Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісяця, але не менше ніж мінімальний розмір для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] позовні вимоги мотивує наступним чином. 08 вересня 2007 року вона зареєстровула шлюбі з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області. До моменту реєстрації шлюбу за час спільного проживання з відповідачем у них народився син – [PERSON], [INFO], відносно якого батьківство визнав за собою [PERSON] На час розгляду справи в суді вони з відповідачем зареєстровані за однією адресою, однак проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Син проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, відповідач відмовляється надавати кошти на утримання дитини. Вона працює, але коштів які вона отримує не достатньо, щоб забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач [PERSON] інших дітей, окрім сина [PERSON], немає; аліменти нікому не сплачує; працює у ТОВ «АрмаПром» у м.Кролевці Сумської області. З урахуванням вищевикладеного, та приймаючи до уваги, що вона з відповідачем має рівні обов’язки щодо утримання дитини, тому вона вважає, що розмір аліментів, що будуть сплачуватись відповідачем, повинен бути в розмір ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. У попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, він згоден сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі, вказаному у позовній заяві. Проти ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні не заперечує, просить попереднє судове засідання провести за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 08 вересня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.9), до моменту реєстрації шлюбу вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, за час яких 03 квітня 2006 року народився син [PERSON], в свідоцтві про народження якого [PERSON], відповідач, вказаний батьком (а.с.10). Згідно довідки Кролевецької міської ради від 11 грудня 2013 року за №4321 [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає разом з [PERSON] у м.Кролевець, вул.Гастелло, буд №21 (а.с.11). Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Оскільки, як встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] не бере участь в утриманні сина після припинення спільного проживання з позивачкою у натуральній та грошовій формі, що не у повному обсязі забезпечує фізичний та моральний розвиток дитини, то звернення позивачки до суду з позовом є обгрунтований і відповідає положенням ч.2, ч.3 ст.181 СК України і відповідач зобов’язаний сплачувати аліменти на утримання сина. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Вимогами ч.1 ст.183 СК України, передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд керується положеннями ст.ст.182, 183 СК України. При цьому суд враховує, що відповідач працює, стабільно отримує заробітну плату, має добрий стан здоров’я, стягнень за виконавчими документами не має, інших осіб, яких він зобов’язаний утримувати по закону, немає. Оскільки відповідач [PERSON] працює, має стабільний заробіток, тому суд визначає розмір частки заробітку (доходу) відповідача [PERSON], яка буде стягуватися як аліменти на дитину – сина [PERSON] – ?, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення сином повноліття. При цьому суд враховує і згоду відповідача сплачувати аліменти на утримання сина у даному розмірі, а саме – ? частці його доходу (заробітку). Враховуючи вищевикладене, а також те, що визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що є достатні підстави для задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 200 гривень. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved