Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельні ділянки, розташовані на території Бобрицької сільської ради за кадастровими номерами: 5924182300:03:006:0027 площею 706 кв.м. , 5924182300:03:006:0028 площею 0, 2880 га та 5924182300:03:006:0071 площею 0,0777 га, що належали [PERSON], яка померла 07.08.2014 року на підставі Державного акту серії IV-СМ № 023844 від 06.12.2001 року. Свої вимоги мотивувала тим, що вона 07 серпня 2014 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. За життя мати залишила заповіт, яким заповідала все своє майно їй. Вона в установленому порядку прийняла спадщину, оскільки своєчасно вступила в управління та володіння спадковим майном, була зареєстрована з матір»ю за однією адресою та проживала спільно з нею на момент її смерті. Під час оформлення спадкових прав з»ясувалося, що державний акт на право власності на землю виданий 06.12.2001 року Бобрицькою сільською радою містить виправлення, а тому нотаріусом їй було відмовлено у видачі на її ім»я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належали спадкодавцю. В звязку з вищевикладеним вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі його представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Із врахуванням неявки сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виник спір про визнання права власності на спадкове майно. Спір підлягає вирішенню на підставі 392, 1217, 1268-1270 ЦК України. [PERSON] з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. [PERSON] ч. 5 ст.1268 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що 07 серпня 2014 року помела [PERSON] в с.Бобрик, Роменського району Сумської області ( а.с.4). [PERSON] свідоцтва про народження [PERSON] народилася 02 лютого 1950 року та її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. ( а.с.5). [PERSON] свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 24 грудня 1980 року, та після розірвання шлюбу йому залишено прізвище Никін, їй-Никіна.( а.с.6). [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 56452761 зареєстрована спадкова справа після спадкодавця [PERSON], померлої 07.08.2014 року. ( а.с.7). При житті [PERSON] склала заповіт від 13.12.2001 року за реєстровим №97, посвідчений секретарем Бобрицької сільської ради, Роменського району Сумської області, в якому на випадок своєї смерті належні їй сертифікат на право на земельну частку на землю в розмірі 2, 6 га та на майновий сертифікат на майновий пай вона заповідала [PERSON], а все інше майно вона заповідала [PERSON] [PERSON] довідки № 393/04-07 від 22.05.2017 року відповідно до даних Державного земельного кадастру земельна ділянка для ведення особистого селянського господарстка кадастровий номер 5924182300:03:006:0028 площею 0,2880 га розташована на в с.Бобрик Роменського району перебуває у приватній власності [PERSON] на підставі державного акту серії IV-СМ № 023844 від 06.12.2001 року.( а.с.8). [PERSON] копії державного акту серії IV-СМ № 023844 від 06.12.2001 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянка загальною площею 0,4364 га з яких 0,0706 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, а 0,3658 га для ведення особистого підсобного господарства. ( а.с.9). [PERSON] витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 2017 рік [PERSON] належать земельні ділянки з кадастровими номерами 5924182300:03:006:0027, 5924182300:03:006:0028, 5924182300:03:006:0071.( а.с.10). [PERSON] роз»яснення щодо оформлення спадкових прав до спадкової справи № 198/2014 [PERSON] роз»яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки не є можливим у зв»язку з тим, що в правовстановлюючому документі були зроблені виправлення.( а.с.11). Неможливість оформлення права власності в порядку спадкування з заповітом на земельні ділянки, які належали спадкодавцю, у звязку з зазначеними вище обставинами, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, при цьому позивач скористаася передбаченим ст.16 ЦК України способом захисту свого права шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на нерухоме майно. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Докази, що спростовують даний висновок суду, станом на час розгляду справи відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає, що порушене право позивача [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку шляхом задоволення її позову і визнання за нею права власності на зазначене майно.

Outcome: approved