Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] батьком неповнолітнього [PERSON], внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Запис про батька дитини здійснено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, оскільки відповідач відмовився визнавати себе батьком дитини. На даний час дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, а тому вона бажає отримувати аліменти офіційно в розмірі ? частини з усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не прибула, надала до суду заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, зазначаючи про визнання позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з такого. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували. 27.08.2013 року позивачка [PERSON] народила дитину - сина [PERSON]. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON]. Запис про батька дитини здійснено відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.09.2013 року (а.с.4) та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.5). Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Частиною першою статті 9 вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Отже, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним. Відповідно до ч.1ст.126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч.2 ст.128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] визнав себе батьком неповнолітнього [PERSON], а тому, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи наявність достатніх доказів, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання батьківства підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст.134 Сімейного кодексу України, рішення суду про визнання батьківства є підставою внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видачі нового свідоцтва про народження дитини. За таких обставин суд зобов'язує Тетіївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області внести зміни до актового запису № 111 від 06.09.2013 року про народження [PERSON], [INFO], вказавши в розділі «відомості про батька» в графі «прізвище» : [PERSON], в графі «ім'я»: [PERSON], в графі «по батькові»: [PERSON] в графі «дата народження»: [INFO] Крім того, відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], як батько, недостатньо приймає участі у вихованні та утриманні сина, тож суд у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного кодексу України, стягує з нього аліменти. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 704,80 грн. судового збору, поскільки позивачка згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved