Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього аліменти на утримання сина [PERSON], у звязку з продовженням ним навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення сином 23 років за умови продовження навчання. Свої вимоги мотивує тим, що до 12.06.2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. До досягнення сином повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання, проте 03 серпня 2016 року їхньому сину виповнилось 18 років та виплати аліментів припинились. З 01 вересня 2016 року [PERSON] вступив до Уманського державного педагогічного університету ім. Павла Тичини та відтоді є студентом І курсу історичного факультету, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Тому просить суд, задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення сином 23 років, але за умови його навчання. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала на адресу суду письмову заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (а.с. 20). Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до довідки №697 від 02.09.2016, [PERSON] є студентом І курсу 1 групи історичного факультету Уманського державного педагогічного університету ім. Павла Тичини денної контрактної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2016 р. до 30.06.2020 р. (а.с.5). Відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання сина, чим порушує вимоги ст.199 Сімейного Кодексу України, яка зобовязує батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23-х років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною другою цієї статі передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку (сина) у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За таких обставин, при визначенні розміру аліментів, що будуть стягуватись з [PERSON], суд враховує матеріальне становище відповідача, відсутність на утриманні інших осіб, наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, а також те, що останній потребує матеріальної допомоги в зв'язку з продовженням навчання та приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, до закінчення повнолітнім сином навчання, тобто до 30 червня 2020 року, а не до досягнення 23-річного віку, як просила позивач. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). У відповідності до вимог ч. 3\~, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: partial