overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що 26 жовтня 1974 року радгоспом ім. ХІХ-го Партз'їзду їй передано для проживання житловий будинок садибного типу, розташований по [ADDRESS] в смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області. Починаючи з жовтня 1974 року і до теперішнього часу вона відкрито володіє житловим будинком, проводить поточні та капітальні ремонти. У зв'язку з ліквідацією колгоспу укласти договір купівлі-продажу житлового будинку та звернутися до нотаріальної контори для його посвідчення не можливо. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] в смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача за довіреністю Греул Ю.М. позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що позивачка з 1974 року відкрито володіє житловим будинком, розташованим по [ADDRESS] в смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області. Проводить його поточні та капітальні ремонти, сплачує комунальні послуги, будує господарчі будівлі та споруди. Тобто відкрито володіє ним більше 10 років і фактично набула права власності. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що 26 липня 1989 року між нею та колгоспом «Червона Поляна» укладено договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу, розташованого по [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Червонополянської сільської ради Чаплинського району Херсонської області № 72 від 28 листопада 2007 року «Про нумерацію будинків, споруд та земельних ділянок на території Червонополянської сільської ради» було змінено нумерацію вказаного житлового будинку і присвоєно поштову адресу [ADDRESS]. Починаючи з липня 1989 року і до теперішнього часу вона відкрито володіє ним, проводить поточні та капітальні ремонти. У зв'язку з ліквідацією колгоспу укласти договір купівлі-продажу житлового будинку та звернутися до нотаріальної контори для його посвідчення не можливо. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивачки за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що позивачка з 1989 року відкрито володіє житловим будинком, розташованим по [ADDRESS]. Проводить його поточні та капітальні ремонти, сплачує комунальні послуги, будує господарчі будівлі та споруди. Тобто відкрито володіє ним більше 10 років і фактично набула право власності. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що 26 травня 2015 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у виді житлового будинку, розташованого по вул. Миру, 28 в с. Хлібодарівка Чаплинського району Херсонської області. При зверненні до Чаплинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки померлою не проведено первісну реєстрацію права власності на будинок. Оскільки на день смерті матері проживала разом з нею та своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вважає, що фактично прийняла її. Крім неї право на спадщину мають [PERSON] та [PERSON], які не бажають приймати її. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Миру, 28 в с. Хлібодарівка Чаплинського району Херсонської області, власником якого була [PERSON]. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не зявилися, подавши письмові заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи в їх відсутність. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] належав на праві власності житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Миру, 28 в с. Хлібодарівка Чаплинського району Херсонської області. 26 травня 2015 року [PERSON] померла. Після смерті матері позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживала разом з ним та своєчасно звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Крім неї право на спадщину мають [PERSON] та [PERSON], які не бажають приймати її. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON], ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що 27.09.2010 року помер її дід [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке б вона хотіла прийняти у спадщину, але зробити цього не може, оскільки нею пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вона не звернулася, оскільки вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини. Просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадкового майна. У судовому засіданні представник позивачки за довіреністю [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що позивач є спадкоємцем за законом майна померлого 27.09.2010 року [PERSON] [PERSON] протягом шести місяців, як це передбачено діючим законодавством, не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна з поважних причин, оскільки вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину. Згідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що 27 листопада 2001 року її мати [PERSON] склала заповіт, у якому заповідала належну їй земельну ділянку. 05 червня 2009 року [PERSON] померла. Після її смерті вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки з невідомих їй причин не проведено державну реєстрацію заповіту в Спадковому реєстрі. Крім неї право на спадщину має [PERSON], яка не бажає приймати її. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, яка належала померлій [PERSON] У судовому засіданні представник позивачки за довіреністю [PERSON] вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не зявилися, подавши письмові заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи в їх відсутність. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 05 червня 2009 року померал мати позивачки [PERSON] Після її смерті залишилася земельна ділянка розміром 5,5251 га, розташована на території Хлібодарівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, яку вона заповідала [PERSON]. Позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON], ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що 27 листопада 2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. За час перебування в шлюбі у них народилися діти: син [PERSON] та дочка [PERSON]. При видачі свідоцтв про народження дітей, в графі по батькові матері, допущено помилку, а саме її по батькові записано як [PERSON] замість [PERSON]. В теперішній час через допущені помилки вона не може довести, що є матір'ю дітей. Просить зобов?язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни в актові записи. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не з?явився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив, слідуючі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що при видачі свідоцтв про народження дітей заявниці: сина [PERSON] та дочки [PERSON] допущено помилки в написанні по батькові матері, а саме її по батькові записано як [PERSON] замість [PERSON]. Згідно п. 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів стану, їх поновлення та анулювання» однією з підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.7 «Правил внесення змін до актових записів стану, їх поновлення та анулювання» на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що 27 серпня 1983 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. Під час перебування у шлюбі вони придбали трикімнатну квартиру [ADDRESS]. За усною домовленістю між нею та відповідачем при укладенні договору купівлі-продажу квартири покупцем квартири був записаний відповідач, а тому на його ім'я 27 липня 1993 року Каховським БТІ зареєстровано квартиру і видане реєстраційне посвідчення. Вона проживає у вищезазначеній квартирі, але не має на неї жодних правовстановлюючих документів. Просить визнати право спільної сумісної власності на квартиру та визнати за нею право власності на ? частину квартири. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що у період перебування у шлюбі сторони придбали за спільні кошти трикімнатну квартиру [ADDRESS]. При укладенні договору купівлі-продажу квартири за спільною домовленістю сторін покупцем квартири був записаний відповідач, відповідно і реєстраційне посвідчення на право власності на квартиру було видане на нього. Позивачка проживає в вищезазначеній квартирі, але не має жодних правовстановлюючих документів на неї. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що 28.01.2016 року померла її рідна сестра [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке б вона хотіла прийняти у спадщину, але зробити цього не може, оскільки нею пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вона не звернулася, оскільки за життя сестра склала заповіт на її користь і вона вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини. Просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадкового майна. У судовому засіданні представник позивачки за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом майна померлої 28.01.2016 року [PERSON] [PERSON] протягом шести місяців, як це передбачено діючим законодавством, не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна з поважних причин, оскільки вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину. Згідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що 28.06.201998 року між нею та відповідачкою укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по вул. Першотравнева, 22 в с. Хрестівка Чаплинського району Херсонської області. За будинок вона повністю розрахувалась і до теперішнього часу відкрито володіє ним, проводить поточні та капітальні ремонти. Після укладення договору купівлі-продажу будинку вона неодноразово зверталась до відповідачки з вимогою укладення договору купівлі-продажу та його нотаріального посвідчення. Проте відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, мотивуючи відмову браком часу та відсутністю коштів, тому вона змушена звернутися до суду. Просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати право власності на будинок. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не зявилася, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 28.06.1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по вул. Першотравнева, 22 в с. Хрестівка Чаплинського району Херсонської області. Починаючи з 28 червня 1998 року позивачка відкрито володіє житловим будинком, розташованим по вул. Першотравнева, 22 в с. Хрестівка Чаплинського району Херсонської області. Проводить його поточні та капітальні ремонти, сплачує комунальні послуги. Тобто відкрито володіє ним більше 10 років і фактично набула право власності. Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що 28.07.2015 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке б вона хотіла прийняти у спадщину, але зробити цього не може, оскільки нею пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини вона не звернулася, оскільки проживала разом з батьком і вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини. Просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадкового майна. У судовому засіданні представник позивачки за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відстуність. Заслухавши пояснення представника позивачки, долідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що позивачка є спадкоємцем першої черги за законом майна померлого 28.07.2015 року [PERSON] [PERSON] протягом шести місяців, як це передбачено діючим законодавством, не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна з поважних причин, оскільки на день смерті спадкодавця проживала разом з ним та вважала себе такою, що прийняла спадщину. Згідно ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що 28 січня 2016 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на все майно, що їй належало, в тому числі і право власності на житловий будинок, розташованого по вул. Жовтня, б. 14 в с. Скадовка Чаплинського району Херсонської області. Після її смерті вона звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у визначений законодавством термін, але їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за життя померлою не проведено первісну реєстрацію права власності на житловий будинок. Вважає, що фактично прийняла спадщину, оскільки на день смерті матері проживала разом з нею. Крім неї інших спадкоємців не має. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні правовідносини. Судом установлено, що 28.01.2016 року померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у виді житлового будинку, розташованого по вул. Жовтня, б. 14 в с. Скадовка Чаплинського району Херсонської області. Позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки на день смерті матері проживала разом з нею. Крім позивача інших спадкоємців не має. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON], ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved