Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, зазначивши, що вони є батьками сина [PERSON], [INFO]. Син [PERSON] навчається на першому курсі факультету електроенергетики та електромеханіки Вінницького національного технічного університету. Добровільно відповідач коштів на утримання сина не надає. Тому вона змушена звернутись до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на сина на період його навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Доповнила, що син на даний час навчається вже на другому курсі Вінницького національного технічного університету, на державній формі. Стипендію він ще не отримував. Вона оплачує його проживання в гуртожитку, близько 350 грн. в місяць, за придбаний холодильник повертає по 360 грн. в місяць, щотижня передає йому продукти харчування, оплачує майже щотижня дорогу додому з Вінниці. На її утриманні перебуває ще одна малолітня дитина. Вона працює на ТРК «Лада» де отримує заробітну плату близько 2 600 грн.. Також займається відеозйомками, за що отримує дохід приблизно в розмірі 4000 грн. на місяць. [PERSON] працює на Ладижинській ТЕС інженером-технологом, тому може сплачувати аліменти на сина в зазначеному нею розмірі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Повідомив, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн.. Вказав, що він сплачує аліменти ще на одну дитину - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку. Вказав, що працює на Ладижинській ТЕС інженером, отримує заробітну плату приблизно 8500 грн. в місяць. Допомагає своєї матері - пенсіонерці, якій 76 років, так як він один в сім`ї, а батько його помер. Мати живе в [ADDRESS]. Коли мати лежала в лікарні то заплатили за лікування 1800 грн. за 4 дня. Мати тримає хазяйство: кури, гуси. Матері допомагає щомісячно, на що витрачає приблизно 1000 грн.. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON] є студентом Вінницького національного технічного університету, факультет «електроенергетика та електромеханіка», денної державної форми навчання. Навчається з 01.09.2016 року. На даний час є студентом другого курсу. Відповідач [PERSON] працює на ДТЕК Ладижинська ТЕС інженером, щомісячно отримує заробітну плату. Дані обставини визнаються сторонами та підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про народження [PERSON], який 18.06.2015 року змінив прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», копією довідки Вінницького національного технічного університету №731 від 16.05.2017 року. Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв'язку із навчанням, відповідач зобов'язаний утримувати сина до закінчення навчання, оскільки працевлаштований та може надавати матеріальну допомогу, частково визнав позов, тому з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача, суд враховує таке. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Звернувшись в суд з даним позовом, позивач обґрунтовує свою вимогу про стягнення аліментів тим, що її син навчається, тому потребує відповідної матеріальної допомоги на проживання в гуртожитку, проїзд, харчування, одяг, тощо. Зазначивши при цьому, що відповідач офіційно працює та має можливість надавати допомогу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] навчається, проживає в гуртожитку, тому потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням (придбання підручників, канцелярського обладнання, зошитів, тощо) та проживанням. Оскільки син проживає окремо від батьків, тому згідно положень ч. 1 ст. 199 СК України, обоє батьків зобов'язані утримувати його до закінчення навчання. Позивач у судовому засіданні вказала, що вона матеріально допомагає своєму синові. Отримує додатковий дохід від відеозйомки. У позові не зазначено інших обставин, які б свідчили про додаткову потребу позивача у коштах для утримання сина. Тому суд виходить із того, що інші такі додаткові обставини відсутні. Оскільки згідно ст. 10, 11 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Крім того, право на утримання особи, яка досягла повноліття, не є абсолютним. І згідно роз'яснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З чого випливає, що наявність в батька можливості надавати матеріальну допомогу не є єдиним чинником для визначення розміру допомоги, оскільки такий розмір залежить, зокрема, й від потреби сина у матеріальній допомозі. Позивач вказує, що за гуртожиток вона сплачує 350 грн. на місяць, сплачує за придбаний холодильник 360 грн. на місяць, щотижня передає йому продукти харчування, оплачує проїзд. Разом з тим, суд вважає обґрунтованим твердження відповідача про те, що плата за холодильник не є істотною обставиною, пов'язаною з навчанням. Крім того, позивачем не доведено необхідності та розміру таких витрат. Відтак, суд не враховує цей вид витрат, як такий, що необхідний для навчання. Крім того, позивачем не доведено й те, що син майже щотижня приїздить додому, що потребує додаткових коштів на дорогу, оскільки відповідач заперечував необхідності таких витрат. Також, в судовому засіданні встановлено те, що з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходів. Разом з тим, суд враховує те, що позивач має неповнолітню дочку, яку також зобов'язана утримувати. Враховуючи викладене, суд вважає, що аліменти, які слід стягнути з відповідача на повнолітнього сина на час навчання, необхідно визначити в розмірі 1/5 частки від доходів відповідача. В такому разі, при зазначеному відповідачем доході 8500 грн., розмір аліментів становитиме близько 1700 грн. на місяць. Стягнення з батька зазначеної суми, яка дещо більша за прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений з 01.05.2017 року на рівні 1684 грн., буде достатнім для утримання повнолітнього сина, враховуючи, що матір дитини також має його матеріально утримувати. Щодо посилань відповідача на те, що він допомагає утримувати матір, яка є пенсіонером, хворіє, то дана обставина не спростовує можливості відповідача надавати матеріальну допомогу синові. При цьому відповідачем не доведено розміру допомоги, яку він надає матері, яка отримує пенсію. Не доведено, що пенсії матері не вистачає їй для лікування та проживання. А подані відповідачем докази на підтвердження хвороб матері та її віку самі по собі не можуть свідчити про витрати, понесені на лікування, а жодних доказів на підтвердження таких витрат відповідачем не надано. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача в дохід держави. Позивачем понесено витрати 300 грн. по оплаті правової допомоги за підготовку позову, що підтверджується відповідним договором, квитанціями та актом виконаних робіт. Тому з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати у вказаному розмірі. На підставі викладеного та

Outcome: partial