Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про: визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO], разом з нею за адресою: [ADDRESS]; відібрання малолітньої [PERSON], [INFO], від [PERSON] та від [PERSON] та повернути дитину їй за попереднім місцем проживання дитини-[ADDRESS]; стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій формі в сумі 1000 грн. щомісячно, до повноліття дитини. При цьому, посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15.03.2008 р. по 20.05.2013 р., під час якого [INFO] р. народилась донька [PERSON], яка зареєстрована та проживає з нею за адресою: [ADDRESS]. 27.09.2013 р. відповідач забрав [PERSON] на вихідні дні й не привіз її додому. На даний час дитина проживає в с. Вільне у приватному будинку відповідача [PERSON], яка є бабусею для [PERSON]. Вона приїздила в село, щоб забрати дитину, але відповідачі відмовляються повернути дитину їй, а в телефонних розмовах батько [PERSON] наголошує, що дочка буде проживати з ним. Вона вважає, що відповідач розлучив [PERSON] з нею, як матір'ю дитини, всупереч їхній волі, бо забираючи дитину, вона вважала лише на дводенну відсутність протягом суботи та неділі, а не зміну місця проживання дитини. Вона вважає, що [PERSON] має проживати з нею, оскільки розлучення з матір'ю є психологічною травмою для чотирирічної дитини. Змінивши місце проживання [PERSON] без згоди матері, відповідач погіршив умови життя дочки, оскільки із обладнаної квартири дитина перевезена у приватний будинок в сільській місцевості. [PERSON] відвідує дитячий садочок №681 за місцем проживання матері, стоїть на обліку в дитячій поліклініці №4 Святошинського р-ну м. Києва. Вона є власником ? частини квартири [ADDRESS], в якій зареєстрована донька. Вона має самостійний дохід, здатна утримувати дочку, належним чином виконує свої материнські обов'язки і [PERSON] прихильна до неї. Вона не володіє інформацією щодо наявності у відповідача власного житла і його доходів та можливості забезпечити дочку усім необхідним. Під час спільного проживання з відповідачем утриманням сім'ї, в тому числі дочки, займалась вона. Відповідач матеріально ніколи не надавав кошти на утримання [PERSON], не мав стабільних доходів, тому стягнення аліментів у твердій грошовій формі буде відповідати інтересам дитини. В ході розгляду справи представник позивача збільшив позовні вимоги та просить: визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], разом з її матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]; відібрати малолітню [PERSON], [INFO], від [PERSON] та від [PERSON] і повернути дитину її матері [PERSON] за попереднім місцем проживання дитини-[ADDRESS]; зобов'язати [PERSON] утриматись від дій щодо зміни місця проживання дочки [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій формі в сумі 1000 грн. щомісячно, до повноліття дитини; визначити такі способи участі [PERSON] у вихованні доньки [PERSON], [INFO],-кожної суботи дочка проводить час з батьком, при цьому батько забирає дочку з ранку о 9 годині та повертає її за місцем проживання о 19 годині. Позивач по справі [PERSON] в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пред'явив зустрічний позов до [PERSON] по визнання місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO], з ним, як батьком дитини, за адресою: [ADDRESS], а з травня 2014 року-за адресою: [ADDRESS]. При цьому, посилається на те, що перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 15.03.2008 р. по 20.05.2013 р., під час якого [INFO] р. народилась донька [PERSON]. Їх спільне життя з [PERSON] не склалось, в тому числі й через її відношення до їхньої доньки [PERSON], бо [PERSON] не приділяла достатньо уваги доньці, не піклувалась про неї, не бажала з нею займатись. В лютому 2013 р. він переїхав за адресою місця своєї реєстрації: [ADDRESS], де мешкає його мати [PERSON] і за домовленістю з [PERSON] донька [PERSON] переїхала з ним. Дитина продовжує проживати з ним та його матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Вважає, що донька [PERSON] повинна і надалі проживати з ним і бабусею, оскільки дитина більше прихильна до нього, ніж до своєї матері, з моменту її народження він більше приділяв їй уваги та дбав про її здоров'я та розвиток. Він працює, має у власності нерухоме майно, матеріально забезпечений, є в наявності всі житлово-комунальні умови для проживання дитини з ним, характеризується позитивно, свою бабусю [PERSON] дитина любить. [PERSON] за місцем реєстрації не мешкає, а проживає з черговим співмешканцем, тому не може займатись вихованням дитини належним чином. Він повістю дбає про здоров'я доньки, має добрі стосунки з своєю донькою і є люблячим батьком. Відповідач ніколи не приділяла достатньої уваги дитині, з роботи поверталась досить пізно, з дитиною не бавилась, вільний час проводила на власний розсуд з посторонніми людьми, а не з донькою. В судовому засіданні [PERSON] та його представники зустрічний позов підтримали. Позивач по основному позову [PERSON] та її представник зустрічний позов не визнали, вважаючи його безпідставним та таким, що не ґрунтується на дійсних обставинах. Відповідач по основному позову [PERSON] основний позов не визнала, пояснивши, що малолітня [PERSON] більше прив'язана до її сина [PERSON], який приділяє увагу своїй доньці весь вільний час, і дитина краще знає свого батька, ніж матір. Представник третьої особи по основному позову Органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації проти задоволення основного позову не заперечує, проти задоволення зустрічного позову заперечує, пояснивши, що основний позов є більш справедливим та узгоджується з діючим законодавством, що регулює спірні правовідносини, що буде сприяти інтересам малолітньої дитини. Представник третьої особи по зустрічному позову Служби у справах дітей та сім'ї Макарівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явився, належним чином третя особа про час, місце слухання справи повідомлялась, тому суд, враховуючи думку сторін, представників сторін, матеріали та обставини справи, вважає за можливе розглянути справу без участі представника вказаної третьої особи. Суд, вислухавши пояснення сторін, представників сторін, третьої особи, з'ясувавши обставини справи, заслухавши показання свідка, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що основний позов підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.03.2008 р. по 20.05.2013 р., від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Між сторонами по справі існують відчужені взаємовідносини, вони проживають окремо один від одного по різним адресам. Як вбачається з позовів (основного та зустрічного), пояснень сторін, малолітня дитина сторін по справі проживає разом з своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], після того, як 27.11.2013 р. [PERSON] забрав дитину та перевіз її до свого місця проживання за адресою: [ADDRESS], не узгодивши з матір'ю дитини [PERSON] подальше постійне місце проживання доньки (а.с.6-10, 78-80, 143-145). Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. Згідно ч.3 ст. 9 Конвенції про права дитини дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 р. містить принцип 6, за яким дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації. Згідно ч.1 ст. 162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам. Згідно ч.2 ст. 163 СК України батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Правомірність позовних вимог [PERSON] підтверджуються письмовими доказами по справі. Так, як вбачається пояснень сторін та довідки Філії 802 Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» від 20.09.2013 р., малолітня [PERSON] зареєстрована разом з своєю матір'ю [PERSON] в квартирі [ADDRESS], і співвласником ? частини вказаної квартири є [PERSON], що свідчить про наявність постійного місця проживання [PERSON] (а.с.11, 12). [PERSON] має самостійний дохід та спроможна на належному рівні утримувати дитину, підтвердженням чому є довідки з її місць роботи-ТОВ «А Логістик» від 14.05.2013 р., ТОВ «Реммерс-Україна» від 13.11.2013 р., довідка ТОВ «А Логістик» про середню заробітну плату (дохід) (для розрахунку виплат на випадок безробіття) від 20.11.2013 р., копія трудової книжки (а.с.13, 32, 36-41). Дитина [PERSON] відвідує ДНЗ №681 Святошинського району м. Києва з 1.09.2012 р., за місцем проживання дитини, приводить її в садочок і забирає з садочку, в основному її мати [PERSON], підтвердженням чому є відповідні довідки даного дошкільного навчального закладу від 6.10.2013 р., від 7.10.2013 р (а.с.14, 35). [PERSON] стоїть на обліку в дитячій поліклініці №4 Святошинського району м. Києва. [PERSON] характеризується позитивно по місцю роботи та проживання (а.с.33, 34). Орган опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації надав свій висновок від 23.12.2013 р., відповідно до якого було заслухано [PERSON], [PERSON] на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, і враховуючи вік дитини, рекомендовано визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON], батьку [PERSON] визначити такі способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою [PERSON], [INFO]: перший, третій тиждень місяця з 10 години п'ятниці до 19 години неділі; один місяць у літній період часу під час відпустки батька; один тиждень під час зимових канікул; святкові та неробочі дні за домовленістю з матір'ю дитини (а.с.117, 118). Служба у справах дітей Макарівської районної державної адміністрації Київської області надала свій висновок від 25.02.2014 р., відповідно до якого було заслухано [PERSON], [PERSON] на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, і враховуючи вік дитини, рекомендовано визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON], батьку [PERSON] рекомендовано дотримуватись графіку спілкування з дитиною, встановленого органом опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.12.2013 р. (а.с.203, 204). Отже, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що не встановлено судом протипоказань позивачу по справі для виховання дитини та яка має самостійний дохід, не зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, не встановлено і аморальної поведінки позивача по справі, проживання дитини, яка є малолітньою, разом з своєю матір'ю не зашкодить нормальному розвиткові дитини та буде відповідати розумності проживання дитини з своєю матір'ю. Сам по собі факт проживання дитини на даний період часу з відповідачами по справі [PERSON] та [PERSON] не є достатньою підставою для визначення в судовому порядку місця проживання дитини з батьком, бо виключних обставин для закріплення такого проживання дитини з батьком та розлучення з своєю матір'ю не існує. У суду є підстави вважати, з врахуванням висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.12.2013 р., що участь [PERSON] у вихованні та спілкуванні з донькою буде сприяти повноцінності виховання дитини, усунення протиріч у взаємовідносинах між сторонами по справі. Суд приймає до уваги в цій частині спору також позицію представника Органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні щодо позовних вимог [PERSON] Позиція Служби у справах дітей Макарівської районної державної адміністрації Київської області аналогічна висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації. Оцінюючи докази по справі, фактичні обставини справи, суд не може погодитися із позовними вимогами та запереченнями [PERSON] про неможливість задоволення позовних вимог [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини та участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, бо вони є безпідставними, а інтереси дитини ущемлені не будуть. За зазначених обставин суд оцінює критично показання допитаної в якості свідка відповідача по основному позову [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], та яка на даний період часу разом доглядають за малолітньою [PERSON]. Одним із пунктів висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.12.2013 р. щодо способів участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з донькою, є 1, 111 тиждень місяця з 10 год. п'ятниці до 19 год. неділі. Але, при встановленні такого способу можуть виникнути труднощі щодо його виконання, бо [PERSON] працює повні робочі дні, в тому числі й у п'ятницю, а тому може забирати дитину по закінченню робочого часу, отже в цій частині суд встановлює [PERSON] такий спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою як 1, 111 тиждень місяця з 19 год. п'ятниці до 19 год. неділі. Визначаючи вищевказані способи участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою, суд виходить з того, що донька багато часу проводила і проводить в даний період часу з своїм батьком [PERSON], з метою, щоб і в подальшому дитина могла частіше бувати з батьком, спілкуватись з ним, щоб отримувати повноцінне виховання, відчувати реально батьківську турботу і щоб не допустити отримання дитиною можливої психологічної травми. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Ст.ст. 180, 181 СК України передбачають, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку норми закону передбачають обов'язковість батьків утримувати своїх малолітніх та неповнолітніх дітей і з моменту пред'явлення позову. Вважаючи, що малолітній дитині сторін по справі визначається місце проживання з своєю матір'ю, і яка буде перебувати на її утриманні, відповідач повинен також буде приймати участі в матеріальному забезпеченні дитини, проживаючи окремо, працюючи, з регулярним заробітком, тому з відповідача [PERSON] повинні стягуватися аліменти в судовому порядку не у твердій грошовій сумі, а в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, і до повноліття дитини, починаючи з 11.10.2013 р., з моменту подачі позову до суду (а.с.93, 94, 96, 98-100, 149, 155, 156 ). Суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] про зобов'язання [PERSON] утриматись від дій щодо зміни місця проживання дочки [PERSON], [INFO]. Згідно ст.ст. 3, 15 ЦПК України суд вирішує порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, а не ті правовідносини, що можуть виникнути у майбутньому. На даний період часу при розгляді даної цивільної справи суд вирішує питання про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини, яке повинно бути оформлено судовим рішенням. В подальшому, якщо будуть вчинятись з боку [PERSON] протиправні дії щодо зміни місця проживання дитини [PERSON], [PERSON] вправі звернутись з відповідним позовом до суду. Згідно ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах: про відібрання дитини іі повернення її тому, з ким вона проживала, по стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. По представленій довідці [PERSON] про його заробіток середньомісячний заробіток становить 2864 гривні 90 копійок, отже сума платежу по аліментам за один місяць буде становити 716 гривень 22 копійки. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 214 грн. 60 коп. згідно вимог Закону України «Про судовий збір», понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів, бо [PERSON] при подачі позову до суду по закону була звільнена від сплати судових витрат по вимогам про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: partial