Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Держвуглепостач» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із затримкою термінів її виплати Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] працює в ДП «Держвуглепостач» з 23.06.2016 року на посаді бухгалтера 1 категорії. З 25.01.2021 року по 28.11.2023 року позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Засіданням Комісії по трудовим спорам ДП «Держвуглепостач» від 02.10.2020 року була задоволена заява позивачки та прийнято рішення про стягнення з ДП «Держвуглепостач» заборгованість по заробітній платі на користь [PERSON] за період з 01.06.2020 року по 30.09.2020 року в сумі 49161, 61 грн. 27.10.2020 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Рабовалюк В.В. на підставі посвідчення №01-10/20 від 16.10.2020 року було відкрито ВП №63412611 щодо стягнення з ДП «Держвуглепостач» на користь позивачки заборгованості у розмірі 46585,61 грн. Постановою державного виконавця про передачу виконавчого провадження №63412611 від 11.12.2020 року були передані матеріали виконавчих проваджень з Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для подальшого виконання. 06.01.2020 року на підставі постанови про прийняття виконавчого провадження ВП №63412611 було прийнято на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та постановою від 16.02.2021 року дане виконавче провадження було приєднане до зведеного ВП №63936966. Заборгованість по заробітної плати не сплачена, тому відповідач зобов`язаний сплатити компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків його виплати за період з 01.06.2020 року по 30.09.2020 року у розмірі 53\~949,48 грн., яка складається з суми індексації за червень 2020 року у розмірі 13\~881,92 грн., за липень 2020 року у розмірі 15\~474,59 грн., за серпень 2020 року у розмірі 15\~732,33 грн., за вересень 2020 року у розмірі 8\~860,64 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце слухання справі у відповідності до ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. [PERSON] працює в ДП «Держвуглепостач» з 23.06.2016 року на посаді бухгалтера 1 категорії, що підтверджується довідкою №0052/02 від 15.02.2021 року (а.с.9). Відповідно до наказу №109-к від 10.12.2020 року [PERSON] з 25.01.2021 року по 28.11.2023 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.10). Засіданням Комісії по трудовим спорам ДП «Держвуглепостач» від 02.10.2020 року задоволена заява позивачки та прийнято рішення про стягнення з ДП «Держвуглепостач» заборгованість по заробітній платі на користь [PERSON] за період з 01.06.2020 року по 30.09.2020 року в сумі 49161, 61 грн (а.с.11). 27.10.2020 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Рабовалюк В.В. на підставі посвідчення №01-10/20 від 16.10.2020 року було відкрито ВП №63412611 щодо стягнення з ДП «Держвуглепостач» на користь позивачки заборгованості у розмірі 46585,61 грн. Постановою державного виконавця про передачу виконавчого провадження №63412611 від 11.12.2020 року були передані матеріали виконавчих проваджень з Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для подальшого виконання. 06.01.2020 року на підставі постанови про прийняття виконавчого провадження ВП №63412611 було прийнято на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та постановою від 16.02.2021 року дане виконавче провадження було приєднане до зведеного ВП №63936966. Заборгованість по заробітної плати не сплачена, тому позивачка вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків його виплати за період з 01.06.2020 року по 30.09.2020 року включно у розмірі 53\~949,48 грн., яка складається з суми за червень 2020 року у розмірі 13\~881,92 грн., за липень 2020 року у розмірі 15\~474,59 грн., за серпень 2020 року у розмірі 15\~732,33 грн., за вересень 2020 року у розмірі 8\~860,64 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку, нарахована та не виплачена відповідачем заробітна плата позивачці складає за червень 2020 року 12707,73 грн, за липень 2020 року 14080,61 грн, за серпень 2020 року 14286,53 грн, за вересень 2020 року 8086,74 грн, на загальну суму 49161,61 грн. Суд не погоджується з вказаним позивачкою розрахунком компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату за період з червня 2020 року по жовтень 2018 року станом на серпень 2021 року в сумі 53949,48 коп. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Статтями 1, 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Пунктами 3, 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159 передбачено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Враховуючи вищенаведене, а також те, що у визначені законодавством строки відповідач не виплатив позивачу заробітну плату, що потягло за собою втрату частини її доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, то така позовна вимога теж підставна. Суд вважає, що сума компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з червня 2020 року по вересень 2020 року включно станом на серпень 2021 року становить 5394, 95 грн. та саме такий розрахунок суд приймає до уваги . Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, а тому суд визначає суму, що підлягає стягненню без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відтак, позовні вимоги є підставними та підлягають частковому задоволенню, а тому з Державного підприємства\~«Держвуглепостач» на користь позивача необхідно стягнути компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату за період з червня 2020 року по вересень 2020 року включно в сумі 5394, 95 грн, без урахування податків та інших обов`язкових платежів. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial