Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 5,54 га, яка розташована на території Агайманської (Фрунзенської) сільської ради Іванівського району Херсонської області в порядку спадкування після смерті дядька. Позов обґрунтовує тим, що 10.10.2016 помер її рідний дядько, за життя він склав заповіт, яким заповів їй вказану земельну ділянку, яка йому належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії 1-ЖС № 018448. Проте, оформити спадщину вона не має можливості, оскільки серія, номер документу та розмір земельної ділянки, вказаних у заповіті та серія, номер та розмір земельної ділянки в правовстановлюючих документах, наданих спадкоємицею нотаріусу для оформлення спадщини різні, у звязку з чим нотаріус відмовив їй в оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину. У звязку з викладеним вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивачка у судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідачка у судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов визнала повністю. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. У відповідності з ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами. 10 жовтня 2016 року помер дядько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 364571 від 11.10.2016 (а.с.5). Після його смерті відкрилась спадщина. За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповідав [PERSON], належну йому на праві власності, земельну ділянку, загальною площею 5,54 гектарів, розташовану на території Агайманської сільської ради Іванівського району Херсонської області, державний акт на право власності на земельну ділянку серії 1-ЖС № 018448, про що свідчить копія заповіту/а.с.6/. Спадкоємців першої черги у [PERSON] немає. Спадкоємцями другою черги є рідна сестра померлого відповідачка по справі [PERSON] та яка є матірю позивачки. Як вбачається з вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з копії спадкової справи № 17/2016, розпочатої 01.11.2016/а.с.21-29/ позивачка у передбачений законом термін звернулася до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. 31.03.2017 відповідачка [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті брата [PERSON]В./а.с.25/. 27.06.2017 нотаріусом винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, оскільки серія, номер документу та розмір земельної ділянки, вказаних у заповіті та серія, номер та розмір земельної ділянки в правовстановлюючих документах, наданих нотаріусу спадкоємицею для оформлення своїх спадкових прав різна. У заповіті «… сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серія ХС № 0089335 від 18.06.1997 розміром 13,11 в умовних кадастрових гектарах…», а в документі, що посвідчує право власності Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ХС № 018448, площа земельної ділянки 5.54 га…»/а.с.9/. Як вбачається з постанови нотаріуса, на запит до відділу в Іванівському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про надання інформації щодо прав власності на земельну ділянку (пай), та/або на праві власності на земельну(і) ділянку(и) належні померлому [PERSON] отримано інформацію, що: «... [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на землю серія І-ХС № 018448 взамін Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХС № 0089335. Державний акт зареєстрований за № 2818 та виданий 19.07.2002 року на земельну ділянку площею 5,54 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка розташована на території Агайманської (Фрунзенської) сільської ради Іванівського району Херсонської області... ». Отже, [PERSON] були надані документи, які підтверджують право власності [PERSON] на земельну ділянку площею - 5,54 га, розташованої на території Фрунзенської сільської ради Іванівського району Херсонської області, Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ХС № 018448, виданий 19 липня 2002 року Фрунзенською сільською радою Іванівського району Херсонської області, а заповіт був складений [PERSON] на «...сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серія ХС № 0089335 від 18 червня 1997 року розміром 13,11 в умовних кадастрових гектарах...», який, спадкоємицею нотаріусу не був наданий, у зв'язку з чим вищенаведене не відповідає вимогам Порядку вчинення нотаріальних дій та Закону України «Про нотаріат». Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Таким чином, позивачкою було надано достатньо доказів, які підтверджують її вимоги, тому суд вважає необхідним визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 5,54 га, розташованої на території Агайманської (Фрунзенської) сільської ради Іванівського району Херсонської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у порядку спадкування за заповітом після померлого 10 жовтня 2016 року [PERSON]

Outcome: approved