Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 12.11.2010 року у виконкомі Грушанської сільської ради Могилів Подільського району Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за № 8. Від даного шлюбу у сторін є дитина син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, так як у них різні погляди на сімейне життя та обовязки. На підставі чого у сімї відбувалися постійні сварки, які поступово привели до того, що сторони стали зовсім різними людьми. На даний момент сумісне проживання між сторонами припинено. Подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки сторони не бажають. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідач позов визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.11.2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Грушанської сільської ради Могилів Подільського району Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 098370 від 12.11.2010 року. Від даного шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 199994. Згідно з ч. 1ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Частиною 1\~статті 160 СК України\~передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Разом з тим, зміст\~ст. 161 СК України\~вказує на те, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Крім того, відповідно до\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved