Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], по якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: будинком № 41 по вул. Колгоспна, м. Кіровоград. В обґрунтування вимог зазначила, що вона на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.11.2007 року являється власницею 79/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться у м. Кіровограді по вул. Колгоспній 41. Відповідач являється колишнім чоловіком її доньки. На момент коли вони проживали як сім»я і не мали власного житла вона запропонувала їм пожити в будинку та в 2005 році зареєструвала їх в будинку. Проте відповідач в будинку жодного дня не жив та з часом переїхав проживати до м. Києва. Згодом шлюб її доньки та відповідача розпався й сімейні відносини між ними були припинені. Враховуючи те, що відповідач в її будинку не проживає, не являється членом її сім»ї, його реєстрація створює їй багато незручностей та порушує її права, вона вимушена звернутись до суду. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.08.2015 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області(а.с.21). В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на обставини викладені в позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог посилається на ст.ст. 321, 391 ЦК України. Не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином шляхом оголошення в пресі (газета «Народне слово» №43 (3221) від 22 жовтня 2015 року, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи УДМС в Кіровоградській області в судове засідання не з»явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. За вказаного, суд вирішує справу слухати за даної явки і наявних матеріалів у справі, визнавши за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що представник позивача не заперечила. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Згідно статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.11.2007 року виданого на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, [PERSON] являється власником 79/100 частин житлового будинку по вул. Колгоспна 41 в м. Кіровограді /а.с. 4-5/. Згідно довідки квартального комітету № 21 від 19.05.2015 року за № 227 за адресою: вул. Колгоспна 41 в місті Кіровограді зареєстровані: [PERSON] чоловік [INFO], [PERSON] донька [INFO], [PERSON] зять, [INFO], [PERSON] онук, [INFO] /а.с. 6/. Відповідно до акту від 18.05.2015 року, підписаних мешканцями [PERSON] та [PERSON], підписи яких засвідчено головою квартального комітету № 21 [PERSON], [PERSON], [INFO] за адресою: вул. Колгоспна 41 в м. Кіровограді не проживає й ніколи не проживав, в будинку вже більше 10 років постійно проживають лише його власники [PERSON] з чоловіком [PERSON], будь-яких інших мешканців в будинку не бачили /а.с. 8/. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON]. Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні будинком, та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування спірним житловим приміщенням, що відповідає вимогам ст.ст. 319, 391 ЦК України, а відтак дає суду підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком по вул. Колгоспна № 41, м. Кіровоград.

Outcome: approved