Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Миколаївської міської ради, [PERSON] , [PERSON] в якій просить визначити частки співвласників у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м., розташовану по [ADDRESS] , у наступному порядку: [PERSON] - 38/100, [PERSON] - 31/100, [PERSON] - 31/100; визнати за [PERSON] право власності на 38/100 часток земельної ділянки, площею 1000 кв.м., розташованої по [ADDRESS] . Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . На підставі заповіту, посвідченого Першою миколаївською державною нотаріальною конторою 25.11.2002 року за №1-1252, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 20.10.2017 року за №4-64, позивачці було оформлено спадщину на 38/100 часток домоволодіння з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці 1000 кв.м. На підставі державного акту серії ЯЕ №917174, виданого згідно з рішенням Миколаївської міської ради від 30.11.2007 року №18/37, власниками земельної ділянки є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Земельна ділянка належить вказаним особам на праві спільної сумісної власності. Для оформлення спадщини на вказану земельну ділянку, позивачка звернулась до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, проте нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки частки співвласників у праві спільної сумісної власності не визначені. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримувала в повному обсязі, наполягала на задоволенні позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з`явились, суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують. Представник відповідача Миколаївської міської ради до судового засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, справу просив розглянути на розсуд суду на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 12 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої та другої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно положень ч. 1 ст. 86, ч. 1 ст. 87 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно з ч. 4 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Відповідно до частини першої, другої статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду, земельну ділянку. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до частини першої, другої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Таким чином, можливе розпорядження не тільки вже відомою часткою в праві спільної сумісної власності, але й тією часткою, яка буде визначена в майбутньому, після смерті спадкодавця. Тобто спадкодавець у заповіті може визначити, що він залишає свою частку в праві спільної сумісної власності визначеній особі. Конкретний розмір частки в такому разі визначається після смерті спадкодавця. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.10.2017 року, виданого державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, зареєстрованого за №4-64, [PERSON] отримала у спадщину 38/100 часток домоволодіння з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Вказані 38/100 часток домоволодіння належали спадкодавцю [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою 12 грудня 1981 року за реєстровим №2-2881 і зареєстрованого в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 23 грудня 1981 року за реєстровим №1166. В лютому 2019 року [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Проте постановою нотаріуса від 13.02.2019 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки частка у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку є невизначеною. Згідно Державного акту серії ЯЕ №917174, виданого згідно з рішенням Миколаївської міської ради від 30.11.2007 року №18/37, спірна земельна ділянка під домоволодінням за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Земельна ділянка належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, однак частки кожного із співвласників не визначені. Частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ( Опис : літера А -1 житловий будинок, камінь, загальна площа - 106,9 кв.м., житлова площа - 74,6 кв.м.; літера Б-1 - житловий будинок, камінь, загальна площа - 54,9 кв.м., житлова площа - 40,4 кв.м.; літера В - літня кухня, камінь; літера Г - сарай, камінь; літера Д - сарай, камінь; літера Е1 - гараж, піноблок; літера Ж - літня кухня, цегла; літера Ж1 - літня кухня, цегла; літера З - літня кухня, саман; літера М - сарай, дерево; літера П1 - сарай, цегла; літера С - сарай, дерево; літера С1 - літня кухня, цегла; літера Ф - гараж, камінь; №1,2,3,4,5,7 - огорожа, №8,9,10,11,І - споруди) розділені наступним чином: [PERSON] - 38/100, [PERSON] - 31/100, [PERSON] - 31/100. Так, [PERSON] є власником 18/100 часток спірного домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 26.02.1971 року №1110, та 13/100 часток домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 09.06.1987 року №2-1918, що в сукупності складає 31/100. [PERSON] є власником 38/100 часток даного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 20.10.2017 року за №4-64. [PERSON] є власником 31/100 часток домоволодіння за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 18.01.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №141. Визначаючи частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку, суд вважає, що ці частки будуть пропорційними до часток у праві власності на житловий будинок та становитимуть: [PERSON] - 38/100, [PERSON] - 31/100, [PERSON] - 31/100. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. (п.3.4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13). Також встановлено, що спадкодавцем [PERSON] було належним чином оформлено право власності на спірну земельну ділянку, яка була об`єктом права спільної сумісної власності, проте нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за померлою [PERSON] не встановлена. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що частка померлої [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку становила 38/100, а тому позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved