Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у них різні характери та погляди на життя, тривалий час шлюбних стосунків не підтримують, хоча і проживають в одному будинку, їх шлюб носить формальний характер. Відповідач на розірвання шлюбу в відділі РАЦС не погоджувався. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, згоден на розірвання шлюбу, просив справу розглянути в його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03 червня 1995 року, виданого Миргородським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану, сторони по справі 03 червня 1995 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 121. Згідно з довідкою виконавчого комітету Пісківської сільської ради Дворічанського району Харківської області №02-20/764 від 18 серпня 2016 року, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Між сторонами відсутнє нормальне спілкування, подружні стосунки не підтримують тривалий час. Конфлікт має не тимчасовий характер, примирення між ними неможливе. Відповідно до ч. 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх сім'ї неможливі і будуть суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому, згідно зі ст. 112 СК України, їх шлюб підлягає розірванню. За таких обставин справи, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися позивач та відповідач, який не заперечував проти задоволення позову, вивчивши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження їх сім'ї неможливі і буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище - [PERSON]. На підставі ст. ст. 112, 113 СК України,

Outcome: approved