Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 1991 року. Від шлюбу мають двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Поряд з тим, зазначила, що з самого початку сімейне життя складалося добре, вони проживали в с.Більче Золоте Борщівського району, проте протягом останніх двох з половиною років, відносини між ними поступово почали погіршуватися. Так позивач зазначила, що на початку вересня 2017 року вона почала визджати на заробітки з метою матеріального забезпечення сім`ї, навчання та працевлаштування дітей. Саме з цього часу, шлюбні відносини між ними фактично були припинені, з того часу також не ведеться і спільне господарство. Протягом цього проміжку часу, відповідач ставав поступово агресивним по відношенню до неї, почав майже щоденно вживати спиртні напої, застосовував до неї психологічне насильство, що погано відображалося на її здоров`ї та здоров`ї дітей. Через погані товариські компанії відповідача, небажання лікуватися від залежності, у них, як у подружжя, почали виникати сварки, скандали та непорозуміння. Також зазначила, що зустріла іншого чоловіка, який їй подобається і до якого, у неї виникли почуття любові та симпатії. Тому нею було запропоновано відповідачу розірвати шлюб через органи РАЦС, на що останній відмовився. За таких обставин вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 лютого 2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як встановлено\~з поштового\~повідомлення,\~відповідач [PERSON] \~22\~лютого 2020\~року отримав ухвалу суду, однак, станом на день розгляду справи відзиву на позовну заяву суду не надіслав. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданим 10 серпня 1991 року Більче Золотецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 10 серпня 1991 року у Більче Золотецькій сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 16. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу мають двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі проживають окремо, подружні відносини не підтримують, не ведуть спільного господарства. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved