Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай), площею 2,16 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.05.2000 року померла її мати [PERSON], яка за життя склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла на її користь та вказує, що за померлою відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Шевченківської сільської ради зареєстрований сертифікат на земельну частку (пай) серії ЧР №040927. При зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв»язку з втратою правовстановлюючого документу (оригіналу сертифіката). В своєму позові посилається на неможливість реалізації своїх прав спадкоємця в позасудовому порядку, у зв»язку з чим змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали вимоги заяви в повному обсязі та просили їх задовольнити, водночас зазначивши, що сертифікат на право на земельну частку пай знаходиться у брата і він повідомив їй, що його спалив.Про втрату сертифікату на право на земельну частку пай з оголошенням в газету не зверталася.Не заперечує,щоб спадщину,яка складається з житлового будинку,що знаходиться в с.Шевченкове, Звенигородського району,Черкаської області прийняв її брат [PERSON] Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дійсно оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно знаходяться у нього. Проте, він не бажає надавати їх своїй сестрі [PERSON] з метою недопущення оформлення останньою права власності на передбачену їй частину спадкового майна. Представник Шевченківської сільської ради в судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову. Просив розглядати справу за відсутності представника виконавчого комітету Шевченківської сільської ради. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру\~у Черкаській області\~в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, про що в справі наявне підтвердження про вручення судового повідомлення. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, третьої особи [PERSON] та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 11.05.2000 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть 1-СР № 139057 від 13.05.2000 року (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), площею 2,16 умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, яка належала [PERSON] на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії ЧР №040927 від 18.09.1996 року. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Звенигородському районі міськрайонного управління у Звенигородському районі та м.Ватутіне Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 15.06.2017 року, в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Шевченківської сільської ради дійсно зареєстрований сертифікат за №365 на ім»я [PERSON]. Серія ЧР №040927 від 18.09.1996 року, площею 2,55 умовних кадастрових гектарів. Державний акт на земельну ділянку на гр.[PERSON] не виготовлявся та відповідно книг записів реєстрації державних актів фізичних осіб державний акт на право приватної власності на земельну частку (пай) ім»я [PERSON] не зареєстровано. Згідно технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю співвласникам землі колишнього КСП «Шевченків Край» с.Шевченкове Звенигородського району, Черкаської області дані про виділення земельної частки (паю) на ім»я [PERSON] відсутні (а.с.13). Як вбачається із досліджених в судовому засіданні матеріалів спадкової справи № 862 до майна померлої 11.05.2000 року [PERSON], позивачка [PERSON] та третя особа [PERSON] є її дітьми, але позивачці згідно заповіту, посвідченого секретарем Шевченківської сільської ради народних депутатів Звенигородського району, Черкаської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 42, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право заповідала [PERSON], вказане підтверджується дублікатом заповіту (а.с. 7) . Учасники судового засідання звернулися до нотаріальної контори з метою прийняття та оформлення спадщини за законом та заповітом після померлої матері. Після смерті [PERSON], померлої 11.05.2000 року, 22.09.2000 року за №862 заведена спадкова справа. З заявою про прийняття спадщини звернулася дочка померлої- Чепка (після одруження прізвище Михайлова) [PERSON]. 04.12.2015 року до спадкової справи додано заяву фактичне прийняття спадщини від сина померлої [PERSON], який згідно довідки, виданої Шевченківською сільською радою Звенигородського району, Черкаської області від 03.12.2015 року за №500 проживав спільно з матір»ю [PERSON]. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися, свідоцтво про право на спадщину не видавалися. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори Черкаської області від 16.06.2017 року № 1960/02-31, позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну частку (пай), яке залишилось після смерті [PERSON], померлої 11.05.2000 року, оскільки правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) сертифікат серії ЧР №040927, виданого Звенигородською райдержадміністрацією Черкаської області 18.09.1996 року втрачено (а.с.14). При вирішенні даної справи суд враховує встановлені нормою статті 1 ЦПК України\~\~завдання цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої ст.11 ЦПК України, яка передбачає диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як на підставу своїх вимог, позивачка посилається на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка ґрунтується на не поданні нотаріусу для цього правовстановлюючих документів на спадкове майно. Під час розгляду справи встановлено, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно знаходяться у третьої особи по справі [PERSON] Однак, він не надає їх позивачці, оскільки з власних суб»єктивних міркувань вважає неправомірними майнові права останньої на визначене їх матір»ю у заповіті спадкове майно. При цьому, [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що ні позивачка, ні нотаріус не зверталися до нього з проханням або вимогами про надання оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки до спадкового майна входить ще житловий будинок, який знаходиться в с.Шевченкове, Звенигородського району, Черкаської області. Будь-які докази цього сторонами також не надано. Таким чином, суд вважає, що позивачка не позбавлена можливості самостійно або за посередництва нотаріуса, якою заведено спадкову справу до майна померлої, вирішити питання щодо надання [PERSON] нотаріусу оригіналів правовстановлюючих документів на спірне майно та належного оформлення нотаріусом майнових прав сторін на спадкове майно відповідно до заповіту, що вказує на передчасність звернення позивача із даною заявою до суду. Крім того, слід наголосити, що суд не виконує функцій інших державних органів щодо оформлення права власності та, у даному випадку, не має повноважень для фактичної підміни правовстановлюючого документу на нерухоме майно судовим рішенням про визнання права власності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним і необґрунтованим та заявленим передчасно, а тому в його задоволенні слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed