Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 06 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №501. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Позивач посилається на те, що з 20 квітня 2015 року шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15 вересня 2015 року шлюб між ними розірвано. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Крім того, позивач зазначає, що відповідач працює в ПП «Форсаж 21» Автошкола на посаді інструктора по теоретичній частині та отримує середньомісячний дохід в розмірі не менше 10000 грн. Позивач самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати малолітніх дітей, однак її коштів не вистачає для повноцінного забезпечення розвитку дітей. Позивач зазначає, що [PERSON] з грудня 2015 року поставлений діагноз плоско-вальгусна деформація стопи. Це викривлення всередину (до центру тіла) спочатку прямої осі від гомілки до ступні, що супроводжується зменшенням висоти склепінь самої ступні і відхиленням пяти і пальців назовні. Дитині, яка має неправильну постановку стопи, обовязково треба носити спеціальне ортопедичне взуття, яке їм приписав лікар, а також лікувальний масаж, йому постійно необхідно проходити консультації та огляди у відповідних медичних закладах. Частково по можливості позивачу з грошима допомагають батьки, так як вона в даний час не може працювати. Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи /а.с. 30/, в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. Враховуючи умови ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 15 вересня 2015 року рішенням Харківського районного суду Харківської області /а.с. 9/. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія І-ВЛ №350967, та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія І-ВЛ №350966 (а.с. 10, 11). Діти мешкають разом з матірю [PERSON] , що підтверджується довідкою №266 від 20 березня 2017 року, виданою виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області (а.с. 12). Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. У ст. 150 СК України визначені обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у п.п. 17, 18, 19\~постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз плоско-вальгусна деформація стопи та рекомендовано носити спеціальне ортопедичне взуття, а також лікувальний масаж /а.с 22, 23, 24/. Згідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Стаття 191 СК України\~передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи із вищенаведеного та зазначених у ст. 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів малолітньої дитини, а також з урахуванням того, що відповідач є здоровим та працездатним, суд приходить до висновку, що він може надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей. Крім того, відповідно до змісту ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, яка відповідно до вимог статті 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів. З огляду на наведене, враховуючи, рівний обовязок батьків щодо утримання дітей, з урахуванням хвороби [PERSON], лікування якого потребує значних затрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 03 квітня 2017 року, тобто з дати, зазначеної на поштовому штемпелі, оскільки позовна заява відправлена через поштове відділення, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно зі ст.217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved