Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позов мотивований тим, що з 2014 р. по 2016 р. вона з відповідачем проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на її утриманні. Вказуючи, що відповідач перестав піклуватися про дитину, належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій вказує, що не заперечує проти заочного розгляду справи, позов підтримує із викладених у ньому підстав, зменшує розмір позовних вимог і просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття, а справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі та відзив на позов не подав, у зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи (в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК). Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на дитину є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Обов`язок батьків щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям та способи й порядок його виконання врегульовано у главі 15 Сімейного кодексу України. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1,3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). За змістом ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов`язку по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на дитину відповідно до вимог ст. 184 СК України можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с. 13-18). Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог ст.ст. 180, 182 СК України бере до уваги те, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, позивач не працює, будь-якої допомоги від держави не отримує, відповідач є здоровою працездатною особою, отримує мінливий дохід, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має. Жодних доказів про свої доходи та витрати відповідач суду не надав, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості врахувати його матеріальне становище. З огляду на вказане та виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову і вважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає вимогам ст.ст. 182, 184, 191 СК України. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі закону, то відповідно до вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 908 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України та

Outcome: approved