Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 05.02.1999; після розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище [PERSON] . Від шлюбу сторони малолітніх або неповнолітніх дітей не мають. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть. Спорів майнового характеру та щодо місця проживання дітей наразі немає. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. 10.06.2020 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі та призначено судове засідання (а.с. 11-12). Ухвалою суду від 07.07.2020 постановлено розглядати справу у заочному порядку. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, а також у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 05 лютого 1999 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05.02.1999 Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану (а.с. 4). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім`я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Оскільки позивач виявила бажання розірвати шлюб та не має наміру більше зберігати родину, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05.02.1999 Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, вбачається, що при одруженні позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 4). При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просить залишити їй прізвище « [PERSON] », суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище позивача - « [PERSON] ». Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 840,80.

Outcome: approved