Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про захист спадкових прав. У поданій позовній заяві, з урахуванням заяви про виправлення описки у змісті прохальної частини позовної заяви, просить суд: 1) визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право власності на Ѕ (одну другу) частки будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , яка належала її батьку, [PERSON] , померлому [INFO] ; 2) виділити в окремий самостійний об`єкт нерухомості належну їй Ѕ (одну другу) частки будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , до складу якої входить: по житловому будинку - коридор 2-1 площею 4,7 кв.м.; кухня 2-2 площею 5,0 кв.м.; коридор 2-3 площею 8,2 кв.м.; передпокій 2-4 площею 9,1 кв.м.; житлова кімната 2-5 площею 9,7 кв.м.; житлова кімната 2-6 площею 16,0 кв.м.; сходова клітка 2-7 площею 2,3 кв.м.; коридор 2-8 площею 2,5 кв.м.; житлова кімната 2-9 площею 17,8 кв.м.; коридор 2-10 площею 2,4 кв.м.; підсобне 2-11 площею 4,9 кв.м.; по надвірних будівлях і спорудах - прибудова (літ. «а1»), погріб (літ. «Пг/А1-2»); ганок (літ. «а-2»); 50 % балкон (літ. «а4»); гараж (літ. «Б-1»); сарай (літ. «Г1-1»); навіс (літ. «б-1»); вбиральня (літ. «б»); огорожа (літ. «№ 1»), ворота з хвірткою (літ. «№ 2»), замощення (літ. «ІІ»), - та припинити за нею право спільної часткової власності у цьому майні. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона та інший відповідач по справі - [PERSON] , є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та якому на день смерті на праві власності належала Ѕ частки у праві власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті позивач та її мати, [PERSON] , не припиняли проживати у вказаному домоволодінні, проживають у ньому до цього часу, через юридичну необізнаність не зверталися до нотаріуса за оформлення спадкових прав, оскільки вважали, що спадщина перейшла у їхню власність. Лише зараз, як фактичні власники будинку, вони зіткнулися з труднощами у приватизації земельної ділянки під будинок у зв`язку з тим, що згідно правовстановлюючих документів власником є покійний батько позивача, [PERSON] , а не позивач чи її мати, [PERSON] . З наведених підстав позивач просить суд визнати за нею право власності на Ѕ (одну другу) частки будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , яка належала її батьку, [PERSON] , померлому [INFO] . В той же час, оскільки співвласником іншої Ѕ (однієї другої) частки у праві власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є другий відповідач по справі, [PERSON] , яка для позивача приходиться родичкою - рідною племінницею її батька, [PERSON] , та кожен з них користується своєю половиною будинку із самостійним входом, позивач просить суд виділити в окремий самостійний об`єкт нерухомості належну їй Ѕ (одну другу) частки будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов повністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказує на визнання нею позову. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказує на визнання нею позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] у віці 64 роки помер [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть Міськвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне зроблено запис за № 1815 від 10.12.1996р. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Позивач [PERSON] є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 07 грудня 1963 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданим 24 січня 1987 року, відповідно до якого при укладенні шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [PERSON] приходилася дружиною для [PERSON] , що підтверджується їхнім свідоцтвом про одруження. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14739461 від 31.05.2007, виданого КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», [PERSON] належить Ѕ частки у праві власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Згідно відомостей про місце проживання [PERSON] та [PERSON] , зроблених у їхніх паспортах громадянина України, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 11 червня 1981 року і по даний час, а [PERSON] зареєстрована за цією ж адресою починаючи з 08 січня 1974 року і по даний час. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру № 55347583 від 04.03.2019, виданого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Сохацьким І.С., спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася, що, у свою чергу, вказує на відсутність інших спадкоємців, крім доньки та дружини померлого. Іншим співвласником Ѕ (однієї другої) частки у праві власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є другий відповідач по справі, [PERSON] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим на її ім`я КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації». Як вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого станом на 14.03.2019 року КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», планування будинку розділене на дві окремі частини, з самостійними входами. До Ѕ (однієї другої) частки [PERSON] , який помер [INFO] , входять: по житловому будинку - коридор 2-1 площею 4,7 кв.м.; кухня 2-2 площею 5,0 кв.м.; коридор 2-3 площею 8,2 кв.м.; передпокій 2-4 площею 9,1 кв.м.; житлова кімната 2-5 площею 9,7 кв.м.; житлова кімната 2-6 площею 16,0 кв.м.; сходова клітка 2-7 площею 2,3 кв.м.; коридор 2-8 площею 2,5 кв.м.; житлова кімната 2-9 площею 17,8 кв.м.; коридор 2-10 площею 2,4 кв.м.; підсобне 2-11 площею 4,9 кв.м.; по надвірних будівлях і спорудах - прибудова (літ. «а1»), погріб (літ. «Пг/А1-2»); ганок (літ. «а-2»); 50 % балкон (літ. «а4»); гараж (літ. «Б-1»); сарай (літ. «Г1-1»); навіс (літ. «б-1»); вбиральня (літ. «б»); огорожа (літ. «№ 1»), ворота з хвірткою (літ. «№ 2»), замощення (літ. «ІІ»). Решта Ѕ (одна друга) частки, до складу якої входять: по житловому будинку - коридор 1-1 площею 5,5 кв.м.; санвузол 1-2 площею 1,7 кв.м.; хол 1-3 площею 9,6 кв.м.; коридор 1-4 площею 2,1 кв.м.; підсобне 1-5 площею 2,6 кв.м; ванна 1-6 площею 1,3 кв.м.; кухня 1-7 площею 17,7 кв.м.; житлова кімната 1-8 площею 9,3 кв.м.; житлова кімната 1-9 площею 14,4 кв.м.; хол 1-10 площею 8,0 кв.м.; житлова кімната 1-11 площею 17,6 кв.м.; підсобне 1-12 площею 6,3 кв.м.; житлова кімната 1-13 площею 9,8 кв.м.; житлова кімната 1-14 площею 20,6 кв.м.; по надвірних будівлях і спорудах - ганок (літ. «а3»); 50 % балкон (літ. «а4»); балкон (літ. «а5»); гараж (літ. «В-1»); погріб (літ. « Пг/В-1»); господарська будівля (літ. «Г-1»); огорожа (літ. «№3»); ворота з хвірткою (літ. «№4»); замощення (літ. «І»), - є власністю відповідача [PERSON] . Сторонами по справі визнається і не заперечується такий склад часток у праві власності на будинок. Згідно Виписки з матеріалів інвентаризаційної справи для спадкування для суду № 1253 від 14.03.2019 року, виданої КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», загальна площа житлового будинку збільшена за рахунок переобладнання частини горища без втручання в огороджувальні та несучі конструкції, що згідно постанови Кабінету Міністрів України № 406 від 07.06.2017 року належить до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Відповідно до статей 524, 525, 529 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно статей 548, 549, 550 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Вказані дії вчинені позивачем та відповідачем [PERSON] протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а тому строк на прийняття спадщини після смерті спадкодавця ними не пропущений, обидва спадкоємці вчасно прийняли спадщину. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є інші юридичні факти. Стаття 328 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майно (ст. 549 ЦК УРСР) є тим юридичним фактом, на підставі якого правомірно виникає право власності на спакове майно. За умовами ч.1 ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Через відсутність документу, який підтверджує перехід права власності на домоволодіння від [PERSON] до його спадкоємців, останні об`єктивно позбавлені змоги зареєструвати за собою право власності на спадкове майно. Між спадкоємцями досягнуто домовленості про те, кому із них перейде спадщина, через що відповідач [PERSON] визнає позов на користь своєї доньки [PERSON] , що підтверджується поданою нею до суду заявою про визнання позову. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частвокій власності. Згідно ч.3 ст.364 цього ж Кодексу, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Виділ у натурі Ѕ (однієї другої) частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] не порушує прав іншого співвласника, [PERSON] , що підтверджується поданою нею до суду заявою про визнання позову. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. А тому, беручи до уваги визнання позову обома відповідачами, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними та підлягають до задоволення, а звернення позивача до суду є належним способом захисту права на спадщину шляхом визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У поданій позовній заяві позивач просить суд покласти витрати по сплаті судового збору на неї, через що при задоволенні позову суд не стягує такі витрати з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved