Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Свій позов мотивувала тим, що 12 серпня 1997 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося. На даний час дитина проживає разом з позивачкою і повністю знаходиться на її утриманні. Позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі, їй не вистачає коштів на забезпечення доньки усім необхідним. Відповідач на утримання дитини перестав надавати кошти, проте вказала, що за домовленістю він раніше сплачував кошти по 500,00 грн. на місяць. Зазначила, що відповідач працює неофіційно, має достатній заробіток та може надавати кошти на утримання дитини, а тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання доньки в розмірі 500,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а також борг зі сплати аліментів за попередній період в розмірі 3600,00 грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала щодо такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою квартального комітету «Поділля» від 16 грудня 2013 року №767. Позивач працює. Разом з тим, їй самостійно важко утримувати доньку. Відповідач проживає окремо, належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Суд приймає до уваги, що доказів неможливості надавати матеріальну допомогу на дитину відповідач суду не надав. Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України стосовно обов'язку батьків утримувати дітей та його виконання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує, що дитина, проживаючи разом з матір'ю, знаходиться на її повному утриманні, що потребує певних коштів. Суд приймає до уваги, що відповідач доказів неможливості надавати матеріальну допомогу суду не надав. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов'язок обох батьків по її утриманню, інші обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі про який просить позивач. Щодо стягнення аліментів за попередній період в розмірі 3600,00 грн., то позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.191 СК України аліменти за попередній період можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержувати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивач не надала будь-яких доказів, які б підтверджували визначений сторонами розмір аліментів, що вона вживала заходів щодо добровільної сплати аліментів, а відповідач ухилялася від їх сплати. У зв'язку з цим, аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 18 грудня 2013 року. При цьому суд враховує, що відрахування аліментів відповідно до ст.187 СК України відповідачем не здійснювалось, тому в суду відсутні підстави для застосування положень ст.194 СК України. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів ) за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 229,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial