Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 17.11.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 308. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого були втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Збереження сім'ї і подальше спільне життя неможливо, шлюбні відносини припинені, сім'я розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому просить позов задовольнити та розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Щодо вимог про стягнення судового збору заперечує, просить розподілити порівну. Відповідно до ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.11.2009 року сторони зареєстрували шлюб, про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зроблено актовий запис № 308, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.11.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 199, серії [NUMBER] від 22.04.2010 р., та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 511, серії [NUMBER] від 27.11.2012 р. Як вбачається з матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини, взаємини подружжя не підтримують, взаємних прав та обов'язків не виконують, тобто розлад у сім'ї має не короткочасний характер, що на думку суду свідчить про відсутність ознак сім'ї, примирення між ними до цього часу не відбулося і позивач проти нього заперечує. Вищевикладені обставини свідчать про те, що сторони не мають наміру відновити шлюбні відносини, відповідачем не наведено жодного доказу про те, що вона намагалася зберегти сім'ю та докладала для цього будь-яких зусиль. Відповідно до ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Але позивач по справі вважає не можливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, оскільки вони суперечать його особистим інтересам, тому суд не може зобов'язати позивача прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, оскільки позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі та заявлені вони були саме нею, то і вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею судових витрат пропорційно сумі задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 640,00 грн. також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved