Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] третя особа орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, про визначення місця проживання дитини, про визначення порядку спілкування з дитиною. В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що 09.09.2006 року вона уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований в Міському відділі РАЦі Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1284. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. 18.03.2013 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя шлюб між нею та відповідачем було розірваний. Після розірвання шлюбу, дитина залишилася проживати з нею. Останні чотири місяця між нею та відповідачем стали виникати сварки з приводу міста проживання та виховання дитини. Вона неодноразово намагалася домовитися з батьком дитини про місце проживання дитини та про порядок виховання дитини, але домовленості не досягли. 22.09.2013 року між нею та відповідачем виникла конфліктна ситуація, коли відповідач [PERSON] насильно намагався забрати сина без її згоди на адресу свого проживання, у зв'язку з чим вона звернулася до Орджонікідзевського районного відділу міліції. В наступний час син проживає разом з нею. Вона, як матір створює усі необхідні умови для виховання та розвитку дитини, має постійне місце проживання та дохід для утримання дитини. Спілкування відповідача з сином негативно впливає на його здоров'я, психічний стан, належний розвиток дитини: він не відвідує дитячі заклади по 3-4 дні, порушується денний режим - не регулярне харчування, відсутній денний сон. Після перебування з відповідачем дитина погано спить, перебуває у збудженому стані, нецензурно висловлюється. На підставі вищевикладеного, враховуючи режим дня і розклад дитини: з понеділка по п'ятницю відвідує дитячий заклад, у понеділок з 16:30 читання в «Альтар Его», вівторок о 18:00 танці, середа о 16:30 письмо, четвер з 16:30 математика і танці, п'ятниця з 18:00 танці, позивач просить визначити місце мешкання малолітнього [PERSON] разом з нею за адресою [ADDRESS] та визначити способи участі у вихованні дитини відповідачем, встановивши дні та часи побачень один раз на місяць в першу неділю місяця з 10:00 до 14:00 години. Позивач [PERSON] в судому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила про задоволення позову. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, вимикає мобільний телефон, змінює телефонні номери, коли він бажає забрати дитину, позивач змушує дитину називати татом свого цивільного чоловіка, він звертався до органу опіки та піклування, прокуратури, дитячого закладу з проханням провести з позивачем роз'яснювальну роботу з приводу його участі у спілкуванні з дитиною. Вважає, що позовні вимоги колишньої дружини в частині встановлення графіку спілкування з дитиною порушують його права, права дитини, бабусі та дідуся, просив встановити дні побачень 3 рази на тиждень та 4 рази через тиждень. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що якось чув крики та бачив як відповідач [PERSON] тріпав дитину. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що постійно бачить позивача разом з дитиною, мати піклується про дитину, займається її вихованням. Батька дитини вона стала бачити тільки останнім часом. З'ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позову за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 18.03.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.6) Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області 12 серпня 2008 року, актовий запис №442, де батьком дитини записаний відповідач [PERSON], матір'ю дитини [PERSON] (а.с.5) Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 09.04.2013 року позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно задоволені частково. З [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частина від усіх видів доходів (а.с.7). З довідки з місця мешкання вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], разом з сином [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно характеристики, виданої КНДЗЗР «Ясла-Садок 3126» «Дзвіночок», [PERSON] активно займається вихованням сина, цікавиться його успіхами і досягненнями, виховання здійснюється гуманними методами, між нею та дитиною повне взаєморозуміння. Батько -[PERSON] періодично приводить і забирає дитину, останнім часом в поведінці дитини помічена нервозність, не визначені відносини між батьками погубо впливають на психічний стан дитини (а.с.12). За місцем мешкання та роботи позивач [PERSON] характеризується позитивно (а.с.13,14). Дитина [PERSON] відвідує заняття в учбовому центрі «Альтер Его» і танцювальному ансамблі «Барвинок» (а.с.15,16). Згідно актів обстеження, умови проживання за місцем мешкання родини позивача [PERSON] та за місцем мешкання відповідача [PERSON] задовільні (а.с.25-27). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, приймаючи до уваги фактично доказаний правовий зв'язок між батьками і дитиною. Поважаючи регламентоване законодавством право матері на виховання дитини, враховуючи малолітній вік дитини, орган опіки та піклування вважає можливим визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з матір'ю [PERSON]. Прохання [PERSON] встановити спосіб участі у вихованні дитини та визначити порядок спілкування [PERSON] з дитиною один раз на місяць з 10:00 до 14:00 години не відповідає інтересам дитини та порушує право дитини на спілкування з батьком. Орган опіки та піклування вважає недоцільним встановлення вищенаведеного порядку спілкування [PERSON] з дитиною. Частина 8 статті 7 Сімейного Кодексу України встановлює, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Стаття 153 СК України передбачає право матері, батька та дитини на безперервне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Оскільки дитина проживає разом з матір'ю, яка є позивачем по справі, їй ніхто не чинить перешкод у спілкуванні з дитиною, суд, враховуючи вищенаведену норму права приходить до висновку про відмову у задоволені позову [PERSON] в частині визначення порядку спілкування з дитиною. Статтями 160,161 СК України передбачено, що 1. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. 2. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. 3. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. 1. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. 2. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. 3. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Аналізуючи вищевикладені норми права, висновок органу опіки та піклування, яким визначено можливе місця проживання малолітнього [PERSON] з матір'ю [PERSON], суд приходить до висновку про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з матір'ю [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS].

Outcome: partial