовому засіданні, повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського управління юстиції у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду клопотання з проханням розглянути справу без його присутності. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, постановою Першого шаріатського суду Сирійської Арабської Республіки від 20.12.2009 року був підтверджений громадянський шлюб, укладений 31.07.2008 року в м. Алькусері між [PERSON] та [PERSON] та відкладено реєстрацію шлюбу в реєстрах ЗАГС у зв'язку з відсутністю дозволу Міністерства Внутрішніх Справ. [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], в якому мати вказана - [PERSON], а батьком - [PERSON], громадянин України. Запис про батька здійснювався на підставі ч.1 ст. 135 СК України: при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Сторони проживають разом та спільно виховують малолітню [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В своїй заяві [PERSON] зазначив про визнання ним факту батьківства [PERSON], [INFO], і тому дана обставина в силу положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України - доказуванню не підлягає. Згідно з ч.1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто, турбота про дітей, їх виховання покладається на матір і батько в рівній мірі. Мова йде не лише про моральний обов'язок кожного з батьків, але й про нормативно закріплений обов'язок. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та законними, оскільки в них позивач просить наділити батька обов'язками щодо дитини на державному рівні, закріпити їх формально. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів 15.05.2006 № 3 у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved