Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем 13 листопада 1988 року. Позовна заява мотивована тим, що 13 листопада 1988 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 3144. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Сімейне життя між сторонами не склалось, оскільки відповідач порушував подружню вірність, що ображало позивача та принижувало жіночу гідність. Близько семи років тому відповідач фактично створив другу сімю з іншою жінкою. З того часу сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Таким чином, позивач вважає, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Позивач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Однак, до початку судового засідання представник позивача [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій зазначила, що позивач на даний час знаходиться на лікуванні, у звязку з чим розгляд справи просила провести без її участі. Крім того, представник позивача зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує щодо винесення заочного рішення. Аналогічного змісту заява подана і самою позивачем (а.с. 8) Відповідач в судове засідання, призначене на 26.05.2016р. не зявився, хоча про час, дату, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, конверт з повісткою про виклик в судове засідання повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання». В судове засідання, призначене на 13.06.2016р. відповідач не зявився повторно, оголошення про виклик відповідача до суду було опубліковано в газеті «Вінниччина», випуск № 43 (23085) від 03.06.2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивач не заперечила проти такого порядку розгляду справи. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 13 листопада 1988 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 3144 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 171024, виданого повторно 16 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 4). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може предявити один із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оскільки позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Дудко», при реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача слід зазначити «Дудко». З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved