Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн. в місяць. Вимоги позову обгрунтовує тим, що відповідач, проживаючи окремо, у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала доводи позовних вимог з наведених вище підстав та додатково пояснила, що відповідач проживає окремо, працює на роботах по будівництву, де, за її твердженням, отримує щомісячно 3000грн. І тому спроможний сплачувати аліменти в сумі 1500грн., так як витрати на сина є великими : плата за садочок 300грн., придбання ліків ( дитина часто хворіє), витрати на повноцінне харчування та одяг. В судовому засіданні відповідач визнав частково вказавши, що згідний сплачувати аліменти в розмірі 800 грн. Його доходи, на які вказує позивач, є нестабільними, він хворіє на псоріаз і теж потребує лікування. Вважає, що дитина хворіє через те, що позивачка проживає з іншим чоловіком в будинку, де немає належних умов. Суд, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши письмові докази в справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). Встановлено, що за час перебування сторін в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.4). Як визнав суд, стосунки між сторонами погіршилися, вони проживають окремо, а малолітній син [PERSON] перебуває на утриманні позивачки та з нею проживає ( а.с.6). Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення останніми повноліття визначено статтею180 СК України. З матеріалів справи вбачається, що позивачка ніде не працює проживає в квартирі свого батька разом із сином, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов (а.с.5). Згідно довідки, виданої Долинською дитячою поліклінікою від 20.10.2015 року №6 (а.с.6), дитина хворіє і перебуває на диспансерному обліку. Відповідач є молодою особою працездатного віку, на даний час офіційно не працює, хворіє, інших дітей або осіб, яких він зобов`язаний утримувати, окрім сина [PERSON], немає. Оскільки відповідач ніде не працює та немає постійного доходу та регулярного заробітку, то суд, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і роз'яснення , що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Таким чином, виходячи із зазначеного принципу рівності обовязків обох батьків щодо дітей, кожен із них зобовязаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів. Виходячи із віку дитини сторін , такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць повинен бути не меншим як 1455 грн. і, відповідно, кожний з батьків повинен би сплачувати по 727.50 грн. на дитину. Відтак, обов'язок забезпечення дитини хоча б мінімальним прожитковим мінімумом покладено на обох батьків, які мають рівні права та обов'язки відносно дітей, виходячи з норм Сімейного законодавства. При визначенні розміру аліментів в даному спорі суд, з додерженням вимог ст.182 СК України, встановивши загальний матеріальний стан відповідача та стан здоровя як дитини, яка хворіє та перебуває на диспансерному обліку так і відповідача, відсутність в останнього осіб, яких він зобовязаний утримувати, беручи до уваги, що дитина проживає спільно з матір'ю, яка зайнята щоденними турботами щодо її виховання, приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 800 гривень щомісячно . Позивачка звернулася до суду з вимогами 20.10.2015 року, а тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка звільнена від сплати судового збору і судовий збір з відповідача стягнується в дохід держави. Окрім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON]. слід стягнути понесені нею та документально підтверджені витрати згідно пред'явленої квитанції на суму 250грн. за складання позовної заяви. На підставі наведеного, ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial