Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері, з якою проживає дитина з інвалідністю Анастасія, [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 11.12.2013, від шлюбу мають дитину Анастасію, [INFO], яка є дитиною з інвалідністю. З 28.04.2017 за станом здоровя дитини , вона звільнилася з роботи , оскільки дитині потрібен постійний догляд , Анастасія має затримання у розвитку , голову тримає не впевнено, самостійно не сидить , не стоїть на не ходить, її неможливо залишити на декілька хвилин. Крім того, вона постійно перебуває у нервовому напруженні , оскільки бачить страждання своєї дитини. Відповідач на її особисте утримання матеріальної допомоги не надає. \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, посилаючись на обставини зазначені у ньому. Відповідач та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення заяви позивача, посилаючись на те, що у відповідач сплачує аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку і у разі задоволення вимог позивачки він буде сплачувати 50 % свого заробітку , крім того на його утриманні перебуває його непрацездатна мати , вважають, що позов підлягає до часткового задоволення і доцільним буде стягнення з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11.12.2013, що підтверджується рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 11.12.2013 року (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку Анастасію, [INFO] (а.с.4)., яка відповідно до медичного висновку № 8 форми 080/о від 06.03.2017 має статус дитина з інвалідністю віком до 18 років підгрупа «А», донька сторін проживає разом з позивачем, вона займається її вихованням та утриманням. \~ \~ \~ \~Відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки Анастасії, на підставі виконавчого листа № 2/534/175/13 від 15.01.2013, що підтверджується довідкою ПрАТ «Полтавський ГЗК» . Відповідно до трудової книжки [PERSON] працювала на ПрАТ «Полтавський ГЗК» та 28.04.2017 була звільнена за власним бажанням в звязку з необхідністю догляду за дитиною до досягнення нею 14 річного віку ( а.с.10-12). Відповідно до ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до\~частини першої статті 80\~цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Відповідно до вказаної статті право на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: проживання одного з подружжя з дитиною з інвалідністю та опікування нею;\~ нездатність дитини обходитися без постійного стороннього догляду; спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено і це не заперечувалось сторонами , що дитина з інвалідністю Анастасія, проживає з матірю [PERSON], яка опікується нею, дитина нездатна обходитись без стороннього догляду. Відповідач працездатний має достатній стабільний заробіток та спроможній надавати допомогу в розмірі заявлених позовних вимог . Посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати , суд не бере до уваги , оскільки вони спростовані відповідачем в судовому засіданні , який на запитання позивача пояснив, що утримувати матір допомагає його рідна сестра [PERSON], яка проживає в Російській Федерації, з грудня 2017 по 18.03.2018 матір проживала у сестри . Будь яких доказів про те, що матір знаходиться на його утриманні суду відповідачем не надано. У відзиві на позов відповідач посилається на те, що знаходиться на диспансерному обліку по гіпертонії і щоденно приймає дороговартісні препарати. На підтвердження цих обставин ним надано обкладинку з медичної амбулаторної картки хворого, з якої вбачається, що відповідач працює машиністом тепловозу і взятий на облік 27.08.2014 з приводу ГБ ІІ ст. , однак будь яких доказів про лікування з приводу цієї хвороби , призначення та придбання будь яких препаратів для її лікування чи профілактики суду не надано. У відповіді на позов відповідач посилається на те, що його матір перебуває на диспансерному обліку і потребує стороннього догляду та постійного дороговартісного лікування. На підтвердження цих обставин відповідачем надано лише копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] про її знаходження в стаціонарі з 19.12.2016 по 28.12.2016 , але зазначена копія належним чином не завірена і стосується іншого періоду часу, в той час як судом розглядається позов , який поданий до суду 02.05.2018. Будь яких доказів про лікарські призначення та придбання відповідачем ліків та препаратів для матері суду відповідачем не надано. З наданих до відзиву відповідачем документів вбачається, що матір відповідача є пенсіонером за віком , має статус «дитина війни», їй проведено перерахунок пенсії і з жовтня 2017 розмір її пенсії складає 1728,02 грн. Суд не приймає до уваги додані до суду квитанції про сплату за спожиту електроенергію за адресою с. Салівка вул. Гігаріна, 15 оскільки ці квитанції видані на ім»я споживача [PERSON] і стосуються іншого періоду часу. Відповідачем до відзиву на позов надана квитанція про сплату [PERSON] 21.07.2018 рахунку за послуги з газопостачання на суму 205 грн 80 коп , однак з зазначеної квитанції вбачається, що остання користується пільгами, як дитина війни і зазначений доказ не дає підстав вважати, що [PERSON] , маючи пенсію за віком та двох повнолітніх дітей , перебуває на утриманні саме у відповідача. З наданих відповідачем до відзиву довідок про утримання аліментів на користь [PERSON] на її утримання та на утримання неповнолітньої доньки Анастасії вбачається, що з 2013 року відповідач працює машиністом тепловоза на вивезені гірничої маси у кар»єр , має стабільний заробіток, який постійно зростає і з 2013 року він фактично сплачує аліменти позивачці у розмірі половини заробітку . Будь яких доказів , щодо погіршення у нього матеріального становища , як у платника аліментів суду не надано. Другий з подружжя зобов'язаний брати участь у забезпеченні матеріального благополуччя того з подружжя, з яким проживає дитина з інвалідністю, тому що останній внаслідок об'єктивних обставин значно більшою мірою виконує обов'язки по догляду і розвитку дитини, зазнає більших фізичних та психологічних навантажень і у зв'язку з цим потребує додаткової підтримки. Важливою є потреба дитини з інвалідністю в постійному сторонньому догляді. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене те, що дитина проживає з позивачкою, яка ніде не працює та не має можливості працювати, так як доглядає за хворою дитиною і не має жодного доходу, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст.\~88\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved