Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину зазначивши, що під час перебування у шлюбі із відповідачем у них [INFO] року народилась донька [PERSON]. На даний час дитина є повнолітньою, навчається на першому курсі денного відділення Національного транспортного університету за спеціальністю «міжнародна економіка». Так як вона навчається, ніде не працює, весь час приділяє навчанню, тому потребує матеріальної допомоги. Термін навчання - з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Добровільно батько [PERSON] коштів на її утримання не надає, хоча має можливість їх надавати. Тому позивач звернулася до суду і просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на дочку [PERSON] на період навчання в розмірі 1200 грн. щомісячно - до закінчення навчання, чи до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Доповнила, що відповідач сплачував аліменти до повноліття дочки в розмірі 1/4 частки від заробітку. Донька не може працювати, бо навчається, проживає в гуртожитку. Позивач вказала, що працює, отримує біля 4000 грн. заробітку, однак їй самій важко допомагати дитині, оскільки їй потрібно нести витрати на дорогу, оплату гуртожитку, інші витрати пов'язані з проживанням та навчанням доньки, і хоча донька отримує стипендію, однак вона потребує допомоги також і батька. Також позивач зазначила, що допомагає своїй матері, яка є інвалідом. Відповідач [PERSON] подав до суду заперечення в яких вказав, що цивільний позов [PERSON] в інтересах [PERSON] про стягнення аліментів не визнає. Зазначив, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй доньці у зв'язку з тим, що не працює, хворіє, постійно перебуває на амбулаторному лікуванні в Ладижинській міській лікарні. На даний час він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу у них є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Дружина працює і є єдиним годувальником в сім`ї. Також на його утриманні є непрацездатні батьки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Батько хворий та перебуває у важкому стані. За таких обставин він не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй дитині [PERSON] на період навчання. Тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні, в ході судового розгляду справи, відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти на дочку в розмірі 500 грн.. Більше сплачувати не зможе, оскільки він не працює, не може знайти роботу, хворіє. Також у нього є нова сім'я, дружина є єдиним годувальником їх сім'ї, також матеріально допомагає утримувати його хворого батька. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. [PERSON] є студентом Національного транспортного університету, факультет «міжнародна економіка», денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований. Дані обставини визнаються сторонами та підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про народження дитини, довідкою Національного транспортного університету №473 від 10.04.2017 року. Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вини можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до положень ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв'язку із навчанням, відповідач зобов'язаний утримувати дочку до закінчення навчання, може надавати матеріальну допомогу, частково визнав позов, тому з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача, суд враховує таке. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Звернувшись в суд з даним позовом, [PERSON] обґрунтовує свою вимогу про стягнення аліментів тим, що її донька [PERSON] навчається, тому потребує відповідної матеріальної допомоги на проживання в гуртожитку, харчування, одяг, витрати на проїзд, тощо, а навчання позбавляє її можливості працювати та самостійно заробляти кошти. Зазначивши при цьому, що відповідач працює неофіційно та має можливість надавати допомогу. У позові не зазначено також інших обставин, які б свідчили про додаткову потребу у коштах для утримання дитини. Тому суд виходить із того, що інші такі додаткові обставини відсутні. Оскільки згідно ст. 10, 11 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] навчається, проживає в гуртожитку, тому потребує матеріальної допомоги. Згідно положень ч. 1 ст. 199 СК України, обоє батьків зобов'язані утримувати дочку до закінчення нею навчання, оскільки можуть надавати матеріальну допомогу. Позивач у судовому засіданні вказала, що працює заступником директора Ладижинського МНВЦ «Спадщина», отримує після відрахування податків близько 4000 грн. та матеріально допомагає своїй дочці. Суд враховує, що відповідач проживає однією сім'єю із [PERSON] Вони мають дитину [PERSON], [INFO], якого відповідач повинен також утримувати. Враховуючи викладене, суд вважає, що аліменти, які слід стягнути з відповідача на повнолітню дочку на час навчання, необхідно визначити в розмірі 650 грн. щомісячно. Стягнення з батька зазначеної суми, яка становить біля 1/5 частини від мінімальної заробітної плати, що встановлена з 01.01.2017 року, не утруднить його матеріальне становище, та за вказаних обставин справи такий розмір аліментів є таким, що враховує інтереси як відповідача так і його повнолітньої дочки, яка потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням, а також те, що утримання дитини віком до 23 років у навчанні є обовязком батьків. При цьому суд враховує, що матір дитини також має її матеріально утримувати. Щодо посилань відповідача на те, що на його утриманні перебуває хворий батько, та непрацездатна мати, то обставини щодо їх утримання є недоведеними, оскільки жодних доказів на їх підтвердження відповідачем не надано. При цьому суд враховує й те, що брат відповідача живе з їх батьками, і до того ж останні отримують пенсію за віком. А позивач також має хвору матір, яка є інвалідом першої групи. Суд враховує стан здоров'я відповідача, зокрема його захворювання. Разом з тим, те, що відповідач офіційно не працевлаштований, не спростовує його можливість заробляти кошти та надавати матеріальну допомогу дочці. При цьому суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно ст. 201 СК України, до відносин між батьками та повнолітніми дітьми щодо надання їм утримання застосовуються, зокрема, норми статті 192 цього кодексу, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial