Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в даний час сім'я розпалася, вони з відповідачем проживають окремо, при цьому діти проживають з нею і перебувають на її утриманні, а відповідач належної уваги їх вихованню не приділяє, достатню матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, як не надає і матеріальної допомоги на її утримання, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює і потребує матеріальної допомоги. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини від заробітку до досягнення ними повноліття та аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від заробітку до досягнення неповнолітнім сином трьохрічного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в котрій просила справу розглядати без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи, підтримала позовні вимоги і просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття та аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від заробітку до досягнення неповнолітнім сином трьохрічного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання неодноразово не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоч про день та час розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про що свідчать дані рекомендованих поштових відправлень, які зберігаються в матеріалах справи. З письмової згоди позивачки, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі на підставі ст. 224 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивачка [PERSON] звернулася до суду вважаючи, що відповідач [PERSON] не виконує в добровільному порядку свого обов'язку як батько дітей, чим порушує її інтереси і право на отримання матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, оскільки відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому інтереси дітей підлягають до судового захисту у відповідності до вимог ст.181 СК України, так як домовленості між сторонами про способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей не досягнуто. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане 04.12.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського упраління юстиції) та неповнолітнього [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане 07.05.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського упраління юстиції) які перебувають на утриманні позивачки, а тому зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно довідки № 7150 від 13.09.2014 року виданої комунальним підприємством «Соснівська служба утримання будинків», неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають разом з позивачкою. Розмір аліментів, які позивачка просить стягнути з відповідача, відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України щодо мінімального розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачкою [PERSON] суду не надано підтверджуючих доказів того, що відповідач [PERSON] може надавати матеріальну допомогу на її утримання, до досягнення дитиною трьох років, тому суд вважає за необхідне в цій частині позову відмовити. При подачі позовної заяви до суду, позивачка [PERSON] була звільнена від оплати судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., тому у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, дані витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 367 ЦПК України суд визначає, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial