Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 06.09.2016 [PERSON] одружилася з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. На початку грудня 2017 [PERSON] залишив сімю та проживає окремо. Матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. В даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працює в поліції в м. Тернопіль, має стабільну заробітну плату, а тому зможе виплачувати аліменти на її утримання. Нікому іншому він аліментів не сплачує. У звязку з наведеним, [PERSON] просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини із всіх видів доходів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьох років. 14.02.2018 відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив. Зазначив, що позивач розкриває зміст позову, але належним чином не обґрунтовує його, ніяк не аргументуючи своїх позовних вимог, в частині визначення можливості сплати ним визначеного розміру саме такого аліментного платежу. Зазначив, що [PERSON] достеменно відомо про існування судового наказу від 06.02.2018 про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, починаючи з 19.01.2018 до досягнення нею повноліття. Він свідомий того, що чинне законодавство зобовязує утримувати дружину до досягнення дитиною трирічного віку, але враховуючи його матеріальне становище, життєві обставини, станом на тепер, він не має реальної можливості задовольнити потреби і бажання позивача. Зокрема, так склались обставини, що 06.02.2016 у відповідача померла мати. Його батько залишився проживати одиноко в сільській місцевості і негативні переживання, повязані зі смертю матері негативно позначились на його психічному і фізичному здоровї. Наразі той часто хворіє, нагально потребує матеріальної допомоги та стороннього догляду. [PERSON] працює в поліції охорони в м. Тернополі і його заробітна плата є єдиним джерелом їх доходів. Відтак, виходячи із зазначених причин і викладених чинників, які мають істотне значення, вбачає наявні перешкоди для відкриття провадження у справі. Більше того, в порушення ст.ст. 175-177 ЦПК України до позовної заяви не долучено жодного доказу на підтвердження перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною трирічного віку. Також у вступній частині позовної заяви не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серія паспорта відповідача і навіть позивача, як це вимагається чинним цивільним процесуальним законодавством, а тому вважає, що вищевикладені обставини в їх сукупності унеможливлюють відкриття провадження у справі. Відповіді на відзив позивачем не надавалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що сторони з 06 вересня 2016 року перебувають у шлюбі (а.с. 4). У шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: с. Лозова Волочиського району Хмельницької області (а.с. 5-6). Згідно з ст. 75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, ненадання позивачем доказів того, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, як і доказів її матеріального становища, в даному випадку не має жодного правового значення. Обставини, які підлягають доведенню у даній категорії справ це наявність спільної дитини, її проживання з дружиною та можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Факт наявності спільної дитини та її проживання з позивачем доводиться свідоцтвом про народження [PERSON] та довідкою про склад сімї від 20.12.2017 (а.с. 5-6). Щодо можливості відповідача надавати матеріальну допомогу дружині з якою проживає дитина до досягнення останньою трьох років, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що з відповідача на користь позивача відповідно до судового наказу виданого Волочиським районним судом Хмельницької області 06.02.2018 (а.с. 21) з 19.01.2018 стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. [PERSON] працює поліцейським взводу охорони обєктів та публічної безпеки № 1 батальйону Управління поліції охорони в Тернопільській області. Його заробітна плата за 6 останніх місяців склала 41740 гривень 05 копійок (а.с. 19). Отже, середньомісячна заплата відповідача складає: 41740,05/6 = 6956 гривень 67 копійок. За вирахуванням аліментів, які стягуватимуться з нього в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, його чистий дохід складатиме: 6956,67 - 6956,67/4 = 5217 гривень 50 копійок. Прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 01 січня 2018 року складає 1762 гривні. Мінімальна заробітна плата у 2018 році з 01 січня 2018 року складає 3723 гривні. Таким чином, у разі задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, чистий дохід відповідача складатиме: 5217,50 - 6956,67/4 = 3478 гривень 33 копійки. Судом враховано, що у відповідача є батько, [INFO], який проживає разом з ним у с. Маначин Волочиського району Хмельницької області (а.с. 22). [PERSON], яка за твердженням відповідача була його матірю, померла 06.02.2016 (а.с. 20). Разом з тим, жодних доказів того, що батько відповідача часто хворіє, нагально потребує матеріальної допомоги та стороннього догляду, на що [PERSON] посилався у відзиві, а так само суми витрат, які витрачаються ним на утримання останнього, суду надано не було. Однак, відповідно до ч. 1 ст. 172 СК України, дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Тому суд, вважає, що при вирішенні даного спору слід врахувати обовязок [PERSON] допомогати своєму батьку, який проте, не є особою пенсійного віку ([INFO]). Враховуючи вищевикладене, а також те що дочці відповідача [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, не виповнилось трьох років, суд вважає, що [PERSON] має право на утримання, і вважає за можливе визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню, також у частці заробітку (доходу) відповідача. При цьому суд вважає, що саме 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача, буде достатньою для утримання дружини та не поставить його у скрутне матеріальне становище. Суд не бере до уваги посилання відповідача у відзиві на позов на незазначення позивачем у позовній заяві реєстраційного номеру облікової картки платника податків або номеру і серії паспорту сторін, оскільки ця обставина жодним чином не впливає на вирішення справи по суті. Крім того, особисті дані позивача були надані в якості додатків до позовної заяви (а.с. 3) і судом при відкритті провадження, прийнято рішення про можливість розгляду цієї справи на підставі поданих нею відомостей. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути 704 гривні 80 копійок судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial