Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO] Позивачка зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Сімейне життя з ним поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин і як наслідок вони вже більше чотирьох років проживають окремо. У відповідача є інша жінка, сім'я. Позивачка проживає разом із [PERSON], від якого чекає дитину, і який визнає себе батьком цієї дитини. Позивачка вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі. Третя особа [PERSON] не заперечив проти задоволення вимог позивачки, зазначивши, що визнає себе батьком дитини, яка народиться у позивачки, просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Матеріалами справи встановлено, що сторони 13.02.2009 року зареєстрували шлюб та являються батьками [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.3 ст.110 СК України чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Згідно довідки Малоглумчанського старостинського округу Ємільчинської селищної ради №351 від 15.03.2018 року [PERSON] з січня 2017 року по даний час постійно проживає з співмешканцем [PERSON] Із заяви від 19.03.2018 року слідує, що [PERSON] визнає себе батьком дитини, яка буде народжена у [PERSON], а [PERSON] підтверджує, що батьком її майбутньої дитини є [PERSON] Відповідно до ст. 112 СК України суд, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Сторони не проживають та не бажають проживати разом, позивачка вагітна від іншого чоловіка, [PERSON], який визнав батьківство зачатої дитини, і подальше збереження шлюбу суд вважає суперечило б інтересам кожної сторони. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved