Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 1/3 частки усіх видів його доходу щомісячно, до досягнення дитиною двадцяти трьох років, за умови продовження навчання. у обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина продовжує навчання на першому курсі факультету комп`ютерних наук Харківського національного університету радіоелектроніки на денній формі навчання, контрактній основі. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає хоча вона неодноразово зверталася до нього. Син самостійного доходу не має та потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює в ДТЕК «Павлоградвугілля», аліменти нікому не сплачує. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Відповідач у судовому засіданні визнав позов частково в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу заробітку, оскільки він на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] Третя особа: [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив стягнути аліменти на його утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу заробітку відповідача. Суд, вислухав учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають повнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . (а.с. 8) На даний час [PERSON] є студентом першого курсу факультету комп`ютерних наук Харківського національного університету радіоелектроніки на денній формі навчання, контрактній основі. Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. (а.с. 6) Згідно ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо дитина продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вона продовжує навчатися і що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи питання про можливість стягнення аліментів із відповідача на утримання його повнолітньої дитини, судом встановлено, що відповідач працюєв ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля», отримує регулярний дохід. Крім того, суд враховує що на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина [PERSON] [INFO] . Відтак, суд доходить висновку про необхідність стягнення із відповідача аліментів на користь позивача на утримання повнолітнього сина, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), на час навчання, щомісячно, починаючи з дня виповнення [PERSON] вісімнадцятирічного віку, тобто з 15.03.2019 року та до закінчення навчання, а саме 30.06.2022 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини, та маючи таку можливість, зобов`язаний її матеріально утримувати. Такий висновок суду ґрунтується також на нормах ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p.) відповідно до яких держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи саме розмір аліментів суд виходив з наступного. Враховуючи матеріальний стан відповідача, його стан здоров`я, спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу, волевиявлення позивача на отримання аліментів у частині від заробітку (доходу) а не в твердій грошовій сумі, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, однак на день пред`явлення позовної заяви до суду, а саме 06.03.2019 року, [PERSON] ще не виповнилося вісімнадцять років. Отже, аліменти підлягають стягненню з 15 березня 2019 року. У іншій частині позову відмовити. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial