Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила припинити іпотеку квартири [ADDRESS] , вилучити з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку за реєстраційним номером обтяження 3941373, зареєстрований 24.10.2006 приватним нотаріусом Озерним М.Г. за іпотечним договором №1304 від 24.10.2006 щодо квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , а також припинити обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно за реєстраційним номером 3941012 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстрований 24.10.2006 приватним нотаріусом Озерним М.Г. за іпотечним договором №1304 від 24.10.2006 щодо квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником нежилого приміщення загальною площею 55,1 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] , виданого 03.11.2006 виконавчим комітетом Знам`янської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Знам`янської міської ради та акту державної приймальної комісії про прийняття об`єкта до експлуатації від 17.10.2006 замість скасованого договору купівлі-продажу, посвідченого Знам`янським міським приватним нотаріусом 27.10.2006. Квартира [ADDRESS] була придбана нею на підставі договору купівлі-продажу ВСО/596050 від 27.02.2006, посвідченого Знам`янським міським приватним нотаріусом за реєстровим номером 183. Вона 24.10.2006 виступила майновим поручителем за відповідача [PERSON] та уклала іпотечний договір з ВАТ «Мегабанк», який був посвідчений приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Озерним М.Г. за реєстровим номером 1304. Відповідно до умов вказаного договору нею забезпечено виконання позичальником [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №170-04П/2006 від 24.10.2006 та за будь-якими додатковими угодами до нього шляхом передачі в іпотеку вищевказаної квартири. На підставі цього іпотечного договору 24.10.2006 нотаріусом у Державному реєстрі іпотек було здійснено запис про обтяження квартири [ADDRESS] за реєстраційним номером 3941373, а у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна здійснено запис про обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно за реєстраційним номером 3941012. Відповідачем [PERSON] \~свої зобов`язання\~за кредитним\~договором №170-04П/2006\~від 24.10.2006,\~укладеним між\~ним та\~ВАТ «Мегабанк»,\~виконані в\~повному обсязі,\~однак при\~зверненні до\~нотаріуса їй\~було відмовлено\~у виключенні\~з Державного\~реєстру іпотек\~запису про\~іпотеку та\~припинення заборони\~в Єдиному\~реєстрі заборон\~відчуження об`єктів\~нерухомого майна,\~оскільки нею\~було змінено\~призначення майна,\~що було\~в іпотеці.\~При зверненні\~до державного\~реєстратора про\~виключення з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень\~та виключення\~з Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно відомостей\~про об`єкт\~нерухомого майна,\~а саме\~спірної квартири,\~їй було\~відмовлено у\~вчиненні вказаних\~дій у\~зв`язку з\~відсутністю реєстрації\~на вказане\~нерухоме майно.\~Вказує,\~що відповідач\~виконав свої\~зобов`язання\~за кредитним\~договором,\~а відповідно\~виконання зобов`язання\~припиняє іпотеку\~й обтяження\~нерухомого майна,\~що є\~предметом іпотеки,\~однак після\~припинення іпотеки\~своєчасно не\~зняв у\~нотаріуса відповідні\~обтяження,\~що перешкоджає їй, як власнику, вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Первісним відповідачем АТ «Мегабанк» подано суду відзив, згідно з яким просили відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що 24.10.2006 між ВАТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №170-04П/2006, згідно з яким кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 120\~000 грн. на строк з 24.10.2006 до 23.10.2011, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти. Також 24.10.2006 між ВАТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір. Відповідно до п.1.1 цього договору він забезпечує виконання [PERSON] зобов`язання за вказаним вище кредитним договором та за будь-якими додатковими угодами до нього, укладеними між іпотекодержателем та позичальником. Предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] , загальна площа 59,9 кв.м., житлова площа 37,1 кв.м. Станом на 25.11.2008 зобов`язання за кредитним договором №170-04П/2006 від 24.10.2006 позичальником виконане повністю, у зв`язку з чим іпотечний договір від 24.10.2006, укладений між ВАТ «Мегабанк» та [PERSON] , вважається таким, що припинив свою дію. При цьому, банком [PERSON] для подальшого пред`явлення нотаріусу була надана заява, відповідно до якої банк зазначив та підтвердив, що зобов`язання за кредитним договором виконані повністю, претензії фінансового характеру у банку до [PERSON] відсутні, у зв`язку з чим банк надав згоду на припинення обтяження нерухомого майна, зняття заборони відчуження вищевказаної квартири, а також припинення обтяження нерухомого майна іпотекою. Разом з цим, [PERSON] було відмовлено у виключенні з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку та припинення заборони в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, оскільки нею було змінено призначення майна, що було в іпотеці, а не з вини банку, у зв`язку з чим будь-які порушення прав позивача з їх боку відсутні. Ухвалою суду від 03.11.2021 за клопотанням представника позивача замінено первісного відповідача, яким був АТ «Мегабанк», належним відповідачем, яким є [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак її представник подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої пред`явлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення, справу просив слухати без його участі. Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, пояснення щодо позову не подала. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , придбана позивачкою 27.02.2006 на підставі договору купівлі-продажу ВСО/596050 від 27.02.2006, посвідченого Знам`янським міським приватним нотаріусом за реєстровим номером 183. Державна реєстрація права власності проведена 10.03.2006 за реєстраційним номером майна 13941729. Між ВАТ «Мегабанк» та відповідачем 24.10.2006 було укладено кредитний договір №170-04П/2006, згідно з яким ВАТ «Мегабанк» надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 120\~000 грн. на строк з 24.10.2006 до 23.10.2011, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти. Між ВАТ «Мегабанк» та позивачкою 24.10.2006 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Кіровоградської області Озерним М.Г. за №1304, яким забезпечується виконання зобов`язання за кредитним договором №170-04П/2006 від 24.10.2006. За вказаним договором в іпотеку передано квартиру [ADDRESS] , загальна площа 59,9 кв.м., житлова площа 37,1 кв.м., та на неї накладено заборону відчуження. Відповідні відомості були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек за реєстраційними номерами обтяження 3941012 та 3941373 відповідно. У зв`язку зі зміною призначення нерухомого майна, що перебуває в іпотеці, а саме: квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , виконавчим комітетом Знам`янської міської ради позивачці видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 03.11.2006 № [NUMBER] на нежиле приміщення аптеку за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Знам`янської міської ради і акту державної приймальної комісії про прийняття об`єкту до експлуатації від 17.10.2006, замість скасованого договору купівлі-продажу, посвідченого Знам`янським міським приватним нотаріусом 27.02.2006 за реєстровим номером 183. Державна реєстрація права власності проведена 13.12.2006 за №18149846. Станом на 25.11.2008 зобов`язання за кредитним договором №170-04П/2006 від 24.10.2006 відповідачем виконані повністю шляхом здійснення повного розрахунку, про що свідчить довідка про виконання зобов`язань перед ВАТ «Мегабанк» №74 від 25.11.2008, видана іпотекодавцю [PERSON] , та акт приймання-передачі документів від 25.11.2008, складеного представником іпотекодержателя ВАТ «Мегабанк» та іпотекодавцем [PERSON] . Цю обставину, як і відсутність у ВАТ «Мегабанк» фінансових та майнових претензій до позичальника [PERSON] , учасники справи не оспорювали. Таким чином, у зв`язку повним виконанням умов кредитного договору №170-04П/2006 від 24.10.2006 та відсутності фінансових та майнових претензій до позичальника, іпотечний договір від 24.10.2006 припинив свою дію, відповідно іпотека також є припиненою. При цьому, 16.03.2021 іпотекодержателем АТ «Мегабанк» [PERSON] була видана заява для подальшого її пред`явлення приватному нотаріусу Знам`янського міського нотаріального округу Цибульській Л.М., відповідно до якої банк зазначив та підтвердив, що зобов`язання за кредитним договором виконані повністю, претензії фінансового характеру у банку до [PERSON] відсутні, у зв`язку з чим банк надав згоду на припинення обтяження нерухомого майна, зняття заборони відчуження вищевказаної квартири, а також припинення обтяження нерухомого майна іпотекою. Проте, в Державному реєстрі іпотек міститься запис за реєстраційним номером 3941373 про обтяження належної позивачці квартири за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований 24.10.2006 приватним нотаріусом Озерним М.Г. на підставі іпотечного договору 1304 від 24.10.2006; іпотекодержатель: ВАТ «Мегабанк»; майновий поручитель: [PERSON] . Також запис про державну реєстрацію заборони на вказане вище нерухоме майно - міститься в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Згідно із записом №3941012 зареєстровано обтяження на підставі іпотечного договору 1304 від 24.10.2006, власником якої є [PERSON] . Разом з цим, як вказує позивачка, при зверненні до приватного нотаріуса Знам`янського міського нотаріального округу Цибульської Л.М., останньою їй було відмовлено у виключенні з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку та припинення заборони в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, оскільки позивачкою було змінено призначення майна, що було в іпотеці. При зверненні до державного реєстратора про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та виключення з Реєстру прав власності на нерухоме майно відомостей про об`єкт нерухомого майна, а саме спірної квартири, позиваці 15.04.2021 було відмовлено у вчиненні вказаних дій у зв`язку з відсутністю реєстрації на вказане нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1 ст.317 та ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Як визначено ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу. Однією з таких підстав є договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (ч.1 ст.546 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно з ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Нормами ч.1 ст.3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. За положенням ч.1 ст.593 ЦК України припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. Таким чином, у зв`язку повним виконанням умов кредитного договору №170-04П/2006 від 24.10.2006 та відсутності фінансових та майнових претензій до позичальника, іпотека за іпотечним договором від 24.10.2006, яка має похідний характер від основного зобов`язання за договором позики, є припиненою. Цю обставину, як і відсутність у ВАТ «Мегабанк» фінансових та майнових претензій до позичальника учасники справи не оспорювали, а відтак вимога позивачки про припинення іпотеки є такою, що підлягає задоволенню. Отже, підстави для подальшого існування іпотеки та обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна відпали. Так, відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Як встановлено судом, посвідчивши іпотечний договір, нотаріус наклав заборону відчуження квартири. Це відповідає пункту 6.8 іпотечного договору, згідно з яким на предмет іпотеки накладається заборона відчуження. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (ч.2 ст.593 ЦК України, ч.3 ст.17 Закону України «Про іпотеку»). Пунктом 2 ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державним реєстратором є нотаріус. Згідно з п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до ст.74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.5 Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення, зокрема: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Тобто до нотаріуса може звертатися із заявою про зняття заборони як іпотекодержатель, так і іпотекодавець, за умови подання безспірних доказів виконання зобов`язання. Судом встановлено, що виключення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку та припинення заборони в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внаслідок припинення іпотеки є неможливим, оскільки позивачкою в період дії іпотечного договору змінено призначення майна, що було в іпотеці, а саме з квартири на нежиле приміщення. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном, а відтак порушене право позивачки підлягає судовому захисту. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 у справі №711/4556/16-ц вказала, що за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. Оскільки належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки, то суди мали ухвалити рішення, яким зняти заборону відчуження нерухомого майна та виключити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, а не зобов`язувати вчинити такі дії нотаріуса. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном. При цьому, право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором. Відповідно до ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі, зокрема, судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Таким чином, вимоги позивачки про зняття заборони з предмету іпотеки за іпотечним договором та виключення з реєстрів відповідних записів також підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимоги про визнання припиненою іпотеки. Положенням ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З огляду на викладене та враховуючи, що іпотека, яка була підставою для обтяження квартири позивачки, припинена, таке обтяження на даний час не знято, його наявність створює перешкоди у реалізації позивачкою її права власності, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved