Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житлом - будинком № 7 по вул. Миру (кол. вул. Ворошилова) в с. Слобожанське (кол. с. Жовтневе) Харківського району Харківської області, посилаючись на відсутність відповідача в вищезазначеному будинку, 1/2 частка якого належить позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, з 1997 року. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником 1/2 частини житлового будинку №7, розташованого по вул. Миру (кол. вул. Ворошилова) в с. Слобожанське (кол. с. Жовтневе) Харківського району Харківської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 18 лютого 2010 року, реєстр №2-344, інша 1/2 частина належить її синові на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району 18 лютого 2010 року, реєстр №2-342. \~ \~ \~ \~В зазначеному житловому будинку зареєстровані позивач по справі [PERSON], її син [PERSON] та відповідач по справі [PERSON], який є рідним братом її чоловіка [PERSON], який помер 15 серпня 2009 року. \~ \~ \~ \~Згідно акту, складеного депутатом Слобожанської сільської ради Харківського району Харківської області [PERSON] від 16 березня 2018 року, гр. [PERSON], [INFO], зареєстрований в вищезазначеному житловому будинку з 1997 року, однак фактично без поважних причин в ньому не проживає, його речей в будинку немає. Місце проживання відповідача позивачу невідоме. \~ \~ \~ \~Наявність реєстрації [PERSON] у спірному житловому будинку порушує права позивача, як власника житлового будинку, оскільки їй доводиться сплачувати за нього всі комунальні послуги. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 травня 2018 року провадження по справі відкрито. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 червня 2018 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала та просила судові витрати з судового збору залишити за її рахунок. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомляв. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі /а.с. 38/. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В звязку з неявкою належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280\~ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 1/2 частка житлового будинку, що розташований за адресою: с. Жовтневе Харківського району Харківської області, по вул. Ворошилова, буд. 7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстраційний №2-344 від 18 лютого 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18 лютого 2010 року та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с. 7, 8/. Відповідно до рішення ІV сесії VІІ скликання Жовтневої сільської ради Харківського району Харківської області від 25 січня 2016 року «Про перейменування вулиць, провулків на території Жовтневої сільської ради» с. Жовтневе вул. Ворошилова перейменовано на вул. Миру /а.с. 11/. Відповідно до рішення VІІІ сесії VІІ скликання Харківської обласної ради від 08 грудня 2016 року Жовтневу сільську раду Харківського району Харківської області перейменовано на Слобожанську сільську раду Харківського району Харківської області /а.с. 12/. В зазначеному житловому будинку зареєстрований відповідач по справі [PERSON], що підтверджується інформацією, наданою Виконавчим комітетом Слобожанської сільської ради Харківського району Харківської області №02-30/74 від 16 березня 2018 року /а.с. 13/ та відомостями з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 19 квітня 2018 року /а.с. 23/. Наявність реєстрації відповідача у спірному житловому будинку перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. За змістом ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. \~ \~ \~ \~Статтею 3 ЦК України встановлено, що одними із основ цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, а також судовий захист цивільного права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У відповідності до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується актом депутата, складеним депутатом Слобожанської сільської ради Харківського району Харківської області [PERSON] від 16 березня 2018 року, зі змісту якого вбачається, що [PERSON], [INFO], з 1997 року та до теперішнього часу не мешкає у спірному житловому будинку, що підтверджується сусідами [PERSON] та [PERSON] /а.с. 14/. Порушене право власника житла, щодо усунення перешкод у здійсненні нею прав власника, підлягає захисту. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Поважність причин відсутності відповідача за місцем реєстрації понад двадцять років судом не встановлено. Відповідач не надав суду доказів на право користування спірним житлом. З огляду на вищезазначене, вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved