Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований 24 березня 2012 року виконкомом Григорівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, актовий запис № 01. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позову [PERSON] вказала, що на протязі сумісного проживання на ґрунті психологічної несумісності характерів в сімї виникали сварки. В результаті поступово було втрачено почуття любові та взаємоповаги. В середині травня 2016 року відповідач повернувся жити до батьків і з цього часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В звязку із цим [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить їхній із відповідачем шлюб розірвати. В судовому засіданні [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] заявлений позов підтримали, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся за адресою місця проживання (а.с.14). Судову повістку відповідач отримав особисто 16 липня 2016 року, про що свідчить відмітка в рекомендованому поштовому повідомлені(а.с.17). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не зявився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав,\~та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~\~ Вислухавши пояснення позивача, представника позивача [PERSON], дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище Богдан) В.В. та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 березня 2012 року виконкомом Григорівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, актовий запис № 01 (а.с.04). Від спільного життя сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.06). Судом встановлено, що з травня 2016 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, на даний момент сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення між сторонами та подальше спільне життя є неможливим, [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. В зв'язку з цим суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін і впливати на їх психоемоційний стан, а тому шлюб слід розірвати. \~\~ За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сімї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох і згідно ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню.

Outcome: approved