Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку щомісяця, до досягнення кожною дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у сумі 3000 гривень щомісяця, до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. На обґрунтування позову вона зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17 червня 2017 року. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] , які проживають разом з нею. Сімейне життя не склалося і вони з відповідачем разом не проживають. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює, утримання двох дітей потребує значних витрат, а відповідач відмовляється надавати матеріальну підтримку. [PERSON] має свій бізнес, отримує значний дохід, отже має змогу надавати їй матеріальну допомогу на утримання дітей і на її утримання до досягнення їх сином трьох років. Відповідач надав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на дітей, однак заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання позивачки в розмірі 3000 грн., так як дружина [PERSON] працює нелегально дизайнером, а він проживає з матір`ю [PERSON] та бабусею [PERSON] , яких він утримує. А тому не має можливості сплачувати аліменти і 3000 грн., так як йому і його сім`ї потрібно на щось проживати. Від позивача [PERSON] надійшли пояснення на заяву (відзив) відповідача, в яких вона зазначила, що під час проживання з відповідачем вона дійсно мала змогу та час підробляти, проте з червня 2020 року вони припинили шлюбні відносини, і наразі в провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу між ними. На даний час вона не має можливості працювати, оскільки сину лише 1 рік, і вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, крім того донька трирічна [PERSON] не відвідує садочок і також постійно знаходиться під її наглядом. В той час, відповідач має свій бізнес і дохід, але не допомагає їм. Твердження відповідача про матеріальне забезпечення ним його матері і бабусі є неправдивими, оскільки мати відповідача [PERSON] є працездатною, їй 50 років і вона працює продавцем та має змогу утримувати себе та свою матір-пенсіонерку [PERSON] , а відповідач так стверджує з метою уникнути виплати аліментів на її утримання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 березня 2021 року провадження у справі було відкрито і розгляд справи призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник позивача адвокат Пархоменко Н.О. подала до суду заяву, а якій позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, а також відкликала своє клопотання про допит позивачки у якості свідка. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ст.247 ЦПК України якщо розгляд справи відбувається без участі осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 17 червня 2017 року Жовтневим районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) відповідно. На даний час сторони разом не проживають, згідно з довідкою виконкому Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 03.03.2021 року №295 діти проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вказані відомості також підтверджуються довідками про реєстрацію місця проживання особи №198 від 05.06.2020 стосовно [PERSON] , №51 від 10.09.2019 року стосовно [PERSON] , №50 від 10.09.2019 року стосовно [PERSON] . Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку щомісяця, до досягнення кожною дитиною повноліття, і на своє утримання в розмірі 3000 грн. щомісяця до досягнення сином трирічного віку, тобто до [INFO] . Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у 1/3 частини від його заробітку, і заперечує проти утримання дружини, посилаючись на те, що він утримує свою матір і бабусю, на підтвердження чого надав довідку виконавчого комітету Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 27.04.2021 року №1780 про те, що в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] , та зареєстровані: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Надаючи правову\~оцінку встановленим\~фактам,\~суд зазначає\~наступне. Згідно ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №\~475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 8, 9 ст.\~7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 2 ст.\~18\~СК передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. В частині 2 статті 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частки від його заробітку щомісяця до досягнення дітьми повноліття, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині, так як вказаний розмір аліментів буде необхідним і достатнім для гармонійного розвитку дітей. Стосовно стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 3000 гривень щомісяця до досягнення сином трирічного віку суд зазначає наступне. Положеннями ч.1 ст.75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.1 ст.80\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині -матері незалежно від цієї обставини. Як було встановлено судом, відповідач є батьком дітей, діти мешкають разом із матір`ю, позивачка не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст.84 СК України. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи містять довідку за підписом начальника Дергачівської ДПІ ГУ ДПС у Харківській області щодо доходів [PERSON] [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] і зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 17.10.2017 року по теперішній час. Відповідно до поданої податкової декларації платника єдиного податку ФОП [PERSON] задекларований обсяг доходу за 2017 рік становить 4600,00 грн., за 2018 рік - 65200,00 грн., за 2019 рік-285200,00 грн., за 2020 рік -346300,00 грн. Отже відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дружині на її утримання у зазначеному позивачкою розмірі 3000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку і зазначена сума не буде для відповідача надмірним тягарем, враховуючи розмір його доходів. Крім того відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дружину. Доводи відповідача щодо перебування на його утриманні матері [PERSON] і бабусі [PERSON] , суд сприймає критично, оскільки доказів на підтвердження вищенаведених обставин він суду не надав, а довідка про реєстрацію вказаних осіб разом з відповідачем не підтверджує того, що матір і бабуся відповідача потребують матеріальної допомоги на своє утримання і відповідач таку допомогу надає. Зважаючи на те, що належних і допустимих доказів щодо відсутності можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини відповідач суду не надав, суд дійшов висновку про стягнення з нього аліментів на користь дружини у розмірі 3000,00 грн. щомісяця, починаючи, з дня подання позовної заяви до суду, та до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 гривень, від сплати якого позивачка звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved