Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просила визначити їй додатковий строк в 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона є племінницею [PERSON] , [INFO] . Після смерті тітки відкрилась спадщина. Інших родичів померла не мала. Позивач 01.12.2018 року звернулася до приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Тіхонової Л.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої тітки [PERSON] , однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. У зв`язку з тим, що [PERSON] на момент смерті постійно проживала на тимчасово непідконтрольній українській владі території в м. Кадіївка Луганської області, позивач вимушена була тривалий час в судовому порядку встановлювати факт смерті своєї тітки. Через зазначені обставини, впродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини, позивач не звернулась вчасно до нотаріальної контори. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розглянути справу без її участі та без участі її представника. Представник відповідача Сєвєродонецької міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується даними повідомлення про вручення поштового відправлення Сєвєродонецькій міській раді, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Сєвєродонецької міської ради Луганської області. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Попаснянським ЗАГС Попаснянського району Ворошиловградської області 11.04.1951, [INFO] народилася [PERSON] (російською мовою), батьком якої записаний [PERSON] (російською), а матір`ю - [PERSON] (російською), актовий запис № 7. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим рай.ЗАГС Артемівського району м. Ворошиловграда, [INFO] народилася [PERSON] (російською мовою), батьком якої записаний [PERSON] (російською), а матір`ю - [PERSON] (російською), актовий запис № 674. Згідно із посвідкою про народження № [NUMBER] , виданою Постишевським ЗАГС Донецької області, [INFO] народилася [PERSON] (російською мовою), батьком якої записаний [PERSON] (російською), а матір`ю - [PERSON] (російською), актовий запис № 13. Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 30.09.1999 Артемівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану міста Луганська шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 30.09.1999 року зроблено запис за № 527. Прізвища після розірвання шлюбу [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Артемівським відділом ЗАГС м. Ворошиловград, [PERSON] та [PERSON] одружились 17.08.1974 року, актовий запис № 445. Після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим рай.бюро ЗАГС м. Кадіївка Луганської області [PERSON] (російською мовою) та [PERSON] (російською) одружились 24 січня 1959 року, актовий запис № 103. Після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 12 жовтня 2018 року Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [INFO] у місті Кадіївка Луганської області померла [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 216. Як вбачається з копії постанови приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Тіхонової Л.В. № 111-01/30 від 01.12.2018 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , у зв`язку з тим, що нею пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1268-1270 ЦК України. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування після померлої тітки, у зв`язку з пропуском нею строку для прийняття спадщини. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Так, частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] суд зазначає наступне. Тітка позивача померла в м. Кадіївка Луганської області, про що зазначено у копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.10.2018 року Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Місто Кадіївка Луганської області станом на 02.04.2018 року (на день смерті [PERSON] ) знаходилось та на теперішній час знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавила позивача [PERSON] можливості вчасно зареєструвати факт смерті померлої тітки у встановленому законом порядку. Свідоцтво про смерть [PERSON] було видано позивачу 12.10.2018 року, тобто через шість місяців після її смерті, і тільки 01.12.2018 позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зазначена обставина, на думку суду, перешкоджала позивачу зареєструвати факт смерті померлої тітки в установленому законодавством порядку, що в свою чергу виключало можливість звернення в установлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті померлої тітки. Суд вважає, що зазначена причина є поважною та пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача на вчинення цих дій. За таких обставин суд доходить висновку, що причина пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважною, у зв`язку з чим вважає за можливе позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити, визначивши позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у 3 місяці з дня набрання цим рішенням законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що хоча позов і задоволено у повному обсязі, проте відповідач в особі органу місцевого самоврядування не порушував своїми діями або бездіяльністю права позивача на спадкове майно. Цей спір виник виключно внаслідок бездіяльності самого позивача, яка була зумовлена об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, а тому суд вважає, що стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved