Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту нею при одно плідних пологах другою дитиною [PERSON], [INFO] у м. Сімферополі Автономної Республіки Крим, батьком якої є її чоловік [PERSON], з яким вона перебуває у шлюбі. В обґрунтування заяви вказує, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], у м. Сімферополі Автономної Республіки Крим, в міському клінічному пологовому будинку №1 21.02.2002 року народила дочку [PERSON]. За відсутності у неї відповідних документів, їй вчасно не було виписане медичне свідоцтво про народження дитини. У 2014 році вона з сімєю змушені були виїхати з Автономної Республіки Крим до м. Нікополь, а пізніше переїхали до с. Мирове Томаківського району Дніпропетровської області, де дочка [PERSON] почала навчатися в Настасівській ЗОШ. Бажаючи зареєструвати народження дитини на території України вона звернулися до Томаківського районного відділу ДРАЦС, де їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки відповідно до п. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків або одного з батьків за місцем народження дитини або за місцем проживання батьків на підставі медичного свідоцтва про народження (форма 103/0 або форма 103-1/0), які встановлені наказом МОЗ №545 від 08.08.2006 року. У разі відсутності такого медичного свідоцтва державна реєстрація народження певною жінкою в певний час і місці дитини можлива за рішенням суду. Доказами народження дитини слугують: довідка про склад сімї, видана виконкомом Мирівської ОТГ; довідка Настасівської [PERSON] ступенів Мирівської сільської ради Дніпропетровської області про навчання [PERSON] в 9-му класі; лист міського клінічного пологового будинку №1 м. Сімферополь Автономної Республіки Крим №939 від 05.09.2012 року на імя [PERSON], спеціаліста з соціальної роботи виконкому Васильєвської сільської ради Білогірського району Автономної Республіки Крим. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заінтересована особа Томаківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області не надало суду висновку на заяву про встановлення факту народження дитини, представник до суду не зявився. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.1ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною [PERSON] України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною [PERSON] України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за N 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства здоров'я України від 08 серпня 2006 року N545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за N1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я (9-2013-п ), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року N 9. Судом встановлено наступне. Як вбачається з копії довідки про народження №939, виданої 05.09.2012 року Міським клінічним пологовим будинком №1 Управління охорони здоровя Сімферопольської міської ради Автономної Республіки Крим, 21.02.2002 рокуо 06.15 годині в м. Сімферополі [PERSON], яка мешкала по вул. Мелітопольська, 48, м. Сімферополь, зареєстрована у [INFO], народила дівчинку вагою 3450 гр. зріст 49 см. В задовільному стані (історія пологів №318). Вибула з дитиною додому 25.02.2002 року, медичне свідоцтво про народження дитини не отримала, в пологовий будинок наступні десять років не зверталася. Медичне свідоцтво про народження зберігається в архіві. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Ст. 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Стаття 9 ч. 2, 3, 4 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України… Ст.17 ч.1 цього Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що [PERSON] не має можливості отримати у м. Сімферополі свідоцтво про народження, внаслідок окупації території. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року за відсутності медичного свідоцтва про народження (форма №103/о, медичного свідоцтва про народження або медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма №103-1/о). Отже, оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи, передбачені законодавством України, з метою захисту їх законних прав та інтересів як громадян України, її дитини, необхідно встановити факт народження дитини жіночої статі [PERSON], 21.02.2002 року в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим, Україна, батько [PERSON], [INFO], громадянин України; мати [PERSON], [INFO], громадянка України. У відповідності до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved