Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому, зазначила, що вони мають двоє малолітніх дітей, які на даний час проживають разом з нею. Оскільки відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, тому позивачка просила стягнути з нього аліменти на їх утримання в розмірі 1\\3 частки всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з часу подачі позову до суду і до повноліття дітей. В суд позивачка не з'явилась, подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, відносно заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень відносно позову до суду не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що вбачається з їх свідоцтв про народження. Главою 15 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Якщо сторони такої згоди не дійшли, кошти на утримання дитини присуджуються рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). Тому суд стягує аліменти на утримання малолітніх дітей саме в частці від доходу (заробітку) відповідача , оскільки такий вибір було .здійснено позивачкою. 2 При вирішенні питання щодо розміру вказаних аліментів, суд керується положеннями ст. 182 СК України, якою передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На день вирішення спору судом на підставі викладених в позовній заяві пояснень позивачки , встановлено, що відповідач офіційно ніде не працює, та не має на утриманні інших дітей або батьків, є працездатним, не хворіє на тяжкі хвороби. Доказів щодо існування інших обставин, які б мали істотне значення для вирішення питання щодо розміру аліментів, сторонами суду не надано. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням викладеного, суд вважає, що розмір аліментів на утримання двох дітей з відповідача на користь позивачки повинен складати 1\\3 частку його заробітку(доходу) , але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів на кожну дитину. При цьому суд враховує правову позицію ВС України по справі № 6-1798цс16, в якій роз'яснено, що, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: approved