Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадщину. Позивачка посилається на те, що [INFO] року померла її баба [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], та земельна частка (пай) розміром 1,68 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Бугринської сільської ради Гощанського району Рівненської області. За життя баба склала заповіт, яким все належне їй майно, в тому числі і житловий будинок з надвірними будівлями, заповіла їй. Спадщину вона прийняла, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала з бабою та доглядала її. Коли вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, останній відмовив їй у видачі такого свідоцтва, посилаючись на те, що у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Свідоцтво про право власності на житловий будинок у баби було відсутнє, а оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на даний час також втрачено. В зв'язку з наведеним просить в судовому порядку визнати за нею право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну часку (пай). В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечує, щоб право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну часку (пай) було визнано за позивачкою. Заслухавши пояснення позивачки, відповідачки, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд рахує, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що за життя [PERSON] 11 серпня 2008 року склала заповіт, який цього ж дня нотаріально посвідчений секретарем Бугринської сільської ради Гощанського району за реєстровим № 470, і цим заповітом належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та все інше належне їй майно заповіла [PERSON] - позивачці по справі. Таким чином, позивачка являється спадкоємцем за заповітом. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Свідоцтво про право власності на житловий будинок у спадкодавця було відсутнє, в зв'язку з чим державна реєстрація права власності на житловий будинок не проводилася. На той час, коли було побудовано житловий будинок, а згідно записів у технічному паспорті будинок було збудовано у 1948 році, законом не вимагалася обов'язкова державна реєстрація права власності на нерухоме майно. Відповідно до даних погосподарської книги [ADDRESS] рахується за [PERSON]. Згідно з положеннями ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІУ державна реєстрація прав на нерухоме майно є обов'язковою. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Оскільки житловий будинок, побудований згідно даних технічного паспорта [PERSON] у 1948 році, був зареєстрований в погосподарській книзі сільської ради до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», то суд вважає, що спадкодавець набув право власності на житловий будинок в установленому законом порядку. Що стосується сертифіката на право на земельну частку (пай), то його оригінал на даний час втрачений, про що було поміщено оголошення в районній газеті «Рідний край» від 23 травня 2014 року. Факт належності [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) крім його копії підтверджується довідкою № 03-628 від 28 травня 2014 року, виданою управлінням Держземагентства у Гощанському районі. В зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну частку (пай) нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що 31 травня 2014 року вона отримала письмову відмову від нотаріуса за № 187/02-14. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачка [PERSON] відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину оскільки постійно проживала із [PERSON] (спадкодавцем) на час відкриття спадщини, що підтверджується довідками, виданими Бугринською сільською радою Гощанського району 19 жовтня 2008 року за № 58 та 20 травня 2014 року за № 1332, і у визначений законом строк не заявила про відмову від неї. В зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну частку (пай) у спадкодавця право на спадщину може бути визнано лише в судовому порядку.

Outcome: approved