Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи тим, що 30.07.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції зареєструвала шлюб із [PERSON] У шлюбі в них народився син: [PERSON], [INFO]. Син проживає разом із позивачкою та власних коштів не вистачає для належного утримання дитини, у зв'язку з чим, виникла необхідність у зверненні до суду, з метою порушеного права. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 15.08.2018 р. позовну заяву прийнято до провадження із призначенням до судового розгляду. З урахуванням того, що до розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, судом постановлено ухвалу про розгляд справи по суті та ухвалення рішення у справі з підстав визнання відповідачем позову, і прийняття такого визнання судом. Інших процесуальних дій не вчинялося. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 30.07.2015 року судом встановлено, що 30.07.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON], актовий запис №923 (а.с. 6). Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], батьком якого зазначено [PERSON], а матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження: серії [NUMBER] видане 21.10.2015 року виконкомом Іващуківської сільської ради Радивилівського району Рівненської області (а.с.7) . Відповідно до поданого позову, суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у сімейних правовідносинах та предметом спору є право на належне утримання, вважаючи за необхідне стягувати алімент з відповідача, з підстав, вказаних у позові, позивач звернувся до суду. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на те, що дитина проживає з позивачкою та у суду відсутні відомості про досягнення домовленості між нею і відповідачем про способи та обсяг участі матері в утриманні дитини (грошова або натуральна форма, розмір аліментів, першочергові потреби, які необхідні дітям з урахуванням їх віку та рівня розвитку, тощо), а тому суд вважає, що існують підстави для стягнення аліментів в судовому порядку. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач, не приймає участі в утриманні дітей, а отже він зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка проживає разом з дітьми, наявність письмової заяви про визнання позову, з огляду на що, суд вбачає підстави для задоволення позовної вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі та способі, визначених позивачкою. Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 15.05.2018 року, а тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Як вбачається із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А відтак, враховуючи, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, у справах про стягнення аліментів, при цьому відповідач не звільнений від сплати такого, з огляду на задоволення вимог про стягнення аліментів, наявні підстави для стягнення з [PERSON] на користь держави судового збіру у розмірі 704,80 грн. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved