Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], зареєстрований 14 листопада 2015 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 559. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі,\~який зареєстрований 14 листопада 2015 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 559.\~У даному\~шлюбі дітей\~немає.\~Позивач зазначає,\~що понад\~два роки\~вони разом\~не проживають,\~спільного господарства\~не ведуть,\~тобто подружні\~відносини між\~ними фактично\~припинилися,\~шлюб існує\~лише формально.\~Стверджує,\~що спільне\~життя з\~відповідачем не\~склалося через\~відсутність взаєморозуміння\~між ними,\~різні погляди\~на сімейне\~життя та\~ведення господарства.\~Окрім того\~зазначила,\~що відповідач\~перебуває у\~Державній установі\~«Львівська установа\~виконання покарань\~№19»\~і питання\~розірвання шлюбу\~не може\~бути вирішено\~інакше,\~ніж у\~судовому порядку.\~Також вказує,\~що сторони\~зверталися із\~спільною заявою\~про розірвання\~шлюбу до\~органів РАЦС.\~Однак таку\~відмовились прийняти.\~Просить позов\~задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31 серпня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовче судове засідання\~не зявилася, подала заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач у підготовчому судовому засіданні\~проти задоволення позову не заперечив, що дає суду можливість вважати, що відповідач визнає позов. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, наслідки визнання позову йому зрозумілі, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.200, ст.\~206 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалює судове рішення в підготовчому судовому засіданні. Заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.1\~ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 14 листопада 2015 року між [PERSON]\~та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 559, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 330157 /а.с. 3/. У даному шлюбі дітей немає. Як вбачається з матеріалів справи відповідач перебуває у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19». Сторони зверталися до Галицького районого у місті Львові відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області із спільною заяво про розвірвання шлюбу /а.с.5/. Однак, як стверджує позивач, таку відмовились прийняти, оскільки відповідач є громадянином іншої країни, паспорту або іншого документу, що посвідчує особу органу РАЦС не надано. Судом також встановлено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя та ведення господарства, внаслідок чого погіршилися подружні стосунки в негативну сторону, сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Як розяснено\~у п.\~10\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»\~№11\~від 21.12.2007\~р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З огляду на викладене, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задоволити. На підставі ч.1\~ст.142 Цивільного процесуального кодексу України, ч.3\~ст.7 Закону України «Про судовий збір»\~з наступними змінами, у звязку з визнанням позову відповідачем позивачеві необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, згідно квитанції №79 від 27.08.2018 року, а з відповідача на корить позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Outcome: approved