Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якому просила суд розділити спільне майно подружжя, а саме 1/2 частину житлового будинку № 1 по пров. Перемоги, смт. Крижопіль, Вінницької області, визнавши за ними право власності по 1/4 частини даного житлового будинку. Згодом позивач змінила позовні вимоги, просила суд визнати за нею та відповідачем право спільної сумісної власності на 1/2 частину житлового будинку № 1 по пров. Перемоги, смт. Крижопіль, Вінницької області та розділити майно, яке знаходиться в спільній сумісній власності, визнавши за ними право власності по 1/4 частини даного житлового будинку. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що перебувала в шлюбі з [PERSON], зареєстрованому 24 жовтня 1987 року у виконкомі Тернівської сільської ради Крижопільського району, актовий запис № 20. Рішенням Крижопільського районного суду від 31 січня 2013 року шлюб між ними розірваний і з того часу шлюбні стосунки припинені, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають двоє повнолітніх дітей. В період шлюбу до моменту фактичного припинення\~ шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства у вересні 2001 року за спільні кошти ними на підставі договору купівлі-продажу від 21 вересня 2001 року було придбано 1/2 частину житлового будинку № 1 по пров. Перемоги, смт. Крижопіль, Вінницької області, вартість якого становила 25961 грн. 1/2 частина житлового будинку № 1 по пров. Перемоги, смт. Крижопіль, Вінницької області являється обєктом права спільної сумісної власності\~ подружжя, тобто власністю позивачки та власністю її колишнього чоловіка [PERSON]. Зазначене нерухоме майно оформлено на відповідача, що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 160926 від 14.03.2003 року. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування вищевказаного житлового будинку та господарських споруд площею 0,0743 га приватизована відповідачем, що стверджується державним актом серії ІІ-ВН № 019193. Після розірвання шлюбу відповідач обіцяв розділити їхнє спільне майно, однак в даний час уникає позивача та добровільно поділити майно не бажає. Позивач до суду надіслала заяву, в якій позовну заяву про зміну позовних вимог підтримала, просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивач в своїй заяві до суду наполягала на задоволенні своїх вимог і просить про постановлення заочного рішення. Дане клопотання позивача суд задовольнив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Крижопільського районного суду від 31 січня 2013 року. Від шлюбу мають двоє повнолітніх дітей. В період шлюбу до моменту фактичного припинення\~ шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства у вересні 2001 року за спільні кошти ними на підставі договору купівлі-продажу від 21 вересня 2001 року було придбано 1/2 частину житлового будинку № 1 по пров. Перемоги, смт. Крижопіль, Вінницької області, вартість якого становила 25961 грн. Придбана у власність під час шлюбу 1/2 частина житлового будинку № 1 по пров. Перемоги, смт. Крижопіль, Вінницької області є обєктом права спільної сумісної власності\~ подружжя, тобто власністю позивачки та власністю її колишнього чоловіка [PERSON]. Зазначене нерухоме майно оформлено на відповідача згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 160926 від 14.03.2003 року. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 70 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси\~ дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Стягує з відповідача судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved