Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання особою такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою 9 в будинку 24 по вул. Ольгіївській в м. Одесі. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON], зареєстрований в квартирі з 10 липня 2006 року, його син від першого шлюбу [PERSON], зареєстрований в квартирі з 16 січня 2008 року та подруга позивача [PERSON], зареєстрована в квартирі з 27 березня 2003 року, фактично відповідачі не проживають у вищезазначеній квартирі з квітня 2015 року і по теперішній час. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням, щоб відповідачі добровільно знялися з реєстрації з належної її квартири, але відповідачі проігнорували прохання позивача, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судовому засіданні позивач та її представники позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. Згідно ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди представника позивача, на підставі ст.224-225 ЦПК України, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 19 липня 2001 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.12.2007 року, номер витягу: 16915470. Судом встановлено, що у квартирі № 19 будинку № 24 на вул. Олігіївській в м. Одесі зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою №556 форми №1 від 05.04.2017 року (випискою з домової книги про склад сімї та реєстрацію), копія якої наявна в матеріалах справи. Відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживають, про що 24 березня 2017 року, складений акт о не проживанні і відсутності особистих речей, завірений ст. майстром дільниці №7 [PERSON] та за підписом мешканців будинку №24 по вул. Ольгіївській, м. Одеса ([PERSON], [PERSON], [PERSON]В.). Також в судовому засіданні були допитані [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у якості свідків, які дали пояснення про те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], за адресою: квартира [ADDRESS], уже більше року не проживає. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов'язку, або іншим способом. Згідно до ч.2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР до членів сім'ї наймача (власника) належать дружина наймача (власника) їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача (власника) можуть бути визнані інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство. На підставі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК України, збереження за відповідачем спірного жилого приміщення судом не встановлено. Згідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 41 Конституції України гарантує право володіння та користування своєю власністю, а також вказує що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до п.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Стаття 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачів слід визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартирою 9 будинку №24 по вул. Ольгіївській в м. Одесі. На підставі викладеного,

Outcome: approved