Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Зазначала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2003, який було розірвано у 2019 році. За час шлюбу у 2006 році ними з відповідачем було придбано автомобіль Деу Ланос, н.з. [NUMBER] . Зазначений автомобіль є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Посилаючись на зазначені обставини, просила поділити зазначений вище автомобіль, шляхом стягнення з відповідача на її користь грошової компенсації за належну їй 1/2 частину зазначеного автомобіля у розмірі 55 000 грн., припинити її право власності на вказаний автомобіль та визнати право власності на автомобіль за відповідачем. У відзиві на позов, відповідач вказав на те, що автомобіль Деу Ланос, н.з. [NUMBER] ним було продано 25.06.19 за 20 000 грн. Про продаж вказаного автомобіля ним було попереджено позивача, від своєї частки від продажу автомобіля у розмірі 400 дол. США вона відмовилася, але він готовий відшкодувати їй частину коштів від продажу вказаного автомобіля у розмірі 10 000 грн. У відповіді на відзив позивачка вказала на те, що згоди на відчуження автомобіля вона не давала. Ціна продажу автомобіля за 20 000 грн. є заниженою і не відповідає його ринковій вартості. Відповідач не вчинив жодних дій по відшкодуванню їй грошових коштів, навіть у тій сумі, яку зазначає у відзиві. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності у якій вказала на те, що позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2003, який було розірвано у 2019 році. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК України). Під час шлюбу сторонаи було придбано автомобіль Деу Ланос, н.з. [NUMBER] , який було зареєстровано за відповідачем (а.с. 46). Частинами 1, 2 ст. 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового Як установлено судом відповідно до договору купівлі-продажу автомобіля від 25.06.19 № 8041/2019/1532922 автомобіль Деу Ланос, н.з. [NUMBER] було продано [PERSON] [PERSON] (а.с. 46). Згідно з умовами зазначеного договору купівлі-продажу, ціна автомобіля склала 20 000 грн. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 та абз. 1 п. 24 постанови від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) (435-15), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК) ( 2947-14 ). Ураховуючи те, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, як установлено судом на час розгляду справи спірний автомобіль був відчужений відповідачем, договір про відчуження автомобіля позивачкою не оскаржений, а тому правових підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed