Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем 07 січня 1981 року. Позовна заява мотивована тим, що 07 січня 1981 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі ЗАГС м. Вінниці, про що зроблено відповідний актовий запис за №29. Сімейне життя між сторонами не склалось, оскільки сторони виявились різними людьми та мають різні погляди на життя. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинено близько 13 років тому. Таким чином, позивач вважає, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не зявилася, однак 02.11.2016р. представник позивача звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розгляд справи провести у відсутність позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, проте 02.11.2016р. звернувся до суду із заявою, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд розгляд справи провести у його відсутність. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 07 січня 1981 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Серебрякова) [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №29 та підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-АМ №440855, яке видане 07 січня 1981 року міським відділом ЗАГС м. Вінниці (а.с. 3). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може предявити один із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оскільки позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Савкевич», при реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача зазначити «Савкевич». З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved