Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , а [INFO] померла і її матір [PERSON] . Після їх смерті вона є єдиною спадкоємицею, оскільки її брат [PERSON] відмовився від прийняття спадщини. 06.02.2020 їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її батька, в якому вказано, що спадщина складається з недоотриманої пенсії у сумі 93 752 грн. 29 коп. 06.02.2020 їй також було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті її матері, в якому вказано, що спадщина складається з недоотриманої пенсії у сумі 58 544 грн. 10 коп. Позивач отримала тільки частину недоотриманої пенсії батька у розмірі 84 965 грн. 63 коп. замість 93 752 грн. 29 коп., та частину недоотриманої пенсії матері у розмірі 52 470 грн. 70 коп. замість 58 544 грн. 10 коп. Тобто загальна сума несплаченої недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом та заповітом складає 14 860 грн. 06 коп. Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії її матері та батька в установленому законом порядку. Головне управління надало їй письмову відповідь про те, що виплачена частина недоотриманої пенсії, посилаючись на статтю 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обмежившись нібито трирічним терміном, який зазначено у вказаній статті. У зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь недоотриману суму пенсії, яка увійшла у спадщину у розмірі 14 860 грн. 06 коп. На виконання ухвали суду від 09.10.2020 представником відповідача - головою комісії з припинення управління Кулішовою Л. до суду подано відзив на позов, згідно з яким відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначила, що [PERSON] Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області була виплачена недоотримана пенсія її батька за період з 17.02.2017 року по 31.12.2018 року у розмірі 84 965, 63 грн., та матері за період з 17.02.2017 по 30.04.2019 у розмірі 52 470, 70 грн., тому як згідно з частиною першою статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. [PERSON] помер [INFO] , а [PERSON] [INFO]. Їх пенсія не була затребувана протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини та увійшла до складу спадщини. З даною заявою позивач звернулася 17.02.2020. Враховуючи викладене, розрахунок розміру недоотриманої пенсії для виплати позивачу проведено відповідно до вказаних норм Закону № 1058, які є спеціальними по відношенню до порядку нарахування та виплати пенсії, відтак вони мають застосовуватись при визначенні розміру пенсії, яка має бути виплачена спадкоємцю. Дана правова позиція узгоджується із позицією Пенсійного фонду України, викладеною у листі від 11.12.2017 року № 39481/02-22, яким була надана відповідь на лист Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 20.11.2017 року № 13476/02-02. Отже, управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності у зв`язку зі станом здоров`я, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11 червня 1959 року Калинівською с/р Свердловського району Луганської області, [PERSON] (російською мовою) народилася [INFO] , актовий запис № 100. Батьком дитини записаний [PERSON] (російською мовою), а матір`ю - [PERSON] (російською мовою). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НОК № 174800, виданим 06.02.2020 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим І.С., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1931 року народження, який помер [INFO] , є його дочка [PERSON] , [INFO] , спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з недоотриманої пенсії у розмірі 93 752 грн. 29 коп., на підставі листа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 29.10.2019 за № 23189/03-22. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії НОК № 174801, виданим 06.02.2020 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьовим І.С., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1933 року народження, яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , [INFO] , спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з недоотриманої пенсії у розмірі 58 544 грн. 10 коп., на підставі листа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 29.10.2019 за № 23199/03-22. З копії службових чеків ПАТ «Укрпошта» від 08.07.2020 вбачається, що недоодержана пенсія виплачена [PERSON] у сумі 52 470, 70 грн. та 84 965, 63 грн. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування, а саме права на отримання спадкового майна після смерті її батька та матері. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на користь [PERSON] грошові кошти, набуті нею в порядку спадкування за законом - недоотриману пенсію, яка належала за життя [PERSON] у розмірі 8 786 грн. 66 коп. (93 752, 29 грн. належних до виплати спадкоємцю - 84 965, 63 грн. фактично виплачених спадкоємцю = 8 786 грн. 66 коп.); та грошові кошти, набуті нею в порядку спадкування за заповітом - недоотриману пенсію, яка належала за життя [PERSON] у розмірі 6 073 грн. 40 коп. (58 544, 10 грн. належних до виплати спадкоємцю - 52 470, 70 грн. фактично виплачених спадкоємцю = 6 073 грн. 40 коп.). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 0.0.1855005696.1 від 01.10.2020 про сплату судового збору у сумі 840 грн. 80 коп. Враховуючи викладене, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved