Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 09.08.2002 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося. Протягом трьох останніх років відповідач не працює, систематично вживає алкоголь. В результаті чого у родині відбуваються сварки. Вважає що подальше збереження шлюбу неможливе. Подружні відносини сторони припинили з 2019 року, з цього часу спільне господарство не ведеться. Ухвалою суду від 26.03.2020 провадження в справі відкрито та призначено судове засідання. 05.05.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву в якій заперечив проти розірвання шлюбу. Зазначив що в шлюбі сторони проживаються майже 18 років, мають двох неповнолітніх дітей. Після звернення до суду вони продовжують спільно проживати, як і раніше ведуть спільне господарство, виховують дітей. Намірів переселитися від дружини він не має. Щодо причин розірвання шлюбу, визначених у позовній заяві зазначив, що дійсно не працює, але не протягом останніх трьох років, як зазначила [PERSON] у позовній заяві, а з 04.04.2019 року, про що надав суду докази. Наразі перебуває у пошуках роботи, але у зв`язку з запровадження карантину, офіційну роботу знайти складно. Заперечив проти тверджень позивача щодо вживання ним алкоголю. Бажає зберегти родину, вважає що це не суперечить інтересам подружжя та дітей. У зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні 12.08.2020 [PERSON] підтримала позовні вимоги та пояснила, що вони з відповідачем мають у спільній власності житло, тому продовжують проживати разом, але спільне господарство не ведуть. Відповідач у судовому засіданні 12.08.2020 року просив надати строк на примирення тривалістю 1 місяць, пояснив, що працює на постійній основі, хоче примирення, дарував дружині квіти. Насилля в родині не було. Ухвалою від 12.08.2020 року було задоволено клопотання відповідача та сторонам надано місячний строк на примирення, проте у вказаний строк подружжя не примирилось та позивач бажає розірвання шлюбу. Після закінчення строку на примирення, позивач у судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Зазначила, що за наданий для примирення час, відповідач продовжує вживати алкоголь, покращень в сімейному житті не відбулося, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач після закінчення строку на примирення 11.09.2020 року подав заяву в якій заперечував проти розірвання шлюбу, просив відкласти розгляд справи, не обґрунтувавши причини, у наступне судове засідання 15.10.2020 не з`явився, причин неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 09.08.2002 перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Бердянського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 366. Від шлюбу мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Наразі діти проживають спільно з обома батьками. Спір про поділ майна вирішуватиметься в судовому порядку. Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, хоча й проживають за однією адресою. Вжиті судом заходи для примирення подружжя результатів не дали, позивач й надалі бажає розірвати шлюб, що на переконання суду, свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та остаточний розпад сім`ї. Відповідно до ч. 1ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Зваживши встановлені обставини, суд дійшов до переконання, що позивач не має наміру зберігати шлюб. Суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюбні відносини\~вже не\~підлягають збереженню, а тому позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Підстав визначених ч.2 ст. 110 СК України не встановлено. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved