Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно: нежитлова будівля (колишня майстерня), що складається з нежитлової будівлі літ. «А» загальною площею 222,8 кв.м., споруд № 1, 2 та розташована за адресою: комплекс будівель та споруд № 39, Випасненська сільська рада, Білгород-Дністровський район, Одеська область на земельній ділянці площею 0,0266 га; нежитлова будівля (колишній пташник), що складається з нежитлової будівлі літ. «Б» загальною площею 929,1 кв.м. та розташована за адресою: комплекс будівель та споруд № 40, Випасненська сільська рада, Білгород-Дністровський район, Одеська область на земельній ділянці площею 0,0910 га. При цьому [PERSON] обґрунтовує свої вимоги тим, що 16.11.2014 року [PERSON] зайняв у неї 80\~000 гривень та зобовязався повернути кошти до 16.02.2016 року. В розписці [PERSON] зазначив, що у разі якщо він не зможе повернути позичені кошти до 16.02.2016 року то він передає [PERSON] у власність належні йому після смерті батька вищезазначені нежитлові будівлі. На сьогоднішній день, [PERSON] не повернув позичені у позивача кошти та тим самим не виконав взяте на себе зобовязання, тому, в силу положень статті 600 ЦК України вона звернулась до суду з проханням визнати за нею право власності на комплекс будівель та споруд № 39 та № 40 Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] надав до суду з проханням справу за позовом його дружини [PERSON], розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги. Враховуючи, що відповідач був належним чином завчасно сповіщений про час і місце розгляду справи, і не зявилася в судове засідання, суд вважає за необхідним відповідно до ч.9 ст.76 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача. Таким чином, відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 16.11.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно з яким відповідач позичив у позивача грошові кошти в розмірі 80\~000 гривень, та зобовязався повернути їх до 16.02.2016 року. Згідно ст. ст. 526, 527, 530, 532, ЦК України, зобовязання повинно бути виконане належним чином сторонами у встановлений договором або законом строк, у встановленому місці, встановленим у договорі чином. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У встановлений та обумовлений строк повернути позичені кошти відповідач не зміг, тому 23 липня 2016 року уклали Угоду про припинення зобовязання передачею відступного згідно з якою сторони дійшли згоди щодо передачі позивачу успадковані, належні відповідачу нежитлові будівлі, що належать йому на підставі рішення суду від 08.07.2016 року. У відповідності до ст. 600 ЦК України, зобовязання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна, тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюється сторонами. Передання відступного є одним із способів припинення зобовязання за згодою сторін. В даному випадку сторони дійшли згоди щодо того, що замість виконання зобовязання, тобто повернення суми грошових коштів переданих боржником позивачем, та які становлять його зміст, боржник виконує інші дії, а саме передає нерухоме майно кредиторові. Аналізуючи положення статті, обєктом відступного може бути нерухоме майно. Розмір відступного встановлюється сторонами. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно, перехід та припинення підлягають державній реєстрації, яка здійснюється відповідним державним органом. Проте, вказаним положенням не передбачено можливості проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке передано у якості відступного, тому суд вважає за необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, тим самим захистити її майнові права. Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved