Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19 липня 2008 року між нею та відповідем було укладено шлюб, який зареєстрований Михайлюцькою сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. Від спільного шлюбу мають одну дитину, дочку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось. Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінці призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивачем було зазначено, що між ними відсутнє взаєморозуміння, а також відповідач вживає алкоголь через, що влаштовує скандали в тому числі в присутності доньки, сторонніх людей і в громадських місцях, принижує позивачку, що робить спільне життя нестерпним. Від постійних суперечок та скандалів у позивачки погіршилося самопочуття. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Шлюб носить формальний характер, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON], позов підтримала та просила його задовольнити, підтвердивши обставини, що викладені у позовній заяві. В судове засідання відповідач не зявився. На адресу суду надіслав заяву, де просив розгляд справи про розірвання шлюбу проводити без його участі. Терміну для примирення просив не надавати. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно «повторного» свідоцтва про шлюб серії 1-БВ №08006 сторони перебувають у шлюбі від 19 липня 2008 року, який зареєстрований Михайлюцькою сільською радою Шепетівського району, за зробленим відповідним актовим записом №6. Від спільного шлюбу мають одну дитину, дочку, [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1 БВ №143240. З матеріалів справи вбачається, що сторони на даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, внаслідок чого почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Факт окремого проживання позивача та відповідача, відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає, що примирення сторін є неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ст.113, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved