Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 21.08.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №953.Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя, внаслідок чого шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. У зв`язку з втратою почуття любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, тому позивач просить шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає. Ухвалою суду від 15.03.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. Позивач суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, відповідно до якої на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити. Відповідач суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до якої позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №953 - [PERSON] та [PERSON] , 21.08.2015 року зареєстрували шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини [PERSON] . Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] заявлено позов про розірвання шлюбу у зв`язку з несумісністю характерів подружжя, їхніх поглядів на спільне життя та сімейні відносини, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання і суперечить інтересам позивача. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України ( 2947-14 )). Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України ( 2947-14 )). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України (2947-14 )). Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги, що позивачем було виявлено бажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем, яке вона носила під час шлюбу, суд вважає за можливе залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Позивач не заявляла вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 13 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Outcome: approved