Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього [PERSON] у твердій грошовій сумі, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи тим, що під час шлюбу зу них з відповідачем народився син [PERSON]. Однак, відповідач не утримує їхньої спільної дитини належним чином, у зв'язку з чим, виникла необхідність у зверненні до суду, з метою відновлення порушеного права. У відкрите судове засідання позивач не з'явилася. Представник позивача адвокат [PERSON] подав до суду письмову заяву про уточнення позовних вимог, просить стягувати з [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а справу просить розглянути за відсутності позивача та її представника. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у ст. 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Заява про зменшення розміру позовних вимог не порушує прав та законних інтересів третіх осіб, а тому приймається судом. Суд розцінює подану заяву як заяву про зменшення розміру позовних вимог. Подана заява не порушує прав та законних інтересів третіх осіб, а тому приймається судом. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився. Предстаник відповідача адвокат [PERSON] подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, позовні вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі 1000 гривень визнає. Ухвалою суду від 28.08.2018 р. позовну заяву прийнято до провадження із призначенням до судового розгляду. З урахуванням того, що до розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, судом постановлено ухвалу про розгляд справи по суті та ухвалення рішення у справі з підстав визнання відповідачем позову і прийняття такого визнання судом. Інших процесуальних дій не вчинялося. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 22.09.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 6). Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], батьком якого зазначено [PERSON], а матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ГЮ № 179019, видане 01.02.2013 року Ситненською сільською радою Радивилівського району Рівненської області (а.с.5). Відповідно до поданого позову, суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у сімейних правовідносинах та предметом спору є право на належне утримання, вважаючи за необхідне стягувати алімент з відповідача, з підстав, вказаних у позові, позивач звернувся до суду. Відповідно до положень ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною третьою\~статті 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на те, що дитина проживає з позивачкою та у суду відсутні відомості про досягнення домовленості між нею і відповідачем про способи та обсяг участі матері в утриманні дитини (грошова або натуральна форма, розмір аліментів, першочергові потреби, які необхідні дітям з урахуванням їх віку та рівня розвитку, тощо), а тому суд вважає, що існують підстави для стягнення аліментів в судовому порядку. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні дитини, а отже він зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача, з якою проживає дитина, з огляду на що, суд вбачає підстави для задоволення позовної вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі та способі, визначених позивачкою. Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 23.11.2017 року, а тому за правилами\~ст. 191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Як вбачається із ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А відтак, враховуючи, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, у справах про стягнення аліментів, при цьому відповідач не звільнений від сплати такого, з огляду на задоволення вимог про стягнення аліментів, наявні підстави для стягнення з [PERSON] на користь держави судового збіру у розмірі 640 грн. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved