Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 27 липня 2012 року вона вийшла з зупинки поїзда і проходила повз подвір'я свого сусіда [PERSON]. На той момент на подвір'ї знаходились відповідач зі своєю дружиною. В цей момент відповідач відчинив хвіртку свого подвір'я та випустив на неї трьох своїх собак, які покусали її. За даним фактом вона звернулася у сільський ФАП, де їй було надано медичну допомогу, після чого направлено до Любашівської районної лікарні. У вказаній лікарні вона проходила амбулаторне лікування з 03 серпня 2012 року, так як у неї була виявлена укушена рана лівої гомілки. На лікування вона витратила 833 гривні 35 копійок, а також за видачу довідки з лікарні за запитом адвоката вона сплатила 16 гривень 55 копійок. В неї з відповідачем є спільна межа між городами. З її боку межі, тобто, на її городі, росте садок. Відповідач постійно зазіхає на її город, вирубує дерева, крім того, 03 жовтня 2012 року він умисно підпалив сухі гілки в ї садку, в результаті чого почали горіти дерева вишні та горіху. Вона почала самотужки гасити пожежу, через що обпеклася. За даним фатом вона повідомила міліцію та сільраду. Через те, що вона після цього кожного дня чекала приїзду працівників міліції, то не змогла поїхати до лікарні, тому звернулася в лікарню лише через місяць, а саме, листопада 2012 року, де їй було призначене амбулаторне лікування, на яке вона витратила 44 гривні 50 копійок. Також 18 березня 2013 року протягом дня до 17 годин 00 хвилин вона знаходилася в себе вдома і разом зі своїми сусідами [PERSON] та [PERSON], в кімнаті чистили горіхи. Після того, як сусіди пішли до себе додому, то вона вийшла до криниці за водою. В цей момент її побачила дружина позивача, яка почала обзивати її та звинувачувати, що вона зі своїми знайомими зловживала алкоголем. У відповідь на це вона сказала дружині позивача, щоб та дивилася за своїм чоловіком алкоголіком. Остання повідомила свого чоловіка, що його обізвали алкоголіком, після чого позивач через паркан увійшов на її подвір'я і почав ображати її грубою нецензурною лайкою, а потім палицею, яку підібрав з землі, наніс їй сильний удар по лівій голені ноги, а потім почав наносити їй інші удари кулаком в скроню ліво сторони голови. Вона вирвалась та хотіла сховатися від позивача в будинку, але останній наздогнав її і прищемив вхідними дверми ліву руку. Позивач вказує, що діями відповідача їй спричинена матеріальна шкода на суму 1568,22 гривень та моральна шкода, яку вона оцінює у 3000 гривень, а також відповідач повинен відшкодувати їй і витрати в розмірі 1000 гривень за надання юридичної допомоги, тому вимушена звернутись до суду, в зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги. У судовому засіданні при розгляді справи позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та зазначила, що відповідач по справі [PERSON] є її сусідом, протягом тривалого часу він безпричинно вчиняє сварки, ображає її, погрожує розправою і навіть застосував по відношенні до неї фізичну силу. 27 липня 2012 року вона йшла від зупинки поїзда, і коли проходила повз будинок [PERSON], останній відкрив хвіртку та зі свого двору випустив на неї собак, оскільки вона тримала сумки, то не змогла своєчасно відреагувати, тому собаки її покусали. В результаті цього, вона спочатку сама собі надала медичну допомогу, а потім вимушена була звернутись за допомогою в сільський ФАП, де їй надали медичну допомогу та направили в Любашівську районну лікарню, де вона проходила курс лікування, всього на лікування витратила 833 гривні 35 копійок. Крім того, вона разом з відповідачем по справі має спільну межу між городами, однак [PERSON] постійно зазіхає на її частину городу. На межі, ще її батьки посадили садок, фруктові дерева, а 03 вересня 2012 року [PERSON] умисно підпалив сухі гілки у її садку, внаслідок сухої погоди почали горіти і дерева, тому вона самотужки стала гасити пожежу, в цей час проходила по дорозі [PERSON], яка бачила, що в результаті гасіння пожежі та обпекла руки та була вся в сажі. Про даний інцидент позивач повідомили сільську раду та міліцію, однак в лікарню спочатку не зверталась, так як чекала приїзду працівників міліції, а за медичною допомогою звернулась лише через деякий час. Потім ще один випадок, 18 березня 2013 року у неї була [PERSON] зі своєю подругою чи свояченицею [PERSON], які допомагали їй чистити горіха, оскільки вона збиралась на базар. З 12 до 17 години вони працювали, а потім ті пішли додому, а позивач пішла до криниці по воду, в цей час вийшла дружина відповідача, яка почала обзивати її алкоголічкою, вона відповіла їй, чому вона когось обзиває, адже у тої чоловік алкоголік, нехай за своїм дивиться. Тоді та сказала, [PERSON] йди розберись з нею, [PERSON] вийшов із-за кута і почав говорити, що посадить її в тюрму, погрожував їй, а тоді схватив палку та наніс їй удар по нозі. Позивач гадала, що той вб'є її, адже він ударив спочатку палкою по нозі, хотів, щоб вона впала, а потім скрутив шию, лівою рукою тримав голову, а правою наносив удари у скроню, він не просто бив, а вбивав, адже уже неодноразово зазіхав на її життя. З цього приводу позивач зверталась до райвідділу, вона вже декілька раз зверталась із заявами, однак відповідач продовжує знущатись з неї, він просто хоче вижити її із села, тому вона просить суд задовольнити заявлені вимоги в частині стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди. Представник позивача, діючий на підставі ордера та угоди (а.с.36-37), в судовому засіданні під час розгляду справи заявлені позивачем вимоги підтримав в повному обсязі та зазначив, що [PERSON] все докладно розповіла та пояснила, в зв'язку з чим просить задовольнити заявлені довірителькою вимоги в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні під час розгляду справи позовні вимоги не визнав та зазначив, все, що розповіла [PERSON] неправда. Що стосується пожежі, то 03 вересня 2012 року він запалив на своєму огороді сміття, так як був вітер, то на межі загорівся хмиз, він стояв до самого кінця, загасив, лише трохи тліло, ніякої пожежі там не було. У позивачки там на межі ніяких дерев немає, і опіків у неї також ніяких не було, вона вийшла на межу, коли там трохи тліло, що вона там тушила, він не знає. Уже увечері приходив голова сільської ради, він сам все бачив, що ніякої пожежі там не було, ніяких дерев він спалив. З приводу укусу собак, то йому нічого невідомо, оскільки про даний випадок прочитав у позовній заяві, його в той день навіть дома не було. У нього є два собаки прив'язані і одна маленька бігає, крім того, у нього в принципі не може бути таких собак, так як на подвір'ї граються діти та онуки. Позивачка [PERSON] вже дванадцять років живе з ним по сусідству та псує його сім'ї життя. Що стосується випадку у березні 2013 року, то [PERSON] побила йому сім штук шифери, з цього приводу він викликав дільничного інспектора, який сказав їй відкупити йому шифер, а у відповідь вона нецензурно висловилась. Йому нічого не залишилось, як вкрити самому, оскільки скотина ходить, а огорожі немає, позивачка натаскала гіляк, її кози ходять, зачепили ті гілки порозтаскували, йому довелось збирати, а [PERSON] в цей час вийшла з хати та ударила його палкою по голові. Потім вона за чепчик почала тягнути його до себе у двір, його жінка почула крики і також вийшла, почала кричати. Відповідачу невідомо, звідки у [PERSON] синці, він її не бив, у нього навіть у руках нічого не було, напевно від кіз, вона їх постійно тягає, не він її, вдарив, а навпаки вона його, тому просить суд відмовити в задоволенні даного позову в повному обсязі. Представник відповідача, діючий на підставі ордера та угоди (а.с.26-27), в судовому засіданні під час розгляду справи зазначив, що заявлені позивачем вимоги є видуманими та необґрунтованими, він повністю згоден з думкою свого довірителя, адже позивач не надала жодних доказів того, що саме [PERSON] причетний до всіх подій, які трапились з нею. Крім того, суду надано чеки про придбання ліків, які зовсім не мають відношення до тих травм, які були у позивача, тому просить в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі Заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, допитавши свідків, вивчивши документи справи та дослідивши всі подані сторонами докази, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Так, свідок [PERSON] пояснила, що 18 березня 2013 року вона допомагала [PERSON] чистити горіхи, при цьому спиртні напої того дня вони не вживали, а ввечері вона пішла додому. Десь через три-чотири дні знову прийшла до позивачки і побачила, що та лежала, при цьому почала скаржитись, що її побив сусід [PERSON], показала синці на нозі, руці та голові. Свідкові зі слів позивачки відомо, що позивач та відповідач досить тривалий час сваряться, [PERSON] завжди нападає на [PERSON] у нетверезому стані, однак особисто при цьому присутня вона не була. Свідок [PERSON]. пояснила, що [PERSON] покусали не її з відповідачем собаки, а скоріш за все бродячі собаки. Їй нічого невідомо про те, що її чоловік [PERSON] зробив пожежу. Крім того, 18 березня 2013 року вона була на кухні, попросила чоловіка покормити собак, лише він пішов за хату, тут зчинився крик. Тоді вона пішла подивитись, що там і побачила, як [PERSON] тягне її чоловіка [PERSON] за кепчик через гіляки до себе на подвір'я та кричала, що посадить його. При цьому [PERSON] вдарила [PERSON] палицею по потилиці та прищемила його дверима, коли дотягнула її чоловіка до своїх дверей. Після цього випадку чоловік лікувався два місяці. Свідок [PERSON], який являється головою Жеребківської сільської ради Ананьївського району, пояснив, що між позивачем та відповідачем тривалий час ідуть сусідські війни. Він був у кожного з них дома, бачив межу, за яку постійно йде спір, при цьому ніяких опіків у [PERSON] він не бачив, при спалюванні сміття [PERSON] на межі трохи загорівся хмиз, який слугував замість огорожі. Свідок заперечив наявність будь-яких травм і опіків у [PERSON], а сварки між ними досить часто виникають. Свідок [PERSON], який раніше працював дільничним інспектором пояснив, що [PERSON] показувала йому синець на спині, по характеру даного синця, він зробив висновок, опираючись на свій досвід, що такий синець не може бути від удару палиці, тому він виключає що [PERSON] міг бити позивачку. Факт побиття ніхто не бачив і окрім слів позиваки та наявності синця ніяких доказів не було. Між позивачем та відповідачем досить часто виникають сварки. Позивачка також скаржилась йому що її покусали собаки [PERSON], однак жодних підтверджуючих експертиз вона не зробила, свідків при цьому не було, а скарги щодо опіків до нього не надходили. Свідок [PERSON] пояснила, що 18 березня 2013 року вона разом із [PERSON] допомагала [PERSON] чистити горіхи, потім вона поїхала додому. На третій день зі слів [PERSON] дізналась, що [PERSON] побив сусід [PERSON], однак причини нападу їй невідомі, особисто вона нічого не бачила. Свідок [PERSON] пояснила, що років зо два тому, вона йшла з пошти повз ставок і побачила, що на своїй межі [PERSON] тушить полум'я сухих гіляк. Коли підійшла ближче то побачила лише те, що у позивачки були руки в сажі. Вона також допомогла [PERSON] в тушінні вогню, при цьому відповідач стояв і висловлювався нецензурною лайкою, говорив. що спалить їй весь вишняк. Горіла межа, тобто сухі гіляки на межі, вогонь дійшов майже до будівель. Наступного дня у [PERSON] були опухлі руки. Свідок бачила перев'язану ногу [PERSON], з її слів дізналась, що ту покусали собаки [PERSON]. Їй відомо, що позивач з відповідачем давно сваряться, все почалось з того, що [PERSON] не пускали [PERSON] брати воду із криниці загальної власності. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, та їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Крім того, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії паспорту позивач - [PERSON], [INFO], уродженка та мешканка [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до копій заяв від 24 липня 2013 року та 18 вересня 2013 року вбачається, що [PERSON] зверталась до Ананьївського РВ ГУМВС України в Одеській області з приводу того, щоб прийняли міри до [PERSON] (а.с.10,11). З наданого висновку про результати звернення [PERSON] від 27 серпня 2013 року вбачається, що під час перевірки факту, який мав місце 09 серпня 2013 року видно, що в даних матеріалах відсутні ознаки кримінального правопорушення (а.с.13). З наданої [PERSON] постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 24 вересня 2013 року вбачається, що 26 березня 2013 року позивач звернувся до Ананьївського РВ ГУМВС України в Одеській області з приводу того, що її побив [PERSON] (а.с.15). Відповідно до довідки Любашівської центральної районної лікарні Одеської області №708 від 19 червня 2013 року видно, що [PERSON], мешканка [ADDRESS] 03 серпня 2012 року зверталась в Любашівську поліклініку, діагноз: вкушена рана лівої гомілки (а.с.16). В наданого повідомлення Ананьївської центральної районної лікарні Одеської області №316 від 18 липня 2013 року вбачається, що [PERSON] 27 березня 2013 року дійсно зверталась за медичною допомогою, проведено обстеження: R-травма черепа, від стаціонарного лікування відмовилась (а.с.17). Згідно повідомлення Ананьївського РВ ГУМВС України в Одеській області №13463 від 15 листопада 2013 року видно, що [PERSON] не було притягнуто до адміністративної відповідальності за фактом спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень, так як не було добуто достатньо доказів (а.с.18). З наданих [PERSON] квитанцій та чеків вбачається, що позивач понесла певні витрати на придбання різного роду медикаментів (а.с.19-22). Відповідно до повідомлення Ананьївського РВ ГУМВС України в Одеській області №4009 від 21 квітня 2014 року вбачається, що заяви з приводу підпалу дерев в садку домогосподарства від [PERSON] не надходило (а.с.38). З довідки, виданої Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області №586 від 20 лютого 2013 року видно, що за [PERSON] в користуванні значиться земельна ділянка, загально площею 0,48 га, із них: рілля - 0,09 га, під будівлями - 0,06 га, багаторічні насадження - 0,33 га (а.с.41). Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно закону (ст.60 ч.1,3,4 ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини,крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Даючи оцінку показам сторін та свідків, а також іншим доказам по справі, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно давно існують неприязні стосунки в зв'язку з чим виникають постійні сварки. Разом з тим позивач не змогла надати суду докази, які б могли підтвердити її позовні вимоги, а також суд вважає, що таких доказів і немає оскільки в більшості своїй її вимоги надумані. Таким чином, оскільки в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи позивача про заподіяння їй матеріальної та моральної шкоди саме відповідачем, а також не надано доказів, що дійсно саме відповідач завдав шкоду, оскільки відсутні факти неправомірності поведінки відповідача, а також відсутність його вини по завданню шкоди, і відсутність своєї вини була доведена відповідачем, що дає підстави суду відмовити в задоволенні позовних вимог. Вирішуючи питання про судові витрати за правилами ст.88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що в зв'язку з тим, що позивачу відмовлено в задоволенні її позову, то стягненню з відповідача на користь позивача, також не підлягають і інші витрати понесені нею при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed