Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 30.04.2009 року між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 444. До реєстрації шлюбу вони проживали в цивільному шлюбу, під час якого у них народився син [PERSON], [INFO], а вже після реєстрації шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є те, що вони мають різні погляди на життя, різні характери, тому вони не можуть порозумітися. Шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Подальше подружнє життя і збереження сім'ї не можливо. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріально спільним дітям не допомагає, участі у їх вихованні не приймає, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати їх спільних дітей. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1200 грн. та аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1200 грн., а разом 2400 грн. до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що на даний час він не працює та має нерегулярних дохід, а проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 30.04.2009 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 444. До реєстрації шлюбу вони проживали в цивільному шлюбу, під час якого у них народився син [PERSON], [INFO], а вже після реєстрації шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки та поновлювати їх наміру не мають. Сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач [PERSON] на даний час офіційно не працює, що і не заперечувалося позивачем, тому має нестабільне матеріальне становище. [PERSON] не є інвалідом, працездатний та має молодий вік. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону «Про виконавче провадження», а також у статтях 194 - 197, 274 СК. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (.ч. 2 ст. 183 СК України). Частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначення аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку не буде суперечити закону, та порушувати право дітей позивача, оскільки сума аліментів на дитину не буде меншою ніж визначена законом. Розмір аліментів на кожну дитину не повинен бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з січня 2015 року становить 1032 грн. Оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини і добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення, а саме: стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2014 року. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв'язку з чим до стягнення з відповідача на користь позивача підляже судовий збір у розмірі 243,60 грн. Враховуючи той факт, що позивач при подачі позовної вимоги про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що передбачено Законом України «Про судовий збір», тому до стягнення з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 243,60 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі ст. ст. 111, 112, 180, 182, 183, 185 СК України,

Outcome: approved