Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2001 року. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], опікуном якого є [PERSON] Зазначає, що на протязі сімейного життя, відносини між позивачем та відповідачем поступово погіршувались, сім'я фактично розпалась в листопаді 2012 року, шлюб існує формально, сторони не розуміють один одного, кожен з них живе відокремленим життям. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте надала на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. До початку підготовчого судового засідання відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ст.. 200 ч.3 ЦПК України суд у підготовчому судовому засіданні ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. В зв'язку з відсутністю сторін, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом відповідно до положень ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що сторони пербувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Піщанського районного управління юстиції Вінницької області від 15.07.2001 року, актовий запис №21 . Від спільного проживання мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Піщанського управління юстиції, відповідно до розпорядження Піщанської райдержадміністрації від 17.06.2014 року №178 опікуном дитини призначена [PERSON] З листопада 2012 року сторони разом не проживають. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги пояснення, що викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам , внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права , а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватись прізвищем «[PERSON]», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved