Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку мотивує тим, що з 16.01.1999 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстровано у виконкомі Королівської селищної ради Виноградівського району за актовим записом № 1. Причиною звернення позивачки до суду стало те, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства. З грудня 2007 року шлюбні відносини між ними припинено, спору про розподіл майна між ними немає, однак відповідач відмовився розірвати шлюб через органи РАЦСу. Позивачка [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд такі задовольнити. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, в судове засідання також не зявився, подав до суду письмову заяву, згідно якої, просить справу розглянути у його відсутність, на розірвання шлюбу згідний. Дослідивши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку\~ст.169 ЦПК України\~необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16.01.1999 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у виконкомі Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 1, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-ФМ № 020843 від 16.01.1999 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства. Фактичні сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено з грудня 2007 року. Спору про розподіл майна немає. Шлюб існує формально. Позивачка бажає розірвати шлюб, відповідач на розірвання шлюбу згідний. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Тому позов, заявлений позивачкою обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між нею та відповідачем слід розірвати. Окрім того, відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до переконання, що необхідно відновити її дошлюбне прізвище «Зазулич». На підставі викладеного та

Outcome: approved