Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом та просила визнати за нею право власності на 7/100 часток домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON], мотивуючи свої позовні вимоги тим, що позбавлена можливості оформити спадщину іншим шляхом (у нотаріальному порядку) після смерті чоловіка, оскільки спадкове нерухоме майно не зареєстроване у встановленому законом порядку і видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину неможлива. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали спадкової справи № 189/2011, матеріали інвентаризаційної справи № 9907, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] (Свідоцтво про смерть від 17.03.1997 року серії [NUMBER]). [INFO] померла [PERSON] (Свідоцтво про смерть від 29.11.2005 року серії [NUMBER]). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (Свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 14.11.1967 року). [PERSON] був сином [PERSON] та [PERSON], одружений не був, дітей не мав, помер [INFO] (Свідоцтво про смерть від 22.02.2001 року серії [NUMBER]). [PERSON] був сином [PERSON] та [PERSON] (Свідоцтво про народження від 02.12.1967 року серії [NUMBER]), помер [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.04.2011 року. [PERSON] та позивач [PERSON] є подружжям, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.07.1973 року. Відповідач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.11.1974 року. [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], подавши 15.01.1998 року (у встановлений законодавством шестимісячний строк) заяву про прийняття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], що підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.04.2013 року у цивільній справі № 127/7553/13-ц, яке набуло законної сили. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 189/2011, спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач [PERSON] (дружина спадкодавця), про що 12.07.2011 року подала до Другої вінницької державної нотаріальної контори відповідну заяву. Син [PERSON] - відповідач [PERSON] відмовився від спадщини, про що 22.09.2011 року подав до Другої вінницької державної нотаріальної контори відповідну заяву. Інших спадкоємців у [PERSON] немає. Таким чином, [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом (відповідно до ст. 1261 ЦК України) після померлого [INFO] [PERSON]. [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.01.2012 року на ? частку житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], посвідчене державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малая Н.С. за реєстровим № 2-44. [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.05.2012 року на ? частку земельної ділянки, площею 0,0749 га у межах згідно з планом, кадастровий № 0510100000:03:012:0039, розташовану по [ADDRESS], посвідчене державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малая Н.С. за реєстровим № 2-907. [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.01.2012 року на грошові вклади у ВАТ «Державний ощадний банк України», посвідчене державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малая Н.С. за реєстровим № 2-46. Крім того, [PERSON] на праві приватної власності належали 7/100 часток житлового будинку по [ADDRESS], що підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.12.2013 року та ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2014 року у цивільній справі № 127/29222/13-ц, які набули законної сили. Так, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 квітня 1987 року, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Курбатовою С.І. за реєстровим № 1-724 та зареєстрованого КП «ВООБТІ» 08 травня 1987 року за реєстровим № 985, [PERSON] та [PERSON] у рівних частках належали 17/100 часток житлового будинку по [ADDRESS]. Однак, на підставі рішення виконавчого комітету Староміської районної ради народних депутатів від 11.11.1992 року № 247 «Про зміну часток в будинковолодіннях», [PERSON] та [PERSON] у рівних частках стало належати 7/50 часток житлового будинку по [ADDRESS]. Як вбачається з повідомлення КП «ВМБТІ» від 09.07.2013 року № 3366, правовстановлюючі документи після перерахунку часток не реєструвалися, а тому спадкоємець [PERSON] - [PERSON], а також спадкоємець [PERSON] - [PERSON] не зареєстрували свої спадкові права у встановленому законодавством порядку. З огляду на вказані обставини, державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Сікорською Л.А. було надано Роз'яснення від 26.05.2014 року № 843/02-14, згідно якого видати [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], який прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], але не оформив своїх спадкових прав, яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав, свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо, оскільки правовстановлюючий документ на 7/100 часток житлового будинку [ADDRESS], не зареєстрований за [PERSON]; для вирішення даного питання необхідно звернутися до суду. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п. 1 Інформаційного листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки; відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину; статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину; виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК); якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Таким чином, відповідно до вимог ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, нерухоме майно - 7/100 часток житлового будинку (будинковолодіння) [ADDRESS] - увійшло до складу спадщини. Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи № 9907 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.06.2014 року, відомості щодо будь-яких обтяжень чи обмежень щодо 7/100 часток житлового будинку (будинковолодіння) [ADDRESS] відсутні. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо, а отже позов підлягає задоволенню. Таким чином, позов підлягає задоволенню. За клопотанням позивача судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved