Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її брата [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в м. Горлівка Донецької області. Для реєстрації в законному порядку факту смерті [PERSON] звернулася до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, але в реєстрації факту смерті [PERSON] відмовлено, оскільки заявником для підтвердження факту смерті, пред'явлено документ, виданий на території, до органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для державної реєстрації смерті. Вважає, що в позасудовому порядку встановити факт смерті брата неможливо. До судового засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи в її відсутність на задоволенні заяви наполягає та просить її задовольнити. Бахмутський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти задоволення заяви не заперечує. Бахмутське об*єднане управління Пенсійного фонду України у Донецькій області направило суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 293 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Серед таких юридичних фактів у ст. 293 ч. 2 п. 5 ЦПК України визначений факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як зазначено в ст. 317 ч.1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER], батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії посвідки про народження серія [NUMBER] [PERSON], батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № витягу 00019405904 від 18 січня 2018 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] прізвище після державної реєстрації шлюбу присвоєне дружині [PERSON]. Згідно довідки від 26 вересня 2017 року № 1419113094 [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради і її фактичне місце проживання/перебування [ADDRESS]. Як вбачається з листа № 15.14.93/264 від 17 січня 2018 року Бахмутський міський відділ державної реєстрацій актів цивільного стану відмовив в державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі того, що заявником пред*явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. На підтвердження факту смерті [PERSON] померлого [INFO] суд приймає такі докази, надані заявником. Згідно довідки про причину смерті № 2085 (форма № 106\\у) від 11 жовтня 2017 року [PERSON] (російською мовою [PERSON]), [INFO], помер [INFO], у віці 86 років, причиною його смерті є гостра серцево судинна недостатність, атеросклеротичний коронарокардіосклероз при гіпертонічній хворобі. Відповідно до договору-замовлення на організацію та проведення поховання серія 019630 від 12 жовтня 2017 року [PERSON] похований на кладовищі ЦГК № 3 по вул. Інтернаціональній о 14 годині 30 хвилин 12 жовтня 2017 року. Дослідженими судом копією фотознімка з місця поховання знаходить підтвердження факт поховання на [PERSON] померлого [INFO]. Згідно положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, суд вважає за необхідне, вирішуючи питання щодо оцінки доказів по справі про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 293 ЦПК України. Згідно з пп.1 п.1, п.3 Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру актів цивільного стану громадян на території Донецької області - м. Горлівка Донецької області тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території міста м. Горлівка Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON] в певний час. Встановлення факту смерті має юридичне значення, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Outcome: approved