Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 жовтня 2008 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 470, на тій підставі, що шлюбне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні стосунки. Збереження сім'ї вважає недоцільним, тому просить шлюб розірвати. Від спільного проживання сторони мають - доньку [PERSON] - [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги ну утримання дитини, позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до виповнення повноліття . Крім розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище. В судове засідання позивач надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, допитаний в порядку судового доручення відповідно до ст. 132 ЦПК України Дніпропетровським районним судом м. Херсона, не заперечив проти позовних вимог та просить справу розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 10 жовтня 2008 року зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 470, шлюбні стосунки припинили в травні 2013 року, намірів відновлювати сімейні стосунки не мають. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження його суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, тому позов підлягає задоволенню. Спору щодо проживання дитини у сторін не має. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище після розлучення, а тому відповідно до статті 113 СК України, позивачу слід відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]», що підтверджується наявним у справі свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходяться на утриманні матері. За таких обставин і відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти, розмір яких з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин і розміру заявлених позовних вимог суд визначає щомісячно, в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до виповнення повноліття [PERSON], тобто до [INFO] року. З відповідача на користь позивач підлягають стягненню понесені судові витрати та судові витрати на користь держави, від оплати яких позивач була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved