Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] 4395 гривень матеріальної та 15000 гривень моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, а також стягнути судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивує тим, що 10.11.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено паркан його домоволодіння в [ADDRESS] . Постановою Тетіївського районного суду Київської області від 26.12.2019 року винним у скоєнні ДТП визнано відповідача [PERSON] . Відповідно звіту ТОВ «Володарське ВКБ» про незалежну оцінку ринкової вартості ремонту огорожі житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженням паркану, становить 4395 гривень. Добровільно відшкодувати заподіяну шкоду відповідач відмовляється, а тому позивач просить суд стягнути її в примусовому порядку. Крім того, посилаючись на спричинений нервовий стрес та душевні страждання, позивач просить суд стягнути з відповідача 15000 гривень моральної шкоди. В підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Неживок І.В. не прибули. Представник позивача до суду надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибув, до суду надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 10.11.2019 року о 00 год. 00 хв. в м. Тетієві, по вул. Першотравневій Київської області, керуючи автомобілем Hyundai Accent, державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не справився з керуванням та допустив наїзд на паркан, спричинивши механічні пошкодження транспортного засобу, після чого залишив місце ДТП та вживав алкогольні напої, чим порушив п.п. 12.1, 2.10а, 2.10є ПДР України. Постановою Тетіївського районного суду Київської області від 26.12.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, 130 ч. 1, 130 ч. 4КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Постанова набрала законної сили 08.01.2020 року (а.с.13). В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено паркан домоволодіння в [ADDRESS] , що належить [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.07.2020 року (а.с.11-12). Відповідно звіту ТОВ «Володарське ВКБ» про незалежну оцінку ринкової вартості ремонту огорожі житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженням паркану, становить 4395 гривень (а.с.27-52). Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, крім іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно зі ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено в судовому засіданні,в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10.11.2019 року та винуватцем якої є відповідач [PERSON] , позивачу [PERSON] було заподіяно матеріального збитку пошкодженням паркану його домоволодіння, який становить 4395 гривень, а тому дана матеріальна шкода, яка підтверджена належними доказами, підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Що стосується позовних вимог про стягнення з [PERSON] моральної шкоди в сумі 15000 гривень, слід зазначити наступне. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Крім того, у відповідності до положень ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позивач як на підставу своїх вимог щодо стягнення моральної шкоди посилається на те, що внаслідок скоєння ДТП йому заподіяно нервовий стрес, душевні переживання, спричинені пошкодженням його майна та тривалим часом ігнорування відповідачем його телефонних дзвінків та смс, оскільки останні обіцяв добровільно відшкодувати заподіяні збитки. З огляду на це, позивач моральну шкоду оцінює в сумі 15000 гривень. Виходячи з обсягу та характеру спричинених душевних страждань, суд дійшов висновку про справедливість заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки останній, внаслідок порушення правил дорожнього руху, спричинив шкоду майну позивача, яку добровільно не відшкодував протягом тривалого часу. А тому,

Outcome: approved