Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 21.02.2019 року встановлено, що 07.08.2018 року близько 19-30 години між [PERSON] та [PERSON] , який є її сином, за місцем проживання [PERSON] [ADDRESS] виник конфлікт на побутовому ґрунті. В ході виниклого конфлікту [PERSON] , в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в спальному приміщенні вказаного будинку наніс один удар в область обличчя [PERSON] , спричинивши останньому відповідно висновку СМЕ №185/Н легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій щелепній області, в подальшому [PERSON] , захищаючись від [PERSON] , перевищив межі необхідної оборони і умисно спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, а саме наніс два удари колючо-ріжучим предметом [PERSON] в область живота, внаслідок чого спричинив йому відповідно до висновка СМЕ №130/Г тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки живота зліва та колото-різаної рани передньої черевної стінки живота. [INFO] [PERSON] помер. Позивач є матір`ю потерпілого. [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 124 КК України. На момент постановлення вироку, суд не вирішував питання про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] спричиненої шкоди, так як цивільний позов він не заявляв. Просить позовні вимоги задоволити та стягнути з [PERSON] спричинену матеріальну шкоду в розмірі 3660,00 грн. та моральну шкоду в сумі 30000,00 грн.. Позивач до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, повідомлений завчасно, належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, оскільки позивач не заперечують проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі та розглядає справу у відсутності відповідача, на підставі наявних доказів. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Вироком Новотроїцького районного суду Херсонської області від 21.02.2019 року [PERSON] призначено покарання за ст. 124 КК України у вигляді арешту строком на 4 9чотири) місяці з триманням засудженого в умовах ізоляції (а.с. 5-6). Зазначений вирок набрав законної сили 06.06.2019 року. Відповідно до ч.6. ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України. Внаслідок вчинення злочину, позивач понесла витрати на лікування сина, чим спричинено їй матеріальну шкоди, що підтверджується наступним. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.02.1992 року матір`ю [PERSON] є [PERSON] , яка відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.04.1981 року змінила прізвище на « [PERSON] », пізніше відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.08.1985 року змінила прізвище на « [PERSON] ». З огляду на вище вказані документи [PERSON] є рідною матір`ю потерпілого [PERSON] . Згідно довідки від 11.04.2019 року №01-40/487 КНП «Новотроїцької центральної районної лікарні» громадянин [PERSON] з 24.12.2018 року по 01.01.2019 рік перебував на стаціонарному лікуванні із діагнозом: Гострий панкреатит. Лікування хворого забезпечувалось за рахунок лікарських засобів придбаних родичами пацієнта /а.с. 2/. Всього на лікування сина позивач [PERSON] витратила 3660,00 грн., що підтверджується копіями чеків та квитанцій, доданих до матеріалів позову /а.с. 4/. В подальшому потерпілий [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2019 року /а.с. 3/. Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи, що відповідачем заподіяну злочином матеріальну шкоду добровільно не відшкодовано, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в цій частині у повному обсязі. Частинами 1, п.2 ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.п. 3,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд вважає, що неправомірними, злочинними діями [PERSON] позивачу заподіяно моральної (немайнової) шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, які остання зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою відповідача відносно її сина, після чого він помер. Суд встановив факт спричинення моральних страждань позивачу, протиправність дій заподіювача шкоди, його вину та наслідки, які настали в результаті таких протиправних дій. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди 30 000,00 грн.. При цьому враховує, що розмір заявлених вимог пропорційний тим душевним стражданням, які зазнала позивач. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за вимоги про відшкодування матеріальної шкоди на користь [PERSON] у сумі 768, 40 грн., за вимогу за відшкодування моральної шкоди на користь [PERSON] у сумі 768, 40 грн., а всього 1536,80 грн..

Outcome: approved