Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 23.11.1991 року у с.Хриплин Івано-Франківської міської Ради Івано-Франківської області зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилося двоє дітей: Дмитро, [INFO] та Назарій, [INFO], які на даний час є повнолітніми. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя між сторонами не склалося через зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого в сімї часто виникали сварки, під час яких він ображав позивачку нецензурними словами, наносив побої. Протиправна поведінка відповідача була і по відношенню до дітей. Внаслідо таких дій, сімя фактично розпалась, на даний час подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримує. Подальше збереження сімї є неможливим. Просила шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь витрати по оплаті судового збору. Позивачка в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задоволити, розгляд справи проводити без її участі (а.с.27). Відповідач в судове засідання не зявився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечив щодо їх задоволення, просив розгляд справи проводити без його участі (а.с.26). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серія ІІ-НМ №255981, сторони 23.11.1991 року зареєстрували шлюб у с.Хриплин Івано-Франківської міської Ради Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №12 (а.с. 4). Неповнолітніх дітей від даного шлюбу у подружжя немає. Позивачка стверджує, що вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх існує формально, позивачка миритися не бажає, стверджує, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 23.11.1991 року у с.Хриплин Івано-Франківської міської Ради Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №12 слід розірвати. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved