Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну\~способу стягнення\~аліментів на\~утримання неповнолітньої\~дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2009 року у справі № 2-2616/09 з [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, щомісяця, в розмірі 500 грн., до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.06.2009 року. На даний час зазначений розмір аліментів не відповідає мінімальному розміру аліментів, визначеному СК України, який відповідач зобовязаний сплачувати на дитину. Посилаючись на вище зазначене, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], визначений рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2009 року у справі № 2-2616/09, з розміру 500 грн. щомісячно на ? частину всіх видів заробітку, щомісячно, до повноліття дитини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою від 31.05.2018 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст.\~274\~ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подав, в звязку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити у повному обсязі та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до приписів ч. 6, 7, 8 ст.\~128\~ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2009 року, ухваленого у справі № 2-2616/09, шлюб, зареєстрований 23.02.2002 року Запорізьким міським відділом РАЦС Запорізького обласного управління юстиції (актовий запис № 101) між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 044.07.2002 року народження, у твердій грошові сумі, щомісяця, в розмірі 500 грн., до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.06.2009 року. Дане рішення набуло законної сили 13.11.2009 року (а.с. 3-4). На даний час зазначений розмір аліментів не відповідає мінімальному розміру аліментів, визначеному СК України, який відповідач зобовязаний сплачувати на дитину. Дитина проживає разом з матірю. Статтею 180 Сімейного кодексу України\~передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 2 та 3\~статті 181СК України\~визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно\~зі ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З позовних вимог [PERSON] вбачається, що вона фактично ставить питання про зміну способу стягнення аліментів. Як передбачено\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження, ст.\~192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи № 6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 4 ст.\~273\~ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів, оскільки на даний час відповідно до ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сину сторін [PERSON], [INFO], на час розгляду справи в суді виповнилося 16 років. Прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років до 18 років з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року становить 1\~860 гривень на момент подачі позову до суду та з 01.07.2018 по 30.11.2018 року становить 1944 гривень на момент розгляду справи. Тому такі вимоги позивача про зміну розміру аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність відмови відповідача сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня предявлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Отже, з урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів з твердої грошової суми в розмірі 500 гривень на ? частку з усіх видів його заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов'язок по утриманню якої покладений на відповідача. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, тому судовий збір відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі, що підлягала сплаті на момент звернення до суду з позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved