Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що вона самостійно\~виховує спільних\~з відповідачем\~дітей:\~[PERSON],\~[INFO],\~та [PERSON],\~[INFO],\~які проживають\~разом з\~нею.\~Рішенням Лозівського\~міськрайонного суду\~Харківської області\~від 29.10.2014\~року з\~відповідача на\~її користь\~стягнуті\~ аліменти\~на утримання\~двох дітей\~по 410\~гривень на\~кожну дитину\~з індексацією\~відповідно до\~закону,\~щомісячно,\~починаючи з\~дня набрання\~даним рішенням\~законної сили\~і до\~досягнення дітьми\~повноліття.\~У звязку\~із набранням\~чинності Закону\~України «Про\~внесення змін\~до деяких\~законодавчих актів\~України щодо\~посилення захисту\~права дитини\~на належне\~утримання шляхом\~вдосконалення порядку\~стягнення аліментів»,\~мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку згідно\~з ч.\~2\~ст.\~182\~СК України.\~В звязку\~з вищевикладеним\~просить збільшити\~розмір стягуваних\~аліментів на\~утримання [PERSON],\~[INFO],\~та [PERSON],\~[INFO],\~та стягнути\~з відповідача\~по справі\~аліменти на\~утримання дітей\~50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~на кожну\~дитину,\~щомісячно,\~починаючи з\~дня набрання\~рішенням законної\~сили і\~до досягнення\~дітьми повноліття. Підстави для розгляду даної справи з огляду на вимоги ст. 274 ЦПК України у порядку загального позовного провадження відсутні, у звязку з чим, суд відмовляє в задоволенні клопотання представника відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в наданій суду заяві просила справу слухати за її відсутності. Згідно до положення ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового\~процесу зобовязані\~повідомляти суд\~про причини\~неявки у\~судове засідання.\~У разі\~неповідомлення суду\~про причини\~неявки вважається,\~що учасники\~судового процесу\~не зявилися\~в судове\~засідання без\~поважних причин. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином, судовою повісткою про виклик, за адресою зареєстрованого місця проживання, про що свідчать розписки. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, в наданій суду заяві просив перенести слухання справи на іншу дату, у звязку з перебуванням його у щорічні відпустці, доказів чого суду не надано. Враховуючи, що від відповідача до суду будь-яких заяв з причинами неявки до суду не надходило, відповідач не зявився в судові засіданні 22.05.2018 року, 21.06.2018 року без поважних причин. Суд відкладав судове засідання 22.05.2018 року у звязку з першою неявкою відповідача, в призначене на 21.06.2018 року судове засідання відповідач знову не зявився. Відповідач подав відзив на позов. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та його представника, які не зявилися в судове засідання без поважних причин. Представник відповідача [PERSON] в наданому суду відзиву на позов визнав частково, вказав, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~на кожну\~дитину,\~щомісячно, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дітей по 700 гривень, посилався на те, що відповідач не працює, живе за рахунок випадкових заробітків, сплачує аліменти на утримання доньки від другого шлюбу Аделії, [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 746 гривень. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог зважаючи на таке. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~13\~ЦПК України суд\~розглядає справи\~не інакше\~як за\~зверненням особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с. 6,7 /, які проживають разом з матірю [PERSON] /а.с. 9 /. За рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.10.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі по 410 гривень на кожну дитину з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Щодо вимог позивача про збільшення розміру аліментів, то суд при вирішенні цього питання враховує зміни, які відбулися в житті сторін з часу прийняття рішення суду від 29.10.2014 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами\~ст.. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 08.07.2017\~року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», внесено зміни до ч. 2\~ст. 182 СК України\~\~та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так, прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року - становить 1860 грн., з 1 липня 2018 року - 1944 грн., з 1 грудня 2018 року 2027 грн. Суд доходить до висновку про те, що стягнення з відповідача аліментів на утримання у меншому за мінімальний розмір, встановлений\~статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Крім того, батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини. Отже,\~розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Розмір аліментів, який стягується з відповідача за рішенням суду від 29.10.2014 року та становить по 410 грн. на кожну дитину на теперішній час не відповідає вимогам законодавства та суперечить інтересам дітей. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд збільшує розмір аліментів до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, який зможе забезпечити виховання та утримання дітей на належному мінімальному рівні. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved