Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ? частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитини повноліття, посилаючись на те, що відповідач є батьком її неповнолітньої доньки: сина [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем проживають окремо. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в судовому порядку на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частки заробітної плати щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Генічеського районного суду від 06 грудня 2013 року рішення Генічеського районного суду від 14 березня 2011 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину скасовано за нововиявленими обставинами, у зв'язку з тим, що при зверненні виконавчого листа до виконання позивачкою було виявлено не відповідність прізвища батька дитини в паспорті та свідоцтві про народження дитини, в зв'язку з чим виникли труднощі з виконанням судового рішення, оскільки в свідоцтві про народження дитини прізвище батька дитини вказано [PERSON], а згідно паспорту прізвище відповідача [PERSON]. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву в якій наполягає на задоволенні позовних вимог, просить розглянути справу у їх відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, потворно не з'явився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO] (а.с.4); згідно свідоцтва про шлюб - шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 06 вересня 2002 року (а.с.3); також судом встановлено, що згідно паспорту серії [NUMBER] виданого Генічеським РВ УМВС України в Херсонській області 15 травня 2010 року прізвище відповідача зазначено як [PERSON], в свідоцтві про його народження серії [NUMBER] виданого [INFO] Краснодонською селищною радою м.Краснодона, Ворошиловоградської області прізвище відповідача та його батьків також зазначено як [PERSON], але відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 07 вересня 2002 року Генічеським відділом реєстрації актів цивільного стану прізвище відповідача зазначено як [PERSON], таке ж прізвище зазначено і у свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] виданого 07 лютого 2003 року Чонгарською сільською радою Генічеського району, Херсонської області, тобто суд приходить до висновку, що при видачі свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження дитини, було допущено арифметичну помилку, замість прізвища [PERSON], було записано [PERSON], оскільки інші анкетні дані повністю відповідають особистим даним відповідача. Відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як слідує з матеріалів справи та пояснень позивача, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, долею її не цікавиться, та оскільки неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, її батько зобов'язаний надавати матеріальну допомогу дитині, за таких обставин, та враховуючи факт неспроможності позивачки самостійно забезпечити дитину всіма необхідними матеріальними благами, необхідними для її належного фізичного та духовного розвитку, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частки заробітної плати щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки вимоги позивача задоволені повністю.

Outcome: approved