Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно - починаючи з дачі подачі до суду і до досягнення дітьми повноліття. Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що 19.02.2008 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Вказувала, що відповідач не піклується про матеріальне забезпечення дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, в якій підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, 19.02.2008 року позивач уклала шлюб з відповідачем відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконкомом Щербанівської сільської ради від 19 лютого 2008 року (а.с.8). Відповідач є батьком дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , відповідно до свідоцтва свідоцтва про народження (а.с.9-10). Діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] перебувають на повному матеріальному утриманні позивача [PERSON] , і ця обставина відповідачем не спростована. Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання дітей суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 1, 2 ст. 181 СК України). Частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. (ч.1). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2). Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Отже, суд відповідно до вищенаведених вимог закону, враховуючи задовільний стан здоров`я дітей та їх матеріальне становище; вік дітей, а також - задовільний стан здоров`я відповідача; його матеріальне становище; прийшов до висновку про задоволення позову та стягнення із відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно - починаючи з дачі подачі до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже аліменти підлягають стягненню з 01.11.2019 року. [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 768,40 гривень підлягає стягненню з [PERSON] . Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved