Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 12.08.2007 р. перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2430. Від спільного подружнього життя мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , подружніх стосунків не підтримують. Вказуючи, що на примирення з [PERSON] не згідна, їхній шлюб існує лише формально і його збереження суперечить її інтересам, інтересам відповідача та їх дітей, просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 06.09.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 23.09.2021 р. за клопотанням відповідача сторонам надано термін на примирення три місяці. 13.10.2021 р. ухвалою суду за клопотанням позивача поновлено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 09.15 год. 03.11.2021 р. Ухвалою суду від 03.11.2021 р. судове засідання відкладено на 09.30 год. 16.11.2021 р. у зв`язку з неявкою відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій вказує, що позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, на примирення з відповідачем не згідна, та просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК). Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони з 12.08.2007 р. перебувають у шлюбі, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2430 (а.с.9), є батьками двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-11). Діти проживають разом із позивачем. У ході розгляду справи встановлено, що позивач та відповідач подружніх відносин не підтримують, між ними немає взаєморозуміння та припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, шлюб існує лише формально. Протягом наданого судом строку для примирення сторони не примирилися. З матеріалів справи також встановлено наявність справи про видачу обмежувального припису стосовно відповідача відносно позивачки, з метою захисту останньої від домашнього насильства. За таких обставин та враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати та залишити позивачу прізвище відповідно до положень ст.113 СК України «Круть». На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved