Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що після смерті 08.07.1997р. її чоловіка [PERSON] залишилася спадщина житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с.Дубинове по вул.Адмірала Нахімова, 24, Савранського району, Одеської області. При житті померлий заповіт не склав. Позивач є дружиною померлого, крім неї є ще діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які спадщину не прийняли, позовні вимоги визнали. Після смерті чоловіка позивач в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок їй було відмовлено, так як за життя спадкодавця на нього не було виготовлено правовстановлюючого документа та не зареєстровано право власності. Вказана обставина позбавила спадкоємця [PERSON] оформити нотаріально спадкування цього житлового будинку, у звязку з чим вона звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в судове засідання також не зявилися, позовні вимоги визнали, на підтвердження чого надали суду відповідні письмові заяви, а справу просили розглянути без їх участі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 08.07.1997р. у віці 54 років помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №135122, виданим Виконкомом [PERSON] сільської Ради народних депутатів Савранського району Одеської області 09.07.1997р. (а.с.8). Відповідно до положень ст.5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України до спадщини, яка відкрилася і була прийнята спадкоємцем до набрання чинності цим Кодексом, застосовуються правила ЦК України 1963 року (ЦК УРСР). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК УРСР). Таким чином, 08.07.1997р. після смерті [PERSON] була відкрита спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в с.Дубинове по вул.Адмірала Нахімова, 24, Савранського району, Одеської області. Як вбачається з технічного паспорту вказаного житлового будинку, виготовленого ТОВ «Савранське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 14.11.2017р. (а.с.5-7), воно складається з житлового будинку, що позначений у технічному паспорті літерою «А» вартістю згідно висновку цього товариства від 14.11.2017р. 59631грн., а також господарських будівель: літньої кухні з погрібом під літерою «Б» вартістю 62037грн., вбиральні під літерою «В» вартістю 2338грн., сараю під літерою «Г» вартістю 8918грн., навісу під літерою «Д» вартістю 5401грн. та споруд, позначених №1.2. К, вартістю 9420грн., а всього загальна вартість домоволодіння складає 147738грн.. Статтею 524 ЦК 1963 року встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Судом встановлено, що [PERSON] своє майно нікому не заповідав, а тому відповідно до ч.2 ст.524 цього Кодексу має місце спадкоємство за законом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого (ч.1 ст.529 ЦК 1963 року). Встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина позивач по справі, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.10), та його діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які спадщину у встановлений законом строк не прийняли, позовні вимоги визнали (а.с.35, 36, 37, 38), інших спадкоємців, передбачених ч.1 ст.529 ЦК 1963 року, а також спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку в спадщині, передбачених ст.535 цього Кодексу, немає. Також встановлено, що позивач в установлений законом строк прийняла спадщину після смерті чоловіка, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, номер у спадковому реєстрі 30127536 від 31.05.2001р. (а.с.9), та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.19). Рішенням Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради №38 від 31.10.2017р. було підтверджено поштову адресу житлового будинку, розташованого в с.Дубинове по вул.Адмірала Нахімова, 24, Савранського району, Одеської області (а.с.11). Як вбачається з виписки виконкому [PERSON] сільської ради №19 від 09.01.2018р. за даними погосподарського обліку сільської ради (погосподарська книга №5) вищевказаний житловий будинок (обєкт по господарського обліку №0424-1) належав [PERSON] з 1962 року (а.с.13). Позивач не може вирішити нотаріально питання про спадкування зазначеного житлового будинку через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалось право власності спадкодавця [PERSON] на нього. Враховуючи розяснення, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», згідно яких право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради, та приймаючи до уваги, що житловий будинок, який знаходиться по вул.Адмірала Нахімова, 24, в с.Дубинове, побудований на відведеній в установленому законом порядку земельній ділянці та зареєстрований в [PERSON] сільській раді за спадкодавцем [PERSON] у 1962 році, тому з того часу останній і був власником цього житлового будинку. Отже, з огляду на те, що [PERSON] на час своєї смерті був власником вказаного житлового будинку з господарськими будівлями, його право власності на цей будинок перейшло у порядку спадкування за законом до його дружини [PERSON], яка прийняла спадщину. Таким чином, приймаючи до уваги неможливість оформлення позивачем спадкових прав у встановленому законом порядку у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий будинок, відсутність інших спадкоємців за законом, які б прийняли спадщину, та спадкоємців, передбачених ст.535 ЦК УРСР, а також враховуючи визнання відповідачами позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними і обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved