Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 28.06.1997 року. Шлюб був зареєстрований у Виконкомі Великопаладської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, актовий запис № 8. В шлюбі народилося двоє дітей, які є повнолітніми: [PERSON] , 1998 року народження та [PERSON] , 2001 року народження.. Одруження виявилось невдалим, міцної сім`ї не створили, причиною розпаду шлюбу є те, що у сторін виявились різні характери, та погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, шлюб носить формальний характер, відповідач проживає у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою. У зв`язку з цим просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явилася, проте до суду подала заяву про розгляд справи без її участі Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 28.06.1997 року. Шлюб був зареєстрований у Виконкомі Великопаладської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, актовий запис № 8. В шлюбі народилося двоє дітей, які є повнолітніми: [PERSON] , 1998 року народження та [PERSON] , 2001 року народження.. Одруження виявилось невдалим, міцної сім`ї не створили, причиною розпаду шлюбу є те, що у сторін виявились різні характери, та погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, шлюб носить формальний характер, відповідач проживає у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою. Спору про майно, що є спільною власністю сторін на даний час немає. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та розгляду справи у суді наміри позивачки розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв`язку із чим даний позов підлягає задоволенню. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач заявила вимогу про зміну свого прізвища на дошлюбне у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачем прізвища після розірвання шлюбу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатила 840,80 грн. судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved