Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про надання дозволу щодо відчуження предмету застави для погашення кредитного боргу, мотивуючи це тим, що 21 серпня 2008 року вона уклала іпотечний договір з Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ), яким забезпечується виконання зобов'язання за кредитним договором № 0808/1911 від 21 серпня 2008 року щодо повернення кредиту, наданого у вигляді непоновлюваної лінії у сумі 195000 грн. строком до 20 серпня 2013 року. Позивачка вказує, що рішенням Ізяславського районного суду № 2-9/2011 від 11 лютого 2010 року було задоволено позов ПАТ до [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості по вищевказаному кредитному договору в сумі 193717,27 грн. Позивачка зазначає, що постановою ВДВС Ізяславського райуправління юстиції від 15 вересня 2011 року було відкрите виконавче провадження про стягнення вказаної суми. [PERSON] посилається, що згідно акту опису та арешту № 28716681 від 07 листопада 2011 року було описано будинок [ADDRESS], експертна оцінка якого склала 198448 грн. Позивачка вказує, що за заявою ПАТ виконавчий лист № 2/2207/9/2011 постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26 липня 2012 року був повернутий ПАТ. Позивачка зазначає, що вона просила [PERSON] надати дозвіл на добровільну реалізацію заставленого майна для погашення кредиту, однак отримала відмову, хоча банк проти такої реалізації не заперечував. Позивачка просить надати дозвіл на відчуження предмету застави - будинку [ADDRESS] - для погашення кредитного боргу позичальника на користь ПАТ. Позивачка [PERSON], представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Представник відповідача Спірідонова Н. І. в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечувала. Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Служби у справах дітей при Ізяславській районній державній адміністрації Кмін Ю. С. в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечувала. Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Згідно ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 21 серпня 2007 року між ПАТ та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0808/1911 про надання кредиту у розмірі 195000 грн. 00 коп. з терміном повернення не пізніше 20 серпня 2013 року, що підтверджується відповідним кредитним договором, копія якого додана до матеріалів справи. 21 серпня 2008 року між [PERSON], яка являється іпотекодавцем і майновим поручителем позичальника [PERSON], та ПАТ укладено договір іпотеки, за яким іпотекодавець надав у забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] нерухоме майно (предмет іпотеки): житловий будинок з прибудовою загальною площею 79,0 кв. м, житловою площею 37, 5 кв. м, розташований за адресою [ADDRESS], який належить [PERSON], що підтверджується договором іпотеки, копія якого додана до матеріалів справи. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Таким чином, з аналізу наведених норм закону вбачається, що правом на звернення стягнення на предмет іпотеки наділений іпотекодержатель, тобто в даному випадку Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Представник відповідача посилається на те, що рішенням Ізяславського районного суду № 675/247/13-ц від 24 жовтня 2013 року частково задоволено позов ПАТ до [PERSON] про звернення стягнення по договору іпотеки, виселення та зняття з реєстрації відповідача та інших осіб, які зареєстровані або проживають у житловому будинку. Вказаним рішенням в рахунок погашення заборгованості за договором іпотечного кредиту № 0808/1911 від 21 серпня 2008 року звернуто стягнення на житловий будинок з прибудовою загальною площею 79,0 кв. м, житловою площею 37, 5 кв. м, розташований за адресою [ADDRESS], який належить [PERSON] на праві власності, шляхом продажу на прилюдних торгах у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» вказаного предмету іпотеки ПАТ від свого імені на підставі договору іпотеки № 0808/1911 від 21 серпня 2008 року будь-якій особі покупцеві відповідно до правил ст. 38 Закону України «Про іпотеку»з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, що підтверджується відповідним рішенням, копія якого додана до матеріалів справи. Зазначене рішення набрало законної сили 24 січня 2014 року, що підтверджується ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області від 24 січня 2014 року, копія якої додана до матеріалів справи. За таких обставин суд приходить до висновку, що іпотекодержателем використано право на звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачене ст. ст. 33 та 12 Закону України «Про іпотеку», а тому не вбачає підстав для надання дозволу іпотекодавцю на відчуження предмету застави.

Outcome: dismissed