Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 04 серпня 2012 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис №16. Від шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалось. Вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, а фактичні шлюбні відносини припинено. Сім`я існує формально, подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та їх малолітній дитині, примирення між сторонами не можливе. Також зазначає, що дочка на даний час проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, вихованням не займається. Оскільки відповідач працює, матеріально забезпечений, а тому просить шлюб, зареєстрований 04 серпня 2012 року, виконавчим комітетом Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис №16, між нею та відповідачем [PERSON] розірвати, та стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі - в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце судового засідання, не зявились. Позивач [PERSON] подала в канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, одночасно зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи і винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення та розписки на імя [PERSON],ніяких заяв чи клопотань, щодо розгляду справи суду не надав, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Із свідоцтва про одруження, серії І-ФМ № 091660 від 04 серпня 2012 року, встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 серпня 2012 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 16. Як встановлено з копії свідоцтва про народження серії І-ФМ № 301391 від 22 січня 2015 року, виданого виконавчим комітетом Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 4, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 1954 від 12.10.2017 року виданої виконавчим комітетом Дусинської сільської ради Свалявського району, Закарпатської області, [PERSON], [INFO] разом з дочкою [PERSON], [INFO] зареєстровані та проживанню за адресою [INFO]. Статтею 24 СК України\~установлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються. З вказаних положень закону вбачається, що однією із засад шлюбу є його добровільність. При чому, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що причини розладу шлюбних відносин сторін мають тривалий і глибинний характер. Сторони втратили взаємні почуття любові та поваги, між ними відсутні взаємодопомога та підтримка, тобто те, що є правовою основою шлюбу. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що мають істотне значення. Даний шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Разом з тим, у ч. 2\~ст.51 Конституції України\~закріплено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України\~визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Аліменти стягуються на корись того із батьків, з ким проживає дитина. Матеріалами справи встановлено, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, а малолітня дитина сторін проживає разом з позивачем окремо від відповідача та перебуває на її утриманні. За відсутності доказів протилежного та заперечень з боку відповідача, з обґрунтувань позовних вимог, встановлено, що відповідач офіційно не працює, та не має інших утриманців, будь-яких домовленостей щодо розміру аліментів, на даний час, між сторонами не досягнуто, а тому у позивача [PERSON] виникло право на звернення з даним позовом до суду. Згідно із ч.3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд, при визначені розміру та способу стягнення аліментів на дитину, враховує обставини, що передбачені ч. 1\~ст.182 СК України, а також ч. 2 ст. 182 СК УКраїни, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із\~ст. 184 СК України\~передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до положень\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що розмір аліментів, який слід стягувати з відповідача та який буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини складає 1000,00 грн. Доказів на підтвердження обґрунтувань розміру аліментів, який заявлено позивачем в розмірі 1500 гривень та доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти в такому розмірі, позивачем не надано. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити частково, стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1000,00 грн. починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією відповідно до закону, та шлюб між сторонами слід розірвати З аналізу норм ч.ч. 1-3, 6 ст. 141 ЦПК України слідує, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При чому, якщо позов задоволено частково, сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки рішенням суду, позов в частині стягнення аліментів задоволено частково, а саме на 66,67 відсотків, а тому слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, тобто в розмірі 66,67 відсотків від 704,80 грн., що становить 489,89 грн., та стягнути на користь відповідача судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 704,80 грн. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial