Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до їх повноліття. В позовній заяві позивач вказала на наступне. Із відповідачем по справі вони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 08.03.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] та доньку [PERSON]. Діти проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. На утримання дітей відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає. Місце роботи відповідача невідоме. Оскільки добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не бажає, що і змушує її звернутися до суду. Сторони, будучи належним чином та своєчасно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явилися, надавши заяви з проханням про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач на задоволенні позову наполягає, а відповідач позов визнав повністю. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України суд знаходить за необхідне позов в частині стягнення аліментів задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому згідно ч.2 ст.182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] та [PERSON] є громадянами України, що підтверджується фотокопіями їх паспортів громадян України(а.с.2-3). Сторони по справі перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 08.03.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області, що підтверджується фотокопією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] на підтвердження чого свідчить фотокопії свідоцтв про їх народження (а.с.4-5). Діти проживають разом із матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї виданою КП «Комунальник» Близнюківського району Харківської області (а.с.7). Крім викладеного вище при визначені розміру аліментів суд враховує і обставини зазначені в ст.182 Сімейного кодексу України. У відповідності до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки позов було пред'явлено 24.11. 2015 року, то вони і мають бути присудженими з цього дня. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати в дохід держави: судовий збір - 487,20 грн. Позивачем заявлене клопотання про негайне виконання рішення суду яке підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. У відповідності до ч.2 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів. Отже позов в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Відповідно до п.4 ч.1 ст.215 ЦПК України рішення суду повинно містити відомості про розподіл судових витрат. Разом із тим ст. 367 ЦПК України не передбачене негайне виконання рішення суду в частині стягнення судових витрат. Наведене і дає можливість суду дійти висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Outcome: partial