Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31.07.2004 р., відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції, номер актового запису № 93, та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування свого позову зазначила, що в період шлюбу у них народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. На протязі років, сімейні стосунки почали поступово погіршуватись, постійні сварки та непорозуміння з відповідачем, різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства призводили до втрати почуття гідності та любові. Протягом багатьох років, намагались говорити один з одним та якось вирішувати проблеми, але ніяких результатів це не дало. З початку року сімейні стосунки погіршились вкрай, відповідач постійно влаштовував скандали та приниження. З початку вересня 2017 року, проживають окремо один від одного. Відповідач ухиляється від утримання спільної дитини та в добровільному порядку допомоги на її утримання не надає. Дитина проживає разом з нею та знаходяться на повному її утриманні, між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання доньки. Відповідач працює помічником машиніста екскаватора на Вільногірському ГМК, та отримує щомісячний регулярний дохід. Він фізично здоровий, непрацездатних осіб на його утриманні немає. Вона працює та отримує заробітну плату приблизно 3200 грн. на місяць, але цього недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення дитини. З огляду на вищезазначене просить, розірвати шлюб зареєстрований 31.07.2004 р., відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції, номер актового запису № 93 та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше як 50% прожиткового мінімуму встановленого на дітей відповідного віку, щомісячно з моменту пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу та просив надати місячний строк для примирення. Вказував на те, що бажає зберегти сім`ю та зробить все для цього. Позивачка в судовому засіданні заперечувала з приводу заявленого клопотання, вважала недоцільним надавати їм строк на примирення, так як фактично шлюбні відносини між ними припинилися, в чоловіка є інша жінка, вони проживають окремо та кожен живе своїм життям. Ухвалою Вільногірського міського суду від 31 жовтня 2017 року, сторонам наданий місячний строк на примирення. 31 жовтня 2017 року, ухвалою Вільногірського міського суду, відновлено провадження по справі, однак за вищезазначений термін примирення між сторонами не відбулося. В наступне судове засідання позивачка [PERSON], не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву, в якій просить справу закінчувати без її участі, позов задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, в якій просить справу закінчувати без його участі, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого іншим працівником апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд вважає за можливе, виходячи з положень ст. 185 ЦПК України, розглянути справу за відсутністю сторін. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 181 СК визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Одночасно частиною другою зазначеної статті СК України в редакції від 08.07.2017 року встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень; Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 31 липня 2004 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 93 (а.с. 8), за період шлюбу у них народилася дитина - [PERSON], [INFO], відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Виходячи з матеріального становища сторін, обов'язку утримувати дитину, приймаючи до уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать фактичним обставинам справи, положенням ст.ст. 112,180-182,183 СК України, визнані відповідачем в повному обсязі, що не порушує прав та законних інтересів інших осіб та враховуючи, що відповідач фізично здоровий, працює, може та зобов'язаний надавати допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини, на утриманні інших осіб немає, суд приходить до висновку про задоволення позову, розірвання шлюбу та стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доход) відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розпаду сім'ї, приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в зв'язку з чим шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивачки, в частині розірвання шлюбу, а по позовним вимогам, щодо стягнення аліментів - судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 640 грн. На підставі ст. ст.104, 110, 112-114, 180-183 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved