Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про виселення з житлового будинку, в якій зазначила, що в [ADDRESS] розташований житловий будинок, право власності на який на підставі нотаріального свідоцтва про право власності на спадщину, від 28.09.1989 року зареєстроване на її матір, [PERSON]. Після смерті матері, яка сталася [INFO], вона фактично успадкувала зазначений будинок, але із-за матеріальних труднощів документи на право власності ще не переоформила. Станом на 2007 рік в будинку проживали і були зареєстровані вона, [PERSON], її на той час малолітня донька [PERSON], [INFO] та її мати, власник будинку, [PERSON], 1931 року народження. Маючи на утриманні малолітню доньку та хвору, похилого віку матір, вона потребувала сторонньої фізичної допомоги. Тому коли весною 2007 року її познайомили з відповідачем [PERSON] представивши його як хазяйновитого чоловіка, вона погодилася на створення з ним сім'і і весною 2007 року [PERSON] поселився на проживання в будинку по [ADDRESS] в якості свого співмешканця, а 21.06.2007 року був зареєстрований в будинку.Спочатку спільного проживання з відповідачем взаємовідносини складалися нормально, але згодом він став зловживати спиртними напоями, лаятися нецензурною лайкою, застосовувати до [PERSON] фізичну силу, життя стало нестерпним. Неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за скоєння насильства в сім'ї. Оскільки [PERSON] не має прав на успадкований позивачкою після смерті матері будинок, вона запропонувала йому покинути сім'ю і висилитися з будинку. Але відповідач добровільно висилятися з будинку не бажає і разом з тим продовжує порушувати правила співжиття. Тому позивачка була вимушена звернутися до суду з тим, щоб у судовому порядку висилити [PERSON] з її будинку. Представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили їх задовольнити. Відповідач заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України - власник володіє , користується ,розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ним в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 21.06.2007 року [PERSON], був зареєстрований по [ADDRESS] в сім'ї своєї співмешканки, [PERSON]. (а.с.5) . З наданих суду документів вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями розташованих по [ADDRESS], належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON], рідній матері позивачки (а.с.7) Довідками Вовчанського РВ УМВС в Харківській області підтверджується, що [PERSON] протягом останнього року тричі скоював насильство та притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП України.(а.с.9,10) У відповідності до пунктів 17,18 Постанови ПВС України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року при вирішенні справ про виселення на підставі ст.. 116 Житлового Кодексу осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі, або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження за місцем роботи або проживання відповідача ( незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 88 ЦПК України в зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача по справі належить стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 243,60 грн., а також стягнути на користь позивачки понесені витрати по сплаті за послуги адвоката у сумі 2000 грн..

Outcome: approved