Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, а згодом з уточненим позовом, до [PERSON] , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. В позові зазначено, що позивач, з 06 листопада 2003 р. є власником житлової квартири [ADDRESS] , яка знаходиться на 1-му поверсі зазначеного будинку, з окремим виходом на бік Кіровського ринку, розташованого по вул. Героїв України в м. Мелітополі . З того часу нею була побудована крамниці « [INFO] ». В належному порядку позивач зареєстрована як фізична особа підприємець, займається підприємницькою діяльністю у власній крамниці. В 2009 р. між позивачем та Мелітопольською міською радою укладено договір оренди прилеглої земельної ділянки до крамниці « [INFO] », яка необхідна для обслуговування прилеглої території, загальна площа якої складає 0,01 га, (1 сотка, 100 м.2), кадастровий номер 2310700000:02:005:0123, розташована за адресою [ADDRESS] , з правом продовження договору оренди. Цільове призначення: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, благоустрій. Вказаний договір постійно продовжувався з відповідною державною реєстрацією в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права та в Державному земельному кадастрі. 12.03.2020 р. між позивачем та Мелітопольською міською радою укладений договір про встановлення строкового земельного сервітуту, предметом якого є земельна ділянка, загальною площею 100 кв.м., кадастровий номер 2310700000:02:005:0123, розташована за адресою [ADDRESS] . В цей же день проведена державна реєстрація укладеного договору в Державному реєстрі. Строк дії договору - 3 роки, до 31.12.2023 з правом продовження за домовленістю сторін. Призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель громадської забудови, вид використання - благоустрій. Проте, в березні 2020 року позивач дізналась, що на вказану земельну ділянку 02.08.2019 року начальником Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області на ім?я [PERSON] видано паспорт прив?язку групи стаціонарних тимчасових споруд для торгівлі господарчими товарами реєстраційний №30 , для розміщення 2-х тимчасових споруд за адресою: [ADDRESS] , строком дії до 02.08.2020 року. На вказаній земельній ділянці незаконно встановили металевий паркан, провели демонтаж тротуарної плитки, викопали яму, без відповідного дозволу знищили дерево. Таким чином, відповідач незаконно використовує земельну ділянку, яку вона на підставі договору сервітут має у користуванні, а тому просить усунути перешкоди у користуванні вказаною земельною ділянкою, шляхом зобов?язання відповідача звільнити вказану земельну ділянку та провести демонтаж встановленого на вказаній земельній ділянці металевого паркану (огорожі). В судове засідання позивач не з?явилась, від її представника - адвоката Дуди С.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з?явилась з невідомої суду причини, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить її особистий підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Жодних заяв чи клопотань про відкладення судового засідання чи про проведення судового засідання за її відсутності від неї не надходило. В матеріалах справи мається заява від імені [PERSON] , в якій вона просила зупинити провадження у справі, де зазначила, що не згодна з позовними вимогами, оскільки користування земельною ділянкою вона здійснює на підставі паспорту прив?язки, виданого Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказі за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилась в судове засідання без поважних причин та не повідомила суд про причини неявки, відзив на позовну заяву не подавала, а її заява про не згоду з позовними вимогами, не є відзивом в розумінні вимог ст. 178 ЦПК України, позивач не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення, а тому суд, з урахуванням вимог ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - Мелітопольської міської ради в судове засідання не з?явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області в судове засідання не з?явився з невідомої суду причини, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України з урахуванням заяви представника позивача та представника третьої особи Мелітопольської міської ради про слухання справи за їх відсутності та у зв`язку з неявкою відповідача та представника третьої особи Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що позивачем, як власником житлової квартири [ADDRESS] , яка знаходиться на 1-му поверсі зазначеного будинку, в 2003 році була побудована крамниця « [INFO] » з окремим виходом на бік Кіровського ринку, розташованого по [ADDRESS] . 03.03.2009 року між Мелітопольською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, площею 100 кв.м. в [ADDRESS] для благоустрою прилеглої території до магазину (кадастровий номер 2310700000:02:005:0123) /а.с.68-71/. Згідно п.8 вказаного договору, договір укладено строком на 2 роки, починаючи з дати його державної реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк за умови належного виконання обов?язків. Згідно п. 39 вказаного договору невід?ємними частинами договору є: план або схема земельної ділянки /а.с.72/, кадастровий план земельної ділянки /а.с.77/, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) /а.с.76/, акт приймання-передачі об`єкта оренди за договором оренди від 20.08.2009 року №040926200119 /а.с.73/, розрахунок розміру орендної плати /а.с. 74, 79/, витяг з рішення Мелітопольської міської ради від 25.09.2008 року /а.с.75/, згідно якого [PERSON] було поновлено строк дії договору оренди змеленої ділянки площею 100 кв.м. за адресою: [ADDRESS] для благоустрою території прилеглої до магазину строком на 2 роки, договір оренди земельної ділянки від 30.07.2007 року №040726200213 вважати дійсним до дати державної реєстрації нового договору. Договір оренди земельної ділянки від 03.03.2009 року зареєстрований у Запорізькій філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 20.08.2009 року за №040926200119. Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 17.09.2019 року договір оренди земельної ділянки від 03.03.2009 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Вказане свідчить про неодноразове поновлення [PERSON] строків договору оренди земельної ділянки, а отже і про належне виконання обов?язків [PERSON] умов договору оренди земельної ділянки. Доказів того, що вказаний договір було припинено, розірвано, чи, що [PERSON] було відмовлено в поновленні договору на нові строки, матеріали справи не містять. Таким чином, [PERSON] , починаючи з 2009 року є законним орендарем земельної ділянки площею 100 кв.м., кадастровий номер 2310700000:02:005:0123 за адресою: [ADDRESS] для благоустрою території прилеглої до магазину. 12.03.2020 р. між позивачем [PERSON] та Мелітопольською міською радою укладений договір про встановлення строкового земельного сервітуту, предметом якого є земельна ділянка, загальною площею 100 кв.м., кадастровий номер 2310700000:02:005:0123, розташована за адресою [ADDRESS] . Строк дії договору - 3 роки, до 31.12.2023 з правом продовження за домовленістю сторін /а.с.11-14/. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, 12.03.2020 року проведена державна реєстрація укладеного договору /а.с. 75-77/. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 24.03.2020 року, 20.03.2020 року проведено державну реєстрацію договору про встановлення строкового земельного сервітуту від 12.03.2020 року /а.с.78/. 21.10.2011 року Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України затверджено наказ №244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», який визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності. Відповідно до п.1.3 вказаного Наказу, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Згідно п.1.4 Наказу, паспорт прив`язки ТС - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС та благоустрій прилеглої території на топографо-геодезичній основі М 1 : 500, інженерне забезпечення, зовнішній архітектурний вигляд ТС та напрям підприємницької діяльності. Згідно паспорту прив`язки групи тимчасових споруд для торгівлі господарчими товарами реєстраційний №30 , виданого начальником Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області 02.08.2019 року (строком дії до 02.08.2020 року), [PERSON] надано дозвіл на розміщення 2-х тимчасових споруд за адресою: [ADDRESS] . Площа земельної ділянки торгівельного павільйону розміром 4,1 м. х 7,9 м. - 2,5 м. х 1,0 м. становить площу 29,89 к.в.м., а торгівельного павільйону розміром 3,7 м. х 7,9 м. становить площу 29,23 к.в.м. Площа земельної ділянки для розміщення тимчасових споруд та обслуговування групи тимчасових споруд становить 84,62 кв.м. /а.с.19-21/. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року скасовано рішення технічної комісії виконавчого комітету Мелітопольської міської ради по розміщенню тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності , викладене у протоколі №6 від 17.07.2019 року про погодження [PERSON] оформлення документів для розміщення групи тимчасових споруд по [ADDRESS] /а.с. 103-106/. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.02.2021 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року скасовано, провадження у справі закрито. Постанова набрала законної сили 17.02.2021 року. Разом з тим, відповідно до п. 2.17 Наказу, строк дії паспорта прив`язки ТС визначається органом з питань містобудування та архітектури відповідної ради або районної державної адміністрації з урахуванням строків реалізації положень містобудівної документації на місцевому рівні. В паспорті прив`язки групи тимчасових споруд для торгівлі господарчими товарами реєстраційний №30 , виданого 02.08.2019 року на ім?я [PERSON] встановлено строк його дії - до 02.08.2020 року. Пункт 2.18 Наказу встановлює, що продовження строку дії паспорта прив`язки ТС здійснюється за заявою замовника, шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у паспорті прив`язки ТС органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради, районної державної адміністрації. Крім того, відповідно до абзацу 2 п.2.26 Наказу невстановлення ТС протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив`язки ТС є підставою для анулювання дію паспорту прив?язки. Як вбачається з наданого протоколу виїзного засідання комісії з огляду земельної ділянки від 18.05.2021 року на вказаній земельній ділянці тимчасові споруди не встановлені. Крім того, з вказаного протоколу вбачається, що строк дії паспорту прив?язки групи тимчасових споруд від 02.08.2019 року на ім?я [PERSON] не продовжувався. Таким чином, строк дії паспорту прив?язки, виданого на ім?я [PERSON] сплив 02.08.2020 року. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 25.03.2021 року було зобов`язано комісію в складі представників Мелітопольської міської ради за участю постійної депутатської комісії з питань земельних відносин та комунальної власності територіальної громади, Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, Міськрайонного управління Держгеокадастру у Мелітопольському районі та м. Мелітополі, Управління житлово-комунального господарства, Відділу з благоустрою та екології виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, з участю сторін, провести огляд земельної ділянки, площею 100 кв.м., кадастровий номер 2310700000:02:005:0123, що розташована за адресою [ADDRESS] , яка перебуває в користування [PERSON] та земельної ділянки для розміщення торгівельного павільйону розміром 4,1 м. х 7,9 м. - 2,5 м. х 1,0 м., площею 29,89 к.в.м., торгівельного павільйону розміром 3,7 м. х 7,9 м., площею 29,23 к.в.м., а всього площею земельної ділянки для розміщення тимчасових споруд та обслуговування групи тимчасових споруд 84,62 кв.м., відповідно до паспорту прив`язки реєстраційний №30 від 02.08.2019, виданого на ім`я [PERSON] . Встановити конфігурацію, площу та межі земельної ділянки, площею 100 кв.м., кадастровий номер 2310700000:02:005:0123, що розташована за адресою [ADDRESS] та межі земельної ділянки для розміщення тимчасових споруд та обслуговування групи тимчасових споруд площею 84,62 кв.м., відповідно до паспорту прив`язки реєстраційний №30 від 02.08.2019, виданого на ім`я [PERSON] з метою встановлення чи займає земельна ділянка для розміщення тимчасових споруд та обслуговування групи тимчасових споруд площею 84,62 кв.м., відповідно до паспорту прив`язки реєстраційний №30 від 02.08.2019, виданого на ім`я [PERSON] повністю або частково (якщо так, то зазначити яку частку) земельну ділянку площею 100 кв.м., кадастровий номер 2310700000:02:005:0123, що розташована за адресою [ADDRESS] , яка перебуває в користуванні [PERSON] . Згідно проколу виїзного засідання комісії з огляду земельної ділянки від 18.05.2021 року земельна ділянка, розташована у [ADDRESS] загальною площею 0,0100 га, кадастровий номер 2310700000:02:005:0123 цільове призначення - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (код ВКЦПЗ 03.15). категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання - благоустрій, право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано за територіальною громадою м. Мелітополя в особі Мелітопольської міської ради. 12.03.2020 року укладено договір про встановлення строкового земельного сервітуту між Мелітопольською міською радою, з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої сторони. Державна реєстрація договору, у відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, здійснена 20.03.2020 року, строк дії договору - до 31.12.2023 року. Площа використання земельної ділянки по [ADDRESS] , кадастровий номер 2310700000:02:005:0123, співпадає з вказаною конфігурацією при встановленні строкового земельного сервітуту земельної ділянки. Сервітуарій в повному обсязі виконує обов`язки землекористувача, порушень норм земельного законодавства зі сторони [PERSON] не виявлено. При візуальному обстеженні встановлено, що на земельній ділянці, яка на підставі договору сервітуту перебуває у користуванні [PERSON] не встановлені тимчасові споруди, але вона загороджена металевою огорожею, що унеможливлює її повноцінне використання [PERSON] та створює певні незручності для вільного пересування пішоходів. Зазначена земельна ділянка вказана у паспорті прив`язки групи тимчасових споруд для торгівлі господарчими товарами по [ADDRESS] від 02.08.2019, що виданий [PERSON] , яка встановила вищевказану металеву огорожу. Термін дії паспорту прив`язки групи тимчасових споруд для торгівлі господарчими товарами від 02.08.2019 виданого [PERSON] сплив 02.08.2020. Інформація щодо продовження терміну дії вищезазначеного паспорту прив`язки про передачу у користування земельної ділянки за адресою [ADDRESS] чи надання будь-якого іншого дозволу [PERSON] відсутня. Також зазначена земельна ділянка у власність чи користування будь-яким іншим особам, окрім [PERSON] , не передавалась. Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно п.2 ч.1 ст. 395 ЦК України право користування (сервітут) є одним із видів речових прав на чуже майно. Стаття 396 ЦК України передбачає, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Глава 29 ЦК України регулює питання захисту права власності . З вимог ст. 401 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Статтею 402 ЦК України визначено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки або особою, яка використовує земельну ділянку на праві емфітевзису, суперфіцію. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. Як вбачається з вимог ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут не підлягає відчуженню. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном. Сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений. Згідно ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи або особи, які використовують земельні ділянки на праві емфітевзису. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Стаття 95 ЗК України визначає права землекористувачів, зокрема, що землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: самостійно господарювати на землі, а також на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Стаття 96 ЗК України визначає обов`язки землекористувачів, зокрема, що землекористувачі зобов`язані: забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Законом можуть бути встановлені інші обов`язки землекористувачів. Відповідно до ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Строк дії земельного сервітуту, що встановлюється договором між особою, яка вимагає його встановлення, та землекористувачем, не може бути більшим за строк, на який така земельна ділянка передана у користування землекористувачу. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Стаття 99 ЗК визначає види права земельного сервітуту. Згідно ст. 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (землекористувачем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 101 ЗК України земельний сервітут не може бути предметом купівлі-продажу, застави та не може передаватися будь-яким способом особою, в інтересах якої цей сервітут встановлено, іншим фізичним та юридичним особам. Власник, землекористувач земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, має право вимагати від осіб, в інтересах яких встановлено земельний сервітут, плату за його встановлення, якщо інше не передбачено законом. Власник земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, має право на відшкодування збитків, завданих встановленням земельного сервітуту. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Таким чином, власником земельної ділянки, загальною площею 100 кв.м., кадастровий номер 2310700000:02:005:0123, яка розташована за адресою [ADDRESS] є територіальна громада м. Мелітополі в особі Мелітопольської міської ради, яка 03.03.2009 року з [PERSON] уклала договір оренди вказаної земельної ділянки для благоустрою прилеглої території до магазину, який належить [PERSON] на праві власності, строк дії договору оренди земельної ділянки неодноразово продовжувався на строк, визначений договором, в зв?язку із належним виконанням обов?язків [PERSON] умов договору. 12.03.2020 р. між [PERSON] та Мелітопольською міською радою укладено договір про встановлення строкового земельного сервітуту вказаної земельної ділянки, строком на 3 роки, до 31.12.2023 року, з правом продовження за домовленістю сторін. Згідно п.4.3 вказаного договору сервітуарій має право вимагати усунення перешкод, які виникають при використанні земельної ділянки, відносно якої встановлено особистий строковий сервітут та зобов?язаний не погіршувати якісні характеристики та екологічний стан землі, не передавати будь-яким способом право сервітуту іншим фізичним та юридичним особам. Згідно п.4.5 договору, право сервітуту не може бути предметом купівлі-продажу, застави та не може передаватись будь-яким способом сервітуарієм. Таким чином, позивач [PERSON] більше 10 років є землекористувачем спірної земельної ділянки, належним чином виконує умови укладених з нею договорів та покладені на неї, згідно договорів, обов?язки, вказана земельна ділянка у власність чи користування будь-яким іншим особам, окрім [PERSON] , не передавалась, а тому, відповідно до вищевикладених норм цивільного та земельного законодавства, позивач має право на захист свого права, в тому числі шляхом вимагання усунення будь-яких порушень своїх прав на землю і відшкодування завданих збитків. Видача паспорту прив`язки групи тимчасових споруд для торгівлі господарчими товарами реєстраційний №30 від 02.08.2019 року (строком дії до 02.08.2020 року) на ім?я [PERSON] на розміщення 2-х тимчасових споруд за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці, яка перебуває в користуванні [PERSON] та встановлення на вказаній земельній ділянці металевого паркану (огорожі) створює перешкоди у вільному користуванні [PERSON] земельною ділянкою, а також позбавляє останню належним чином виконувати покладені на неї обов`язки, згідно договору. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження законності використання земельної ділянки, кадастровий номер 2310700000:02:005:0123, яка розташована за адресою [ADDRESS] та, яка перебуває в користуванні [PERSON] відповідачем [PERSON] надано не було. Так само безпідставними і необґрунтованими є посилання відповідача в своїй заяві на той факт, що вказану земельну ділянку вона використовує на підставі паспорту прив?язки, виданого 02.08.2019 року, оскільки термін дії паспорту прив`язки групи тимчасових споруд для розміщення групи стаціонарних тимчасових споруд, виданого на ім?я [PERSON] , сплив 02.08.2020. Отже, відповідач [PERSON] зайнявши земельну ділянку, яка розташована за адресою [ADDRESS] (кадастровий номер 2310700000:02:005:0123) та встановивши на ній металевий паркан (огорожу) порушує право позивача, як землекористувача земельної ділянки, та чинить їй перешкоди у користуванні земельної ділянки, якою вона користується на підставі договору про встановлення строкового земельного сервітуту, а тому, відповідно до вимог чинного цивільного та земельного законодавства, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту, шляхом зобов?язання відповідача усунути перешкоди [PERSON] у користуванні земельною ділянкою, загальною площею 100 кв.м. (0,01 га), кадастровий номер 2310700000:02:005:0123, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом демонтажу встановленого на вказаній земельній ділянці металевого паркану (огорожі).

Outcome: approved