Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить: стягнути на її користь з [PERSON] грошові кошти суму боргу в розмірі 34\~000 грн.; Стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір 640 грн. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що 29 січня 2017 року вона надала [PERSON] в борг 34 000 грн., які останній зобовязався повернути до 30 липня 2017 року, про що відповідач написав відповідну розписку. Взяті на себе відповідачем зобовязання належним чином та вчасно виконані не були. Звернення до [PERSON] з проханням про повернення суми коштів виявились безрезультатними. Оскільки відповідачем не повернуто позичених коштів, [PERSON] вимушена була звернутися до суду за захистом порушеного права. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримала, на його задоволенні наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов визнав. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого: Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до розписки від 29 січня 2017 року вбачається, що [PERSON] (паспорт серії МН 871913, виданий Богодухівським РВ ГУМВС України в Харківській області, ідентифікаційний код [NUMBER], проживаючий за адресою: [INFO]) взяв в борг 34 000 грн. у [PERSON] (паспорт серії МТ 446981, виданий Богодухівським РС ГУДМС України в Харківській області, проживаючої за адресою: [INFO]), які зобовязався повернути до 30 липня 2017 року. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] 29 січня 2017 року позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 34 000 грн., про що останній написав розписку, відповідно до якої зобовязався повернути вищезазначену суму до 30 липня 2017 року. На час розгляду справи відповідач борг не повернув. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] заявлені цілком обґрунтовано, крім того відповідач позов визнав, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, і з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню борг у сумі 34 000 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі предявлених доказів.

Outcome: approved