Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначає, що 11.04.2018 року Золочівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У цьому шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Зокрема, підставою для розірвання шлюбу стала пристрасть відповідача до азартних ігор, внаслідок чого він витрачав значні кошти та оформляв кредитні договори, що негативно відображалося на матеріальному становищі сім`ї. Сторони проживають окремо з листопада 2018 року, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Через безвідповідальність відповідача, ігнорування ним сімейними цінностями, позивач втратила будь-які почуття любові та поваги до нього. Вважає, що такий шлюб суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дочки, збереження шлюбу є неможливим, а тому просить такий розірвати та присвоїти їй дошлюбне прізвище [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явилася, подавши при цьому заяву, якою просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням про його виклик в судове засідання через оголошення на сайті судова влада. За вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, з огляду на таке. Згідно з ч.1 ст. 112 ст. СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони зареєстрували такий 11.04.2018 року у Золочівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №26. Із копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] вбачається, що у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, різні погляди на шлюб та сім`ю, негативна поведінка відповідача. Сторони більше року проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3,4 ст 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Крім цього, суд, розриваючи шлюб між сторонами, враховує інтереси неповнолітньої дитини сторін, оскільки її повноцінний розвиток та виховання у сім`ї, у якій у батьків різні погляди на життя, шлюб, сім`ю, відсутнє взаєморозуміння, є неможливим. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження шлюбу, у звязку з чим доцільно такий розірвати, а позов відповідно задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40гривень.

Outcome: approved