Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 11.11.2015 р. вона уклала шлюб із [PERSON] . Від шлюбу вони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду із даним позовом стало те, що відповідач не переймається інтересами сім`ї, матеріально сім`ю не забезпечував. Між ними постійно виникали сварки і скандали через різні погляди на життя, обов`язки подружжя, ведення домашнього господарства, а також через відсутність взаємопорозуміння. Шлюбні стосунки припинили влітку 2019 року, тому шлюб існує формально. Збереження сім`ї на теперішній час не можливе. Спору щодо проживання дітей між ними не має. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, заперечувала проти надання строку для примирення, суду пояснила, що їх з відповідачем родина зруйнована, більше року вона з чоловіком стосунки не підтримує. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечував, просив строк для примирення не надавати. Суд, вислухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 11.11.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №232, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] . Від шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. У теперішній час примирення між подружжям неможливе, сторони мешкають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні стосунки, не спілкуються. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.3 ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення для справи. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. З урахуванням викладеного, оцінивши фактичні обставини справи, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження та оцінки наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень ст.141 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved