Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі - 2500 грн. на кожну дитину з послідуючою індексацією, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Даний позов обґрунтовано тим, що 27.06.2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис №10, згідно свідоцтва про шлюб серія І-АМ №133966. У даному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] Діти на даний час проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Джулинської сільської ради №2634 від 18.12.2018 року. Відповідач не надає допомоги на утримання дітей. Позивач, [PERSON], надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в частині стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання синів [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття, справу просила слухати у її відсутність, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомив. Згідно ст. 223 ч.4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. 27.06.2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис №10, згідно свідоцтва про шлюб серія І-АМ №133966. У даному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія І-АМ №265527 та Серія І-АМ №410249. Діти на даний час проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Джулинської сільської ради №2634 від 18.12.2018 року. Відповідач не надає допомоги на утримання дітей. Зі змісту позову вбачається, що сторони у добровільному порядку не можуть дійти згоди щодо утримання їх доньки. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України - якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved