Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи свої позовні вимоги тим, що після продажу вказаної квартири відповідач зобов`язалася знятися з реєстрації, проте так цього і не зробила, хоча з 2018 року не проживає у спірній квартирі. Факт реєстрації відповідача у належній позивачеві квартирі перешкоджає позивачеві у здійснені її майнових прав. Ухвалою суду від 03.01.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, відповідно вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Квартира належить позивачу на підставі договору купівлі - продажу квартири від 16.10.2018 року серії ННР № 181577, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кібальніком О.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 670. Вказаний факт підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 141425380 від 16.10.2018 року. Як вбачається з довідки № 77 від 04.12.2019 року, виданої КП «Житлогосп» та довідки № 3357/164/16 від 20.12.2019 року, виданої Управлінням дозвільно- погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради, в квартирі зареєстрований і відповідач по справі, проте в ній не проживає з 2018 року, що у свою чергу підтверджується актом від 27.11.2019 року про фактичне постійне не проживання відповідача у квартирі. Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні на підставі акту № 541 від 27.11.2019 року, затвердженого КП «Житлогосп», складеного майстром дільниці [PERSON] та паспортистом [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , з 2018 року. Тому є всі підстави визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, позивач від сплати судового збору звільнений як особа, що має другу групу інвалідності,

Outcome: approved