Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] про визнання дій протиправними, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.08.2005 року вона та [PERSON] зареєстрували шлюб і з того часу почали проживати разом у будинку по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Позивач була зареєстрована у вказаному житловому будинку з 31.01.2009 року. \~ \~ \~ \~17.05.2018 року, без будь-яких пояснень і погоджень, колишній чоловік позивача - [PERSON] , потай від неї, подарував будинок своїй дочці - [PERSON] \~ \~ \~ \~26.03.2021 року [PERSON] в інтересах [PERSON] , як власника житлового будинку, звернулась до відповідача із заявою про зняття позивача з реєстрації місця проживання, у зв`язку з втратою права користування житлом, через відчуження житла. \~ \~ \~ \~Зазначену заяву відповідачем було задоволено. \~ \~ \~ \~Позивач вважає дії відповідача по зняттю з реєстрації місця проживання протиправними та незаконними, з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 328 ЦК України \~право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~ \~ \~ \~За змістом частини першої статті 16\~ЦК\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ \~ \~ \~Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. \~ \~ \~ \~Питання ж зняття особи з реєстрації місця проживання врегульовано\~Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~та Правилами реєстрації місця проживання затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст.\~2\~\~ Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. \~ \~ \~ \~У розумінні\~ст. 3 Закону № 1382, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. \~ \~ \~ \~Як зазначає ст. 3 Закону реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. \~ \~ \~ \~Питання зняття з реєстрації місця проживання врегульовано положеннями\~ст. 7 Закону №1382, згідно з ч. 1 якої, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207\~затверджено «Правила реєстрації місця проживання» . \~ \~ \~ \~Цими Правилами визначена процедура реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, перелік документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11; рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на міграцію та посвідки на постійне проживання в Україні); підстав для проживання бездомної особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів). \~ \~ \~ \~Зняття з реєстрації місця проживання на підставах, визначених в абзацах восьмому та дев`ятому цього пункту, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або за заявою власника/наймача житла або їх представників. \~ \~ \~ \~Разом із заявою особа подає: документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). \~ \~ \~ \~Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. \~ \~ \~ \~Таким чином, підставами для зняття особи з реєстрації є її заява або заява її законного представника, судове рішення або інші документи, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~Водночас відповідно до\~ст.7 закону №1382-IV\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. \~ \~ \~ \~Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснене на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. \~ \~ \~ \~З огляду на те що\~закон №1382-IV\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення\~ст.7 цього закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. \~ \~ \~ \~Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. \~ \~ \~ \~Тобто, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 7 ЖК\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. \~ \~ \~ \~Тобто, будь-яке виселення або позбавлення особи права користування житлом допускається виключно на підставах, передбачених законом, і повинно відбуватись в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Оскільки, заяв від позивача або її представника про зняття з реєстрації місця проживання не надходило, а новим власником будинку (її представником) до заяви не було надано судового рішення, яким позивача позбавлено права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи та не надано доказів припинення підстав на право користування житловим будинком, то зняття з реєстрації місця проживання є незаконним. \~ \~ \~ \~Той факт, що наразі третя особа є власником квартири не є належним доказом припинення підстав на право користування квартирою, адже сам факт переходу права власності від однієї особи до іншої не може бути єдиною та достатньою підставою для підтвердження наявності припинення підстав на право користування. \~ \~ \~ \~Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання без рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою є протиправним. \~ \~ \~ \~Зняття з реєстрації місця проживання на підставі Договору дарування та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно з яким право власності на спірну квартиру зареєстровано за новим власником, за відсутності рішення суду про позбавлення права користування спірним житловим приміщенням осіб, місце проживання яких зареєстровано у житловому будинку,\~є неправомірним. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 28 Правил реєстрації місця проживання зняття з реєстрації місця проживання особи, реєстрація місця проживання або зняття з реєстрації місця проживання скасовується в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства. \~ \~ \~ \~Аналізуючи норми законодавства, що регулюють порядок зняття особи з місця реєстрації, позивач вважає, що відповідач неправомірно зняв її з місця реєстрації. \~ \~ \~ \~Посилання відповідача на п. 26 Правил та ст. 7 Закону України «Про свободу перебування та вільний вибір місця проживання», як на правомірність дій, позивач вважає недоречним, оскільки дані норми трактуються відповідачем невірно. Зняття з реєстрації дійсно відбувається за заявою, однак лише тієї особи, яка бажає знятись з місця реєстрації. Заява подається особисто, або її уповноваженим представником. Дане підтверджується і самим текстом заяви про зняття з реєстрації місця проживання. \~ \~ \~ \~Безпідставним є посилання і на те, що позивач може бути знята з реєстрації іншою особою у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно, оскільки жодна норма законодавства не передбачає втрату права користування через припинення права власності на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~За наведених\~обставин позивач\~звертається до\~суду з\~позовом,\~в якому\~просить визнати протиправними дії Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області щодо формування та внесення даних про зняття її з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати Стрижавську селищну раду Вінницького району поновити реєстрацію місця її проживання за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з відповідача понесені судові витрати, у тому числі на правову допомогу. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Базилєва Ю.О. не з`явилися, надіславши на електронну адресу суду спільну заяву, в якій зазначили, що позовну заяву підтримують повністю на обставинах, викладених в ній, просили позов задоволити, в разі неявки відповідача не заперечують щодо заочного розгляду справи на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Представник відповідача Стрижавської сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових документів на офіційну електронну адресу. Третя особа\~без самостійних\~вимог на\~предмет спору\~на стороні\~відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується трекінгом сайту АТ «Укрпошта», згідно якого судові документи вручені адресату. Згідно п.п.1, 2, 3, 4 ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно довідки Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 1070 від 14.11.2018 року [PERSON] з 31.01.2009 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживає постійно за вказаною адресою (а.с. 18). Даний факт також підтверджується копією паспорта позивача (а.с. 19 - 24). Згідно договору дарування від 17.05.2018 року, [PERSON] подарував своїй дочці [PERSON] житловий будинок з прибудовами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.15 - 16). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником житлового будинку з прибудовами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] являється [PERSON] (а.с. 17 ) 26.03.2021 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області із заявою про зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з втратою права користування житлом через відчуження житла (а.с. 10 - 11). Згідно повідомлення Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 09.04.2021 року, оскільки згідно договору дарування [PERSON] стала власником житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] вже після того, як у нього була зареєстрована позивач, у зв`язку із зміною власника, заяву [PERSON] в інтересах [PERSON] про зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] було задоволено (а.с. 9). Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Тобто, за змістом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо власності, набуття і втрати права на користування житловим приміщенням, регулюються Конституцією України, ЦК України, ЦПК України. Згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.\~Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.\~Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтями 29, 316, 317, 318, 319, 321, 328, 346, 347, 379, 380, 383, 386, 391 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, право власності на житло, порядок його набуття та припинення права власності. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом (ч.2 ст.318 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.ч.1, 2, 3 ст.319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч.1, 2 ст.321 ЦК України). Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.\~Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12)\~визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави\~(ч.1 ст.346 ЦК України). Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняються з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру (ст.347 ЦК України). Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Так, за правилами ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема,\~судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них (ст.379 ЦК України). Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання (ст.380 ЦК України). Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (ст.383 ЦК України). Статтею 386 ЦК України встановлено засади захисту права власності, відповідно до якої держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, має право звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Одним із способів захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, відповідно до вимог ст.391 ЦК України, є те, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпорядження своїм майном. Питання зняття з реєстрації місця проживання врегульовано положеннями\~ст. 7 Закону №1382, згідно з ч. 1 якої, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207\~затверджено «Правила реєстрації місця проживання» . Цими Правилами визначена процедура реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, перелік документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування. Відповідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11; рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на міграцію та посвідки на постійне проживання в Україні); підстав для проживання бездомної особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів). Зняття з реєстрації місця проживання на підставах, визначених в абзацах восьмому та дев`ятому цього пункту, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або за заявою власника/наймача житла або їх представників. Разом із заявою особа подає: документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Аналіз наведених норм цивільного та житлового законодавства України дає підстави для висновку про те, що підставами для зняття особи з реєстрації є її заява або заява її законного представника, судове рішення або інші документи, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Оскільки, заяв від позивача або її представника про зняття з реєстрації місця проживання не надходило, а новим власником будинку (її представником) до заяви не було надано судового рішення, яким позивача позбавлено права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи та не надано доказів припинення підстав на право користування житловим будинком, суд вважає, що зняття з реєстрації місця проживання, в даному випадку, є незаконним, з огляду на що позовні вимоги [PERSON] слід задоволити. Згідно\~ст. 133 ЦПК України\~ судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Розмір\~судового збору,\~порядок його\~сплати,\~повернення і\~звільнення від\~сплати встановлюються\~законом. До\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: на\~професійну правничу\~допомогу; пов`язані\~із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; пов`язані\~з витребуванням\~доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп., що підтверджено документально (а.с. 1), інших доказів на підтвердження понесення судових витрат позивачем не надано. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи повне задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved