Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення аліментів , вказавши, що з [PERSON] перебувають у шлюбі з 01 березня 2003 року. Від шлюбу з відповідачем мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем на теперішній час припинені через втрату взаєморозуміння та любові, а також з огляду на постійні сварки в сім»ї . Вважає, що збереження шлюбу неможливе, просила шлюб між нею та [PERSON] розірвати . Крім того, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей , просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по ? частини доходу відповідача на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття . В судове засідання позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи , до судового засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв»язку з чим на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи сторони знаходяться у шлюбі з 01 березня 2003 року ( а.с.4), від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.7,8) . Відповідно до пояснень позивача, викладених в позовній заяві, шлюбні стосунки з відповідачем стали неможливі через постійні сварки в сім»ї, наявність різних поглядів на життя . За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін , тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів, суд вважає, що в цій частині позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається зі свідоцтва про народження (а.с.7,8 ) батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] - відповідач по справі. На теперішній час неповнолітні діти мешкають разом з матірю і знаходиться у неї на утриманні . Ухвалюючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з вимог ст. 182 СК України і враховує стан та матеріальне становище неповнолітніх дітей, матеріальне становище сторін, наявність у відповідача інших утриманців. За таких умов, враховуючи вищевикладене, та вимоги ч. 2 ст. 183 СК України, згідно з якою якщо аліменти стягуються на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку ( доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню , і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому , суд зазначає, що присуджені аліменти забезпечать належне утримання неповнолітніх дітей , а також зазначений розмір є таким, що відповідатиме можливостям відповідача надавати допомогу на утримання синів. На підставі ст. ст. 105, 110-112, 180-182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved