Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] У позові зазначила, що вона є донькою [PERSON] У 2010 р. вона потрапила в автокатастрофу та отримала тяжкі травми, внаслідок чого їй встановлена І «А» група інвалідності первинно. 01.11.2012 р. міжрайонною медико-соціальною експертною комісією м.Красноармійськ їй встановлено І «А» група інвалідності безстроково. 08.10.2012 р. рішенням Селидівського міського суду з відповідача були стягнуті аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу. 08.11.2012 р. її мати знов звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини-інваліда. Рішенням Селидівського міського суду з відповідача були стягнуті аліменти у розмірі 1/10 частини всіх видів доходу, проте рішенням Апеляційного суду Донецької області дане рішення було скасоване. Вона потребує матеріальної допомоги з боку батька, тому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання непрацездатної дитини, інваліда І «А» групи, в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 02.11.2012 р. по життєво; визначити проживання повнолітньої дитини [PERSON], інваліда І «А» групи, як у матері, так і у батька. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, оскільки він зобов'язаний до сплати аліментів на дітей у розмірі ? частини всіх видів доходу. Третя особа - [PERSON] - у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження (а.с.8), відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Як вбачається з копії довідок, (а.с.9-10), [PERSON] є інвалідом І «А» групи. Рішенням Селидівського міського суду від 08.10.2012 р.(а.с.11-14) частково задоволені позовні вимоги [PERSON]: з [PERSON] на її користь стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 10.08.2012 р. і до 01.11.2012 р. включно. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 13.03.2014 р. (а.с.15-20) скасоване рішення Селидівського міського суду, яким з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на період догляду за дитиною-інвалідом - [PERSON] - у розмірі 1/10 частки зі всіх видів доходу щомісячно. Згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 04.11.2013 р., [PERSON] має стабільний доход. Згідно ст..198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] має змогу надати матеріальну допомогу. Однак, що стосується розміру даної допомоги, то суд враховує те, що [PERSON] рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 04.11.2014 р. зобов'язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки всіх видів доходу. Проте при винесенні зазначеного рішення судом не було враховано наявність у відповідача повнолітньої непрацездатної дитини. Діти хворіють та перебувають на «Д» обліку в амбулаторії № 2 Центру «ПМСД». Тому суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково: з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання непрацездатної дитини, інваліда І «А» групи, в розмірі 1/10 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 07.04.2014 р. (від дня пред'явлення даного позову) до зміни матеріального або сімейного стану позивачки або відповідача, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Що стосується вимог позивачки щодо визначення проживання повнолітньої дитини [PERSON], інваліда І «А» групи, як у матері, так і у батька - то в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки СК України регулюється право батьків на визначення місця проживання неповнолітньої дитини. Згідно ст..2 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Тобто визначення проживання особи, яка не є обмежено дієздатною чи недієздатною не входить до компетенції суду. При вирішенні питань щодо судових витрат суд керується нормами ст.79, 88 ЦПК України. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial