Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] разом з [PERSON] , який помер [INFO] у період з квітня 2000 р по день смерті [INFO] в квартирі за адресою [ADDRESS] . У своїй позовній заяві зазначає, що [INFO] на тимчасово окупованій території - в Автономній Республіці Крим помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 07.05.2020р. Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції, про що 07.05.2020р. складено відповідний актовий запис №4648. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно. З метою прийняття спадщини [PERSON] звернулася з відповідною заявою до приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М., проте листом від 03. 08.2020р. за вих. № 264/02-14 їй було їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом. В обгрунтування відмови нотаріус послалася на те, що «не підтверджено документально родинні відносини зі спадкодавцем (у Вашому випадку - постійного проживання спадкодавця зі спадкоємцем однією сім 'єю), що і послугувало підставою для звернення до суду з відповідною заявою. Позивачка зазначає, що 07.07.1970 року було укладено шлюб між [PERSON] (спадкодавцем) та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] , виданим 07.07.1970р. У шлюбі народилася донька [PERSON] . 09 06.1987 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розлучення сторони припинили спільні відносини. Через деякий час, після смерті матері [PERSON] , яка померла у липні 1999р., у квітні 2000р. сім`я возз`єдналася, [PERSON] переїхала жити до [PERSON] у його квартиру за адресою: [ADDRESS] , де проживала і на час смерті свого колишнього чоловіка, проживає по теперішній час. Зареєстрована в іншому місці. В останні роки свого життя [PERSON] став хворіти, у зв`язку з чим часто виїжджав на лікування до Автономної Республіки Крим, де і помер. Просить заяву задовольнити. Позивачка [PERSON] та її представник у судовому засіданні підтримали вимоги позову. Зазначила, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу необхідне їй для набуття права користування жилим приміщенням, де вона проживала разом з покійним [PERSON] . Відповідачка [PERSON] визнала позовні вимоги, зазначила, що її мати повинна мати частку в спадщині після смерті батька. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, зазначила, що будь-яких доказів щодо спільного проживання позивачки та померлого батька не надано. Просить в позовних вимогах відмовити. Свідок [PERSON] розповіла в судовому засіданні, що вона і [PERSON] проживали на одній сходовій клітині. Бачила сусіда разом з [PERSON] . Їй здавалося, що в них були добрі взаємовідносини. Не бачила, хто проживав з [PERSON] ; іноді бачила його родичів: доньку, онука, сестру. В гості не ходила. Останній раз бачила сусіда в 2018 році. Свідок [PERSON] пояснила в суді, що [PERSON] проживали однією сім`єю. Точно не пам`ятає, коли вони розірвали шлюб. Свідок [PERSON] надала пояснення, що вона є подругою [PERSON] . Вона не бачила разом позивачку [PERSON] та покійного [PERSON] . Часто приходила до своєї подруги в гості, не бачила позивачку в квартирі. Вислухавши сторони, представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] .(а.с.9). З 2018 року він проживав в Автономній республіці Крим. Під час судового розгляду встановлено, що 09.06.1987 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано.(а.с.14) [PERSON] є батьком відповідачів [PERSON] , [PERSON] .(а.с.13). Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч. 2 ст. З СК України). Відповідно до частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Статтею 25 цього Кодексу передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - г0 правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України №5-рп/99 від 03 червня 1999 року). З матеріалів справи не вбачається, що позивачка проживала з померлим, спільного господарства вони не вели, не мали спільного сімейного бюджету та спільно не вирішували побутові проблеми. Переконливих доказів проживання однією сім`єю, спрямованого на довготривалі відносини в спірний період, суд не вбачає. Крім того, суд зазначає, що у Постанові ВС від 20 листопада 2018 року у справі № 159/1192/16-ц, де розглядалися схожі правовідносини, суд касаційної інстанції зазначив, що оскільки спірна квартира не відносилася до набутого сторонами за час їх спільного проживання майна, а встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу необхідне позивачці лише для вирішення спору про її користування жилим приміщенням, для визнання права користування житлом немає потреби встановлювати вказаний факт, оскільки таке питання регулюється ЖК Української РСР. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає позовні вимоги недоведеними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню .

Outcome: dismissed