Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі -2500 грн. щомісяця . В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у січні 2016 р відповідач покинув сім'ю і став мешкати у іншій жінки та з того часу жодного разу не надав матеріальної допомоги на утримання дітей , участі у їх вихованні та утриманні дітей не приймає, батьківської турботи не проявляє, ними не цікавиться, приїжджає раз на місяць на кілька хвилин і видає дітям по 10 грн. Позивач стверджує, що вона проживає з дітьми у будинку батьків відповідача, вони її підтримують і допомагають в міру можливості, оскільки є пенсіонерами, [PERSON] вимушена нести також витрати по оплаті комунальних послуг, спортивної секції доньки, щомісячних платежів на шкільні потреби, дозвілля дітей, періодичне лікування сина, який хворіє на вади серця. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та пояснила, що відповідач працює, у тому числі неофіційно, та заробляє як слюсар-сантехнік на індивідуальних замовленнях непогані гроші і спроможний оплачувати зазначену позивачем суму, тобто по 1250 грн. на кожну дитину, проте вважає за краще з ними не спілкуватися. Відповідач в особі його представника [PERSON] проти позову заперечував з посиланням на вимоги ст. 181 Сімейного кодексу України щодо можливості утримання дитини того з батьків, хто проживає окремо. Оскільки відповідач зареєстрований у будинку своїх батьків, де проживає позивач та діти, то, на думку представника відповідача, дотепер сторони підтримують шлюбно-сімейні відносини, мають спільний бюджет, відповідач забезпечує потреби сімї, оплачує спортивну секцію доньки, комунальні послуги, а посилання позивача на те, що відповідач проживає з її подругою за іншою адресою, сімейні відносини з [PERSON] більше року не підтримує та не несе жодних витрат на утримання дітей нею письмово не підтверджені. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази , приходить до наступного. [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2001 р., мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] і сина [PERSON], [INFO], які проживають з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] після припинення шлюбно-сімейних відносин з [PERSON] у січня 2016 р., як пояснила позивач, мешкає в іншому місці та жодної допомоги на утримання дітей не надає та участі у їх вихованні не приймає. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі ( ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України). Відповідач [PERSON] повинен нести обовязок по утриманню своїх дітей. Частиною 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів справи дохід відповідача [PERSON] складається із заробітної плати в КП «Харківські теплові мережі» у середньому розмірі 3756 грн. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] працює, має стабільну заробітну плату, підстав для визначення аліментів в твердій грошовій сумі суд не вбачає. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні аліментів враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 183 СК України визначається розмір аліментів у частці від доходу її матері, батька. Так, за правилами ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей і відповідача, беручи до уваги, що [PERSON] не сплачує аліменти на утримання інших дітей, непрацездатних батьків, має регулярну заробітну плату, в силу ст. 182 Сімейного Кодексу України, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача можливо стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця. Доводи представника відповідача про те, що батько зареєстрований в будинку разом з дітьми, а тому окремо не проживає та забезпечує сімю не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки діти проживають з матірю і вона визначає першочергові витрати на дітей, несе витрати на харчування, оплату комунальних послуг, придбання необхідних речей, у того числі і особистого вжитку, ліків, що призначаються лікарями у зв'язку зі станом здоров'я дітей. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved