Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], в якій, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просить суд встановити факт не порушення [PERSON] меж земельної ділянки суміжних землекористувачів [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що рішенням Виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих за № 1414 від 17 листопада 1949 року [PERSON] було відведено земельну ділянку під індивідуальне житлове будівництво по [ADDRESS], площею 585,0 кв.м. Позивачка вказує, що відповідно до укладеного між житловим управлінням Виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих та [PERSON] договору № 38996 від 06 липня 1950 року на право будівництва дома та безстрокового користування земельною ділянкою, житлове управління відвело забудовнику земельну ділянку площею 522,0кв.м., на якій він побудував житловий будинок з господарськими спорудами. З 1998 року, як зазначає позивачка, вищезазначений житловий будинок з господарськими спорудами перейшов у її власність. Також [PERSON] вказує на те, що 25 січня 2011року вона звернулась із заявою до Одеської міської ради про приватизацію земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. Суміжні землекористувачі: [PERSON] - [ADDRESS] та [PERSON] - [ADDRESS], не заперечують у приватизації нею земельної ділянки в межах, що вони існують і тільки безпідставно заперечують землекористувачі по [ADDRESS] - [PERSON] та [PERSON], чим порушують закріплені у Земельному кодексі України правила добросусідства та створюють небезпеку порушення її права власності на земельну ділянку. Крім того, позивачка зазначає, що 10.03.2011року депутатська комісія з розгляду земельних спорів Одеської міської ради винесла рішення про наступне: «Комісія рекомендує сторонам примиритися. До розгляду даного питання комісія зможе повернутися після прийняття судом рішення». Позивачка також вказує на те, що розмір та межі земельної ділянки, що знаходиться у її користуванні, у повному обсязі відповідають виданому КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» технічному паспорту від 29 листопада 2007 року. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що суміжні землекористувачі - [PERSON] та [PERSON] не дають своєї згоди на приватизацію [PERSON] земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS], остання звернулася до суду із відповідним позовом. У судове засідання 27.05.2014року позивачка не з'явилась, однак її представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи (а.с. 65, 66), у судове засідання 27.05.2014року не з'явились, про поважність причин відсутності не повідомили, заперечення на позовну заяву не надали. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 квітня 1998року та дублікату свідоцтва про право на спадщину від 12 серпня 1988року, належить житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], розташований на земельній ділянці площею 522кв.м. (а.с. 9-10). Зазначені свідоцтва були зареєстровані в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка - [PERSON] 25.01.2011року з метою приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], звернулася з відповідною заявою до Одеської міської ради. Суміжні землекористувачі - [PERSON] та [PERSON] не заперечують у приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], про що написали відповідні заяви, які наявні у матеріалах справи (а.с. 13, 14). З виписки з протоколу засідання комісії по розгляду земельних спорів Одеської міської ради від 10.03.2011року (а.с. 15) вбачається, що комісія по розгляду земельних спорів Одеської міської ради встановила, що в комісію звернулася [PERSON] про те, що почавши приватизацію земельної ділянки за адресою [ADDRESS], зіткнулася зі складністю отримати згоду у суміжного землекористувача [PERSON] ([ADDRESS]). У комісії [PERSON] пояснила відмову підписувати згоду меж приватизації суміжним землекористувачем тим, що ці межі були порушені самовільно зведеною будівлею та спричиненою матеріальною та моральною шкодою, яку суміжні землекористувачі відмовляються відшкодовувати. Комісія рекомендує сторонам примиритися, до розгляду зазначеного питання комісія може повернутися після прийняття судом рішення. Таким чином, судом встановлено, що суміжні землекористувачі [PERSON] та [PERSON] відмовляються надавати свою згоду на приватизацію земельною ділянки [PERSON], оскільки межі землекористування були порушені самовільно зведеною будівлею. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2012року, яке набрало законної сили 11.12.2012року, у задоволенні позову Київської районної адміністрації Одеської міської ради до [PERSON] про приведення об'єкту до первісного стану та зустрічного позову [PERSON] до Одеської міської ради, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності, визнання дій неправомірними та усунення перешкод у користуванні майном було відмовлено. Частина 3 статті 61 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, вищевказаним рішенням було встановлено, що під час користування домоволодінням за адресою: [ADDRESS], [PERSON] було здійснено реконструкцію вказаного житлового будинку, дотримано положення Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011року №461, введено в експлуатацію реконструйований житловий будинок, у зв'язку з чим, домоволодіння за адресою: [ADDRESS], належний [PERSON] прийнятий в експлуатацію в установленому законом порядку. Крім того, з акту обстеження земельної ділянки [PERSON], складеного Органом самоорганізації населення - комітет мікрорайону «Дмитріївка» у місті Одесі 24.02.2012року вбачається, що при замірі земельної ділянки [PERSON] зафіксовано зменшення розміру її ділянки по ширині на 40 см. з боку суміжного землекористувача [PERSON] та на 90 см. з боку [ADDRESS] по всій його довжині на межі з суміжним землекористувачем [PERSON] Відповідно до ст. 103 Земельного Кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного Кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно до ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що судовим розглядом встановлено, що при замірі земельної ділянки [PERSON] за адресою: [ADDRESS], розмір її ділянки на 90 см. з боку [ADDRESS] по всій його довжині на межі з суміжним землекористувачем [PERSON] зменшено, а рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2012року, яке набрало законної сили 11.12.2012року, було встановлено, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS], належне [PERSON] прийнятий в експлуатацію в установленому законом порядку, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги, що позивачкою не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідачів, разом з тим суд зазначає, що позивачка не позбавлена права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved