Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її чоловіка - [PERSON], [INFO], за життя зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], померлого [INFO] у м. Луганськ. В обґрунтування заяви заявник зазначала, що є дружиною [PERSON], померлого [INFO]. Отримати свідоцтво про смерть чоловіка у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області не вбачається можливим, оскільки видане свідоцтво про смерть за формою не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції 25.10.2006 р. за № 1150/13024. Встановлення даного факту необхідно [PERSON] для проведення державної реєстрації факту смерті та оформлення спадкової справи. В судове засідання заявник, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою доводи заяви підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи, що судове засідання відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, оглянувши оригінали документів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. За змістом ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що 26 листопада 1977 року у Біловській селищній раді Лутугінського району Ворошиловградської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 94. Під час державної реєстрації шлюбу заявник змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (свідоцтво про укладення шлюб серія [NUMBER]). [INFO] [PERSON] помер у м. Луганськ Луганської Народної Республіки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 899. За життя [PERSON], [INFO], уродженець смт. Біле, Лутугінського району, Луганської області, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], про що свідчить копія паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого 14 жовтня 1999 року Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області на ім'я останнього. У відповідності до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Судовим розглядом встановлено, що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] через відсутність відомостей про смерть останнього у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян України та запропоновано звернутися до суду з питання встановлення факту смерті чоловіка (Лист № 10923/15.1-04-06 від 06 вересня 2017 року). Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» № 1085-р від 07 листопада 2014 року, м. Луганськ є населеним пунктом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Артемівським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В судовому засіданні встановлено, що смерть [PERSON], [INFO], у встановленому законом порядку зареєстрована не була, оскільки в м. Луганськ органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав, підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України. За ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті та для оформлення спадкових прав. З огляду на те, що факт смерті [PERSON] знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved