Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 900,00 грн. до 1500,00 грн. щомісячно. Свій позов позивач обґрунтувала тим, що спільна з відповідачем дитина [PERSON], [INFO], знаходиться на її утриманні, а коштів, визначених за судовим рішенням, не достатньо для задоволення потреб дитини. Вважає, що має право на збільшення розміру аліментів. У судове засідання позивач не зявилася, подавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання. Про причини неявки суд не повідомив. Виходячи зі змісту ч.1 ст.224 ЦПК України, того, що позивач не заперечила проти заочного розгляду справи та подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, надіславши йому копію рішення для забезпечення можливості подання заяви про його перегляд. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які надані суду позивачем на обґрунтування її вимог, зясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що із встановлених обставин справи випливають сімейні правовідносини, а також, про неналежну обґрунтованість позову та відсутність підстав для його задоволення у звязку з відсутністю будь-яких доказів зміни матеріального становища позивача з часу встановлення розміру аліментів судовим рішенням. Про способи виконання обовязку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали, проте розмір аліментів визначений рішенням Івано-Франківського міського суду від 09 лютого 2015 року 900,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 2). Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За приписами ч.2 ст. 182 цього Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За змістом ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: dismissed