Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON], про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 03.04.2015 р., укладеного між відповідачами [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за р. № 522. В обґрунтування своїх позовних позивач вказує, що на дату укладення оспорюваного договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 03.04.2015 р. за р. № 522 у відповідача [PERSON] були зобовязання за укладеним між ними попереднім договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 10.03.2015 р., відповідно до п. 2 якого вони зобовязалися до 02.09.2016 р. укласти договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Чорноморська аграрна група», за умовами якого [PERSON] зобовязується передати їй належну йому на праві приватної власності частку в статутному капіталі ТОВ «Чорноморська аграрна група», яка складає 100% статутного капіталу та дорівнює 1919190,00 грн., отже оспорюваний договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 03.04.2015 р. за р. № 522 підлягає визнанню недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] підтримала позов. Відповідач [PERSON]. О.В. веде дану справу в суді через свого представника [PERSON], яка подала адресовані суду свої письмові заперечення на позов (а.с.70-72), але не повідомила суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце наступного розгляду справи була повідомлена під розписку відповідно до ч. 3 ст. 191 ЦПК України, про що свідчить довідковий лист від 24 квітня 2017 року, який приєднаний судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи (а.с.27). Приватний нотаріус [PERSON] не повідомила суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить телефонограма від 19 травня 2017 р. та зворотне поштове повідомлення про отримання нею судової повістки. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення представника позивача, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що 10 березня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали в простій письмовій формі попередній договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі. Відповідно до п. 2, 3 цього договору сторони зобовязалися до 02 вересня 2016 р. укласти договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Чорноморська аграрна група», який надалі іменується «Основний договір», за умовами якого продавець [PERSON] зобовязується передати покупцю [PERSON] належну йому на праві приватної власності частку в статутному капіталі ТОВ «Чорноморська аграрна група», яка складає 100% статутного капіталу та дорівнює 1919190,00 грн. При цьому, проект Основного договору доручається скласти продавцю, який зобовязується подати цей проект Основного договору на розгляд покупцю не пізніше 26 серпня 2016 р. Однак 03 квітня 2015 року [PERSON], діючи від імені [PERSON] на підставі довіреності від 25.03.2015 р., посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 193, та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 522, відповідно до умов якого [PERSON] передав у власність [PERSON], а [PERSON] прийняв у власність належну [PERSON] частку в статутному капіталі ТОВ «Чорноморська аграрна група» у розмірі 1919190,00 грн., що становить 100% статутного капіталу цього товариства. Вирішуючи дану справу, суд виходить з того, що, по-перше, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; і, по-друге, рішенням Балтського районного суду Одеської області від 20 січня 2017 року у справі № 493/1073/16-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 квітня 2017 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі, укладений 03.04.2015 р. між [PERSON], що діяла від імені [PERSON], та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 522, та станом на дату судового розгляду даної справи вищевказані рішення Балтського районного суду Одеської області від 20 січня 2016 року у справі № 493/1073/16-ц та ухвала апеляційного суду Одеської області від 26 січня 2017 року у встановленому законом порядку не скасовані. Крім того, вирішуючи дану справу, суд бере до уваги, що пунктом 4 укладеного між [PERSON] та [PERSON] попереднього договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 10.03.2015 р. передбачено, що сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення Основного договору, повинна відшкодувати іншій стороні збитки, завдані простроченням в укладенні Основного договору або його неукладенням, включаючи упущену вигоду, а також сплатити неустойку у розмірі 100000,00 грн. Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем не вірно обраний спосіб судового захисту. Більш того, пунктом 5 укладеного між [PERSON] та [PERSON] попереднього договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 10.03.2015 р. передбачено, що якщо Основний договір не буде укладено до 02.09.2016 р. та жодна із сторін не направить іншій проект Основного договору чи вимогу про укладення Основного договору, зобовязання сторін за цим попереднім договором припиняються, а позивач не надала суду належних доказів на підтвердження того, що нею було направлено [PERSON] проект Основного договору чи вимогу про укладення Основного договору, як цього вимагає ст. 60 ЦПК України. При цьому, надана позивачем суду ксерокопія листа-вимоги за попереднім договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 10.03.2015 р., яка датована 22.08.2016 р., не є належним доказом, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту направлення цього листа-вимоги на адресу [PERSON] (рекомендованим листом з описом вкладення) та на підтвердження факту отримання цього листа-вимоги [PERSON] З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позов позивача є таким, що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed