Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати її шлюб з [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 15 серпня 2009 року, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання з відповідачем припинили по причині того, що мають різні погляди на сімейне життя, в звязку з цим подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин,хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України у відсутності відповідача, який належним чином повідомлявся про розгляд справи, а позовні вимоги [PERSON] задовольнити, виходячи із наступного. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НО №190193 виданого 15 серпня 2009 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис №706 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження серії І-НО №505618, виданого 18 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.4). Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не наполягає на наданні строкудля примирення, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, тому позов підлягає задоволенню. Вимог про стягнення з відповідача судових витрат позивач не заявив, а тому їх слід віднести на його рахунок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved