Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила поділити між сторонами у справі майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, - автомобіль «ВАЗ 210994-20» шляхом стягнення з відповідача ? частини його вартості, яку позивач з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог визначила в розмірі 43496,52 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони у справі з 02.05.1987 року по 11.03.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу вони придбали спірний автомобіль за кредитні кошти, кредит було сплачено в сумі 7748,29 дол. США, ? від яких за курсом НБУ станом на 22.04.2014 року становить 43496,52 грн. Оскільки відповідачем було самовільно реалізовано спірний автомобіль, позивач просить стягнути ? вартості цього майна. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково. Зокрема, вона зазначала, що за вимогами чинного законодавства і судової практики з відповідача на користь позивача підлягають стягненню ? дійсної вартості автомобіля на час розгляду справи, яка визначена експертом і складає 19365,5 грн., за вирахуванням коштів, які відповідач витратив для підготовки автомобілю до продажу - 5033,8 грн. Тобто, на думку представника, з відповідача підлягають стягненню кошти в сумі 14331,7 грн. Заслухавши учасників процесу, з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони у справі з 02.05.1987 року по 11.03.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно відповіді заступника начальника Управління ДАІ УМВС України в Херсонській області від 02.04.2014 року (а.с. 75) автомобіль «ВАЗ 210994-20» (2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]) у період з 20.07.2007 року по 28.02.2012 року було зареєстровано за [PERSON], з 29.02.2012 року автомобіль зареєстровано за [PERSON]. Згідно вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України визначено дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно вимог ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Враховуючи те, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, проживаючи однією сім'єю, маючи спільний побут, сторони придбали спірний автомобіль та спільними зусиллями повертали кредитні кошти, суд вважає, що це майно є об'єктом спільної сумісної власності подружжя і воно підлягає поділу між подружжям. Оскільки спірний автомобіль відповідачем було самовільно реалізовано без згоди [PERSON], суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути компенсацію ? вартості зазначеного майна. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в п. 22 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при поділі спільного сумісного майна враховуються його дійсна вартість на час розгляду справи. Враховуючи те, що визначити дійсну вартість автомобілю станом на 28.02.2012 року (день самовільної реалізації його відповідачем) не надається можливим (його огляд не проводився і стан не визначався), суд враховує дійсну вартість, визначену експертом на час розгляду справи (а.с. 125), в розмірі 38731 грн., ? від якої складає 19365,5 грн. Суд не погоджується з доводами представника відповідача відносно того, що від ? дійсної вартості автомобіля слід вирахувати кошти, які відповідач витратив для підготовки автомобілю до продажу - 5033,8 грн. Оскільки згідно наданих квитанцій ремонт автомобілю проводився в січні та лютому 2011 року, а автомобіль було реалізовано в лютому 2012 року, тобто доводи про підготовку автомобілю до продажу не підтверджуються належними доказами. Крім того, відповідно до положень ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати своє майно, також відповідно до розділу 2 Правил дорожнього руху водій зобов'язаний використовувати тільки технічно-справний транспортний засіб. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 243,6 грн.

Outcome: partial