Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. У заяві вказує, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. На теперішній час син навчається у Державному навчальному закладі «Запорізький професійний промисловий ліцей» на денній формі, у звязку із чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання сина, хоча має таку можливість. На підставі викладеного, позивач просила про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Третя особа [PERSON], належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, причину неявки не повідомив, будь яких заяв від нього не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності. Відповідач позов не визнав, пояснивши, що не згоден сплачувати аліменти через те, що син вживає наркотики, вчиняє крадіжки, ліцей майже не відвідує. Вважає, що він буде витрачати гроші на придбання наркотиків. Позивач також зазначив, що він працює змінним майстром АТ «Мотор Січ» та отримає заробітну плату у розмірі 6000 грн. Вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а. с. 7, який є учнем другого курсу денної форми Державного навчального закладу «Запорізький професійний промисловий ліцей» (а. с. 3). Згідно із ст. ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання й у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Однак, право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. В силу розяснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України обовязок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обовязку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон повязує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. Як зазначив відповідач він працює, отримує заробітну плату у розмірі 6000 гривень, непрацездатних дружину, батьків, інших дітей не має, тобто має надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Судовий збір, від попередньої оплати якого звільнено позивача, в силу цивільного процесуального закону належить стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved