Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], 24.03.2011 р. н., в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. до 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги мотивує тим, що згідно рішення Ємільчинського районного суду від 23.09.2015 року з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], 24.03.2011 р. н., стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісяця до його повноліття. Позивачка зазначила, що на даний час матеріальний стан відповідача значно покращився, оскільки він працює водієм кари в ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату. Позивачці одній тяжко утримувати спільну з відповідачем дитину, присуджених судом аліментів в розмірі 300 грн. на утримання сина їй не вистачає для повноцінного утримання дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Матеріалами справи встановлено, що згідно рішення Ємільчинського районного суду від 23.09.2015 року з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON], 24.03.2011 р. н., стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, тобто до 24.03.2029 року, починаючи стягнення з 23.06.2015 року часу звернення до суду. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно довідки ТОВ «Банковський» №21 від 16.02.2018 року відповідач працює в ТОВ «Банковський» на посаді водія автотранспортних засобів та отримує заробітну плату. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріальний стан відповідача, який влаштувався на роботу, покращився і визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved