Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем з 18 вересня 2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені з липня 2018 року. Подальше спільне проживання та збереження сімї стали неможливими, оскільки вони мають протилежні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, відповідач постійно вчиняє сварки та суперечки з різних питань. Позовна заява надійшла до суду 24.01.2019. Ухвалою судді від 29 січня 2019 року, після отримання відомостей щодо місця реєстрації відповідача, заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Підготовче судове засідання призначено на 15 лютого 2019 року. У підготовче судове засідання позивач не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без її участі, позов підтримує. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі, позов визнає повністю. Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно з ч. 3\~ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд,\~ за наявності для того законних підстав,\~ ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи відсутність відзиву на позов та заяву відповідача про визнання позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у підготовчому судовому засіданні, за наслідками якого винести рішення про задоволення вимог позивача. Відповідно до\~ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України)\~сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог\~ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1\~ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~\~ Згідно з ч. 3 ч. 4\~ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 18 вересня 2004 року виконавчим комітетом Орлівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, актовий запис № 1 (а.с. 4). Сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі\~ст.112 Сімейного кодексу України\~належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їхньої дитини, що має істотне значення у даній справі. У звязку із визнанням позову відповідачем та відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір» слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved