Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що з листопада 2007 року по грудень 2015 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільних дітей від цього шлюбу не мають. У період знаходження в шлюбі сторонами за спільні кошти було придбано житловий будинок, розташований по вул. Перекопська, 25 в смт Чаплинка Херсонської області, який згідно договору купівлі-продажу від 30 березня 2011 року оформлено на імя відповідача. 07 грудня 2011 року право власності на будинок було зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Також за час перебування в шлюбі ними було придбано камінь-ракушняк у кількості 100 штук та 10 тонн піску. Після розлучення угоди про поділ спільного майна сторони не досягли. Просить визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя будинок з господарськими спорудами, розташований по вул. Перекопська, 25 в смт Чаплинка Херсонської області, камінь-ракушняк у кількості 100 штук та 10 тонн піску. Припинити право власності в цілому [PERSON] на будинок по вул. Перекопська, 25 в смт Чаплинка Херсонської області. Поділити спільне сумісне майно подружжя та визнати за нею право власності на ? частину будинку по вул. Перекопська, 25 в смт Чаплинка Херсонської області, камінь-ракушняк в кількості 50 штук та 5 тонн піску. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що будинок № 25, розташований по вул. Перекопська в смт Чаплинка Херсонської області є обєктом спільної сумісної власності, а тому додаткового визнання наявності права власності [PERSON] в судовому порядку не потребує. Крім того зазначає, що камінь-ракушняк та пісок було використано сторонами для покращення господарського стану спільного будинку та господарських споруд. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна. Що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом установлено, що сторони з 03 листопада 2007 року по 18 грудня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Спільних дітей від цього шлюбу не мають. Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 23 серпня 2011 року визнано угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Перекопська, 25 в смт Чаплинка Херсонської області, укладену 30 березня 2011 року між [PERSON] та [PERSON], дійсною та визнано право власності на [PERSON] на цей будинок загальною площею 52,2 кв.м. 18 грудня 2015 року шлюб між сторонами розірваний відділом реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції Херсонської області , про що зроблено актовий запис № 16. Після розірвання шлюбу угоди щодо добровільного поділу спільного майна сторони не досягли. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині поділу будинку з господарськими спорудами підлягають задоволенню. Разом з тим, позивачкою на підтвердження своїх вимог в частині поділу каменю-ракушняка та піску не надано доказів щодо їх наявності на момент вирішення спору в суді, як це передбачено ст. 10 ЦПК України. У судовому засіданні теж не встановлено сукупності доказів на підтвердження обставин, на які посилається позивачка. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial