Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06.06.1992 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Мукачівському міськвідділі ЗАГС, за актовим записом № 217. Від даного шлюбу 19.11.1992 року в них народився син [PERSON], який на даний час є повнолітнім. Шлюб бажає розірвати, оскільки сімейне життя не склалося через подружню зраду чоловіка. Фактично з лютого 2016 року сімейні відносини вони не підтримують, шлюб носить тільки формальний характер, через те, що відповідач проживає з іншою жінкою однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Подальше подружнє життя і збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим, оскільки це буде суперечити її інтересам, через небажання підтримувати відносини з чоловіком, який перебуваючи в шлюбі з нею, проживає однією сім'єю з іншою жінкою, в звязку з чим вона звернулася до суду з даним позовом. Строк для примирення просить не надавати, оскільки такі шлюбні відносини будуть суперечити моральним засадам суспільства. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак до початку судового розгляду вона та її представник адвокат [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, в яких одночасно зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, з врахуванням згоди позивача, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 06 червня 1992 року Мукачівським міськвідділом ЗАГС було зареєстровано шлюб, про що зроблений запис № 217. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який на даний час є повнолітнім. Сімейні стосунки з відповідачем не склалися, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є не можливі. Фактично з лютого 2016 року сімейні відносини не підтримують, шлюб носить тільки формальний характер. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст. 110 СК України). Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, позивач має стійке переконання до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу\~\~іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачеві слід залишити прізвище «Русин», оскільки ні позивач, ні відповідач не ставить питання щодо зміни прізвища. На підставі наведеного,

Outcome: approved