Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки, розміщеної на території Южнянської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,95 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 051210, виданого 18 жовтня 2004 року на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 23 липня 2004 року № 423, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 302, що належала [PERSON], який помер 21 вересня 2012 року. Як спадкоємиця за законом своєчасно прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], але не може її належним чином оформити, оскільки втрачений правовстановлюючий документ на земельну ділянку, який би підтверджував право власності померлого на дане спадкове майно. Просить визнати за нею право власності на 1/2 частину даної земельної ділянки в порядку спадкування. В судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Ічнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні 21 вересня 2012 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5), копією свідоцтва про встановлення батьківства (а.с.6) та копією свідоцтва про народження (а.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину земельної ділянки, розміщеної на території Южнянської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,95 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 051210, виданого 18 жовтня 2004 року на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 23 липня 2004 року № 423, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 302, що належала [PERSON] (а.с.8-11). Спадкоємцями після смерті [PERSON] являються позивачка по справі та [PERSON], які своєчасно прийняли спадщину, звернувшись до Ічнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області в передбачений законодавством шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини (а.с.19). 27 липня 2015 року [PERSON] померла (а.с.41), спадщину після якої 1/2 частину земельної ділянки, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 051210, своєчасно прийняла її донька [PERSON] та юридично оформила, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.42-43). Постановою Ічнянської районної державної нотаріальної контори від 09 листопада 2016 року № 2156/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON], так як позивачкою не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій (а.с.11). Відповідно до\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У положеннях п. 3.1 Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Водночас, за змістом п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Матеріали спадкової справи містять заяву [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 27 липня 2015 року (а.с.52). Відповідно до п. 1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Враховуючи, що позов предявлено виключно до [PERSON] селищної ради Ічнянського району Чернігівської області, яка не є належним відповідачем у даній справі, оскільки є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також те, що позивач не звертався до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача або залучення у якості співвідповідача [PERSON], у суду відсутні підстави для задоволення позову. Крім того, виходячи з усіх наведених вище підстав, додатково зауважуючи про відсутність серед матеріалів справи доказів звернення позивачки до компетентних органів про відновлення втрачених правовстановлюючих документів державного акту на право власності на земельну ділянку та відмови у відновленні даного документу, суд вважає, що позивачкою не надано достатніх доказів, що іншим способом не можливо відновити втрачені правовстановлюючі документи та визнати право власності на спадкове майно, як тільки в судовому порядку, в звязку з чим відсутні підстави для визнання за [PERSON] права власності на майно в порядку спадкування.

Outcome: dismissed