Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 23 серпня 2012 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], місце проживання якої позивач просить встановити з нею. Причиною розірвання шлюбу позивач вказала різні погляди на сімейне життя та обовязки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, внаслідок чого відбувалися сварки і шлюбні відносини припинені з квітня 2016 року. Сторони у судове засідання не зявилися, позивач надала суду заяву про підтримання позовних вимог, в якій просила розглядати справу за її відсутності та не заперечувала проти винесення рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог та встановлення місця проживання їхньої неповнолітньої дитини не заперечував. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями\~ст. 200 ЦПК України\~визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 23 серпня 2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області, а/з № 181, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 189256 (а.с. 5). Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 431029. (а.с. 6). Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя та обовязки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, внаслідок чого відбувалися сварки і шлюбні відносини припинені з квітня 2016 року. Майновий спір між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Оскільки відповідач не заперечує щодо встановлення місця проживання дитини з позивачем, та враховуючи інтереси дитини, яка на даний час мешкає з позивачем, суд визначає місце проживання неповнолітньої дитини з позивачем. Таким чином, є підстави для задоволення позову, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать інтересам кожного з подружжя та інтересам їхньої неповнолітньої дитини.

Outcome: approved