Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, в зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. 01.03.2021 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] народилась [INFO] , батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована\~ Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 51 Конституції України встановлено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182\~ СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , то він має конституційний обов`язок утримувати дитину, батьком якої він є, до досягнення нею повноліття. Виходячи з визначеного законодавством рівного обов`язку батьків щодо утримання неповнолітньої дитини, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів слід визначити, як того вимагають положення ст. 183 СК України, в єдиній частці від заробітку (доходу) батька. При цьому, суд визначає аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, саме вищевказаний розмір аліментів є співмірним із тими відомостями та доказами, які були надані та повідомлені суду, при цьому такий розмір аліментів забезпечить нормальні матеріальні потреби дитини з урахуванням її віку та відповідатиме сталій судовій практиці щодо визначення розміру частки доходу платника аліментів на утримання однієї дитини за звичайних умов. З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів відповідно до п. 3 ч.1. ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн.

Outcome: approved