Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. На обґрунтування позову вона зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2017 року. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. З липня 2020 року вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки і разом не проживають. На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює, її рідні не мають можливості надавати їй матеріальну допомогу. Відповідач працює, аліментів іншим особам не сплачує, отже має змогу надавати їй матеріальну допомогу на її утримання до досягнення їх сином трьох років. Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що вони з позивачкою проживають окремо, проте він у добровільному порядку надає у безготівковій формі кошти на утримання сина у розмірі 2010 гривень на місяць, і з 09.10.2019 року по день подання відзиву ним сплачено 23115 гривень, що орієнтовано становить 1/3 суми від усіх доходів, що були ним отримані за вказаний період. При цьому позивач перешкоджає йому спілкуватися з дитиною поза межами її будинку, та спілкуватися дитині з його батьками. Крім того, він купує для дитини речі та іграшки. У зв`язку з особливостями роботи і несприятливою економічною ситуацією внаслідок поширення в Україні вірусу COVID-19, він був позбавлений можливості виконувати трудову функцію на постійній основі у 2020 році. Також, він доглядає за своїми непрацездатними батьками, з якими проживає, забезпечує їх матеріально, допомагає вести домашнє господарство. Так як позивачка є йому сторонньою особою, а пріоритетними для нього є утримання непрацездатних та неповнолітніх членів його сім`ї, враховуючи його нестабільний заробіток, просить відмовити в задоволенні позову. При цьому він має сумнів щодо проживання дитини з позивачкою, оскільки вона позбавляє його права вільно спілкуватися з дитиною. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, зазначивши підстави, вказані у позові, а саме, що вона не працює, доглядає за дитиною, коштів, які надсилає відповідач в рахунок аліментів не вистачає навіть на лікування дитини, іншої допомоги та доходів, крім аліментів на дитину у розмірі 2000 гривень вона не має. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Неминущий П.С. проти позовних вимог заперечували, просили відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов, зазначили, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина, незважаючи на недобросовісну поведінку позивачки, яка не дає батьку спілкуватися з сином, він також утримує непрацездатних батьків, не має постійного доходу, що свідчить про неможливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивачки, пояснила, що батьки відповідача працюють на теплицях, вирощують городину, якою торгують на базарі, а отже не потребують в утриманні від сина, відповідач працює з ними, має дохід, який приховує. Свідок [PERSON] , який є батьком відповідача, пояснив, що він з дружиною утримують господарство, тому протягом 2 років допомагали сину та його дружині продуктами харчування та грошима, дарували подарунки. Потім, у сина з дружиною стосунки погіршилися, у зв`язку з чим на даний час їм не дають спілкуватися з онуком. Також свідок повідомив, що син допомагає їм по господарству та надає матеріальну допомогу. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідача, його представника, свідків, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21 жовтня 2017 року Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області. На даний час сторони разом не проживають, згідно з довідкою виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 15.07.2020 року №2943 дитина сторін [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] . Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позову і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. Відповідач заперечує проти утримання дружини, посилається на те, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачу, оскільки не має постійного заробітку, утримує дитину і непрацездатних батьків. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд зазначає наступне. Згідно ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. За приписами ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 2 ст. 18 СК передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Положеннями ч.1 ст.75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині -матері незалежно від цієї обставини. Як було встановлено судом, відповідач є батьком дитини, дитина мешкає разом із матір`ю, позивач не працює та здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст.84 ЦПК України. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати дружину. Доводи відповідача про нестабільність рівня доходу, оскільки він є непрацевлаштованим, суд не приймає до уваги, оскільки доказів на підтвердження вищенаведених обставин він не надав. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] є повнолітньою, працездатною особою, матеріали справи не містять доказів на підтвердження його спроб працевлаштування або перебування відповідача на обліку в Державній службі зайнятості. Також, не містять матеріали справи доказів на підтверджування існування обставин, які перешкоджають його працевлаштуванню. Докази на підтвердження того, що відповідач відноситься до категорії непрацездатних осіб, або є інвалідом, в матеріалах справи також відсутні. Крім того, відповідач зазначає, що з жовтня 2019 року він перераховує кошти на користь позивачки на утримання сина в розмірі 2010 гривень щомісячно, що може свідчити про те, що він має регулярний дохід, відтак суд приходить до висновку про спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення спільною дитиною - сином [PERSON] трьох років. Крім того, доказів про наявність на утриманні у відповідача інших дітей або непрацездатних осіб суду не надано, а надання копій паспортів батьків відповідача та копії пенсійного посвідчення батька, не підтверджує того, що батьки відповідача потребують матеріальної допомоги на своє утримання від сина і відповідач таку допомогу надає. Вказані документи свідчать лише про те, що батьки відповідача є особами пенсійного віку, при цьому вони отримують пенсію, а докази того, що розмір пенсійних виплат є недостатнім, відсутні. Надані відповідачем копії квитанцій про перерахування коштів на дитину, а також надані позивачем копії медичних довідок про обстеження дитини суд до уваги не приймає оскільки предметом спору у даній цивільній справі є стягнення аліментів на утримання дружини, а не на утримання дитини або стягнення додаткових витрат на дитину. При цьому суд зауважує, що у відповідності до ст..157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, а у разі не вирішення ними вказаного питання - органом опіки і піклування за місцем проживання або судом, і не є предметом даного спору, а тому суд вважає, що наявність між сторонами спору щодо виховання дитини не є підставою для відмови в позові, на що посилається відповідач. Крім того, судом також враховується, що на час подання позову дитині вже виповнилось два роки, а законом передбачено утримання дружини до досягнення трирічного віку дитиною, а відповідачем не надано доказів, що сплата аліментів на дружину за цей період стане для нього непомірним тягарем. Зважаючи на те, що належних і допустимих доказів щодо відсутності можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини відповідач суду не надав, суд дійшов висновку про стягнення аліментів на користь дружини у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 гривень, від сплати якого позивачка звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved