Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що під час перебування у шлюбі із відповідачем у них 28.06.2011 року народилася донька [PERSON]. В даний час дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні. З початку 2016 року шлюбні відносини між ними припинилися, з цього моменту [PERSON] не в повній мірі надає кошти на утримання дитини, хоча має можливість їх надавати. Відповідач офіційно працює та отримує регулярно заробітну плату. Тому вона змушена звернутись до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Позивач додатково пояснила, що разом з дитиною живуть окремо від відповідача, винаймає квартиру, повністю утримує дитину. За домовленістю із відповідачем він періодично забирає дитину з садочка, проводить з нею час, спілкується, інколи купує певні речі, іграшки, однак цього недостатньо для повноцінного утримання дитини. Вважає, що відповідач має надавати більше коштів саме для забезпечення утримання дитини найнеобхіднішим. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково. Відповідач вважає, що достатньо буде сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів. Вказав, що брав участь в утриманні дитини, зокрема, коли донька проводить час із ним, і надалі буде це робити. Не відмовляється і в подальшому окрім аліментів оплачувати витрати на садочок та гурток, куди ходить дочка. Також повідомив, що сплачує аліменти на утримання батька, який є інвалідом другої групи, в розмірі 1/4 частини своїх доходів. Позивач працює, отримує заробітну плату. Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що відповідач отримує заробітну плату та вважає, що 1/6 частини його доходів буде достатньо для утримання дитини, враховуючи, що в такому разі сума аліментів буде більшою за прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, їх представників, дослідивши письмові докази, вважає, позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач має постійне місце роботи, працює на ТОВ «Вінницька птахофабрика» філія «Птахокомплекс» на посаді начальника ремонтно-механічної дільниці. Дані обставини визнаються сторонами та підтверджуються дослідженими письмовими доказами. Відповідач працює , має постійних дохід, а тому стягнення аліментів з нього слід проводити у частці від доходу. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача, суд, згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України, враховує таке. Звернувшись в суд з даним позовом, [PERSON] заявлено вимогу про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на утримання неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття. Заперечуючи проти розміру стягуваних аліментів, відповідач вказує, що погоджується сплачувати на утримання дитини 1/6 частини всіх видів його доходів, посилаючись на те, що він утримує батька та враховуючи розмір його заробітної плати. Позивачем у судовому засіданні не зазначено жодних обставин, що свідчили б про неможливість її брати участь в утриманні дитини. Із довідки про доходи позивача [PERSON] видно, що вона працює на посаді кошторисник в філії «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика». Щомісяця отримує заробітну плату. Із довідки про доходи відповідача видно, що він працює начальником ремонтно-механічної дільниці в філії «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика». Дохід від заробітної плати, отриманий відповідачем, за останні 6 місяців становить 109383,34 грн. При цьому із даної довідки видно, що починаючи із травня 2016 року із заробітку відповідача відраховуються аліменти. При проведенні математичного розрахунку видно, що розмір аліментів становить 25 % доходу відповідача. При визначенні середньомісячного доходу відповідача, що необхідно для оцінки розміру стягуваних аліментів, суд враховує пояснення відповідача, про те, що значний дохід в липні 2016 року, порівняно із іншими місяцями, він отримав в звязку із річною премією, яка є разовою виплатою і залежить від результатів роботи протягом року, є стимулюючою виплатою, залежить від наявності порушень, виконаних завдань, кількості лікарняних, тощо. Дану обставину підтвердила і позивач, яка також працює в ТОВ «Вінницька птахофабрика». Таким чином, суд враховує, що середньомісячний дохід від заробітної плати відповідача, з якого будуть стягуватись аліменти, за останні шість місяців, за виключенням місяця в якому було отримано разову премію, становить 9271 грн. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить із того, що аліменти кошти на утримання дитини. Розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня визначений законодавчо прожитковий мінімум і встановлюється законом про бюджет кожного року. Враховуючи викладене, суд вважає, що аліменти, які слід стягнути з відповідача на дочку, необхідно визначити в розмірі 2/9 частки від доходів відповідача. В такому разі розмір аліментів становитиме близько 2060 грн. на місяць. Така сума буде більшою ніж прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років, який з 01.05.2016 року встановлений на рівні 1228 грн. на місяць. В разі отримання відповідачем премії за результатами роботи, сума аліментів буде ще більшою, що безперечно буде в інтересах дитини. Стягнення з батька зазначеної суми, на думку суду, буде достатньо для утримання доньки, враховуючи, також те, що мати дитини працює, отримує дохід у виді заробітної плати, і також зобовязана утримувати дитину. Оскільки обоє з батьків зобовязані спільно утримувати дитину. Посилання позивача на те, що дитина відвідує дитячий садочок, який вона оплачує, те, що вона знімає квартиру не лише для свого проживання, а й для проживання дитини, суд приймає до уваги як доказ того, що дитина проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Разом з тим, щодо посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває непрацездатний батько, якому він сплачує аліменти, то дана обставина не свідчить про неможливість відповідача сплачувати аліменти ще й на утримання доньки у визначеному судом розмірі, оскільки відповідачеві залишатиметься 19/36 його доходу (більше половини), що враховуючи розмір заробітної плати, буде достатнім для його проживання. Надані відповідачем копії квитанції по оплаті за дитячий садочок, не суперечать викладеним судом висновкам і свідчать про те, що відповідач частково брав участь в утриманні дитини після того, як сторони почали окремо проживати. Посилання відповідача на те, що він і надалі буде нести витрати по оплаті садочка та гуртка, не спростовують висновків суду про необхідність стягнення аліментів у визначеному розмірі. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідач спроможний сплачувати аліменти на дитину у визначеному судом розмірі, який суд вважає обґрунтованим та таким, який визначений згідно принципів справедливості та розумності, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини справи і інтереси дитини. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial