Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування та відповідно до уточнених позовних вимог просила визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що позбавлена можливості оформити спадщину іншим шляхом (у нотаріальному порядку) після смерті чоловіка, оскільки спадкове нерухоме майно не зареєстроване у встановленому законом порядку і видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину неможлива. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2014 року було залучено до участі у справі як співвідповідача Вінницьку міську раду. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Представник відповідача - Вінницької міської ради - за довіреністю Кріпак О.М. у судовому засіданні при вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали спадкової справи № 90/2014, матеріали інвентаризаційної справи № 65542, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.10.2013 року. Позивач [PERSON], [INFO], є дружиною [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 30.12.1967 року. Відповідач [PERSON] є сином [PERSON]. Відповідач [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 17.07.1999 року. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 90/2014, позивач [PERSON] прийняла спадщину, подавши у передбачений законодавством строк для прийняття спадщини відповідну заяву про прийняття спадщини від 12 лютого 2014 року до Першої вінницької державної нотаріальної контори. Відповідач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за законом, подавши до Першої вінницької державної нотаріальної контори у передбачений законодавством строк відповідну заяву від 12 лютого 2014 року. Відповідач [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини за законом, подавши до Першої вінницької державної нотаріальної контори у передбачений законодавством строк відповідну заяву від 12 лютого 2014 року. Інших спадкоємців у [PERSON] немає. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом (відповідно до ст. 1261 ЦК України) померлого [PERSON]. [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль марки ГАЗ 24-10, 1986 року випуску, номер двигуна [NUMBER], номер кузова [NUMBER], номер шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], посвідчене державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В. за реєстровим № 1-965. Крім того, на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25 березня 1999 року № 339 було видано Свідоцтво на право власності на житло від 25.03.1999 року щодо права власності [PERSON] (1/3 частка), [PERSON] (1/3 частка), [PERSON] (1/3 частка) на квартиру [ADDRESS]. Однак, як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи № 65542, зокрема, з повідомлення КП «ВМБТІ» від 13.05.2014 року № 2070, реєстрація права приватної власності на квартиру [ADDRESS] не проводилася. З огляду на вказану обставину, державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О.В. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.05.2014 року № 1592/02-31. Згідно ст. 3607 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України; невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом Відповідно до Правової позиції (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року № 6-137цс13), право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. На момент оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] законодавством не була передбачена обов'язкова державна реєстрація права власності на нерухоме майно. Так, відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до Правової позиції (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 грудня 2013 року № 6-121цс13), у тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьої статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати за ними права власності на таку квартиру. Таким чином, відповідно до вимог ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, 1/3 частина квартири [ADDRESS], увійшла до складу спадщини [PERSON]. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо, а отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі. За клопотанням позивача судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved