Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON] , посилаючись на те, що з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач, як батько, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі 3500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 600 гривень судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу. В судове засідання позивачка [PERSON] не прибула, до суду надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, до суду надав заяву про слухання справи у його відсутності та відзив на позовну заяву. Позовні вимоги визнає частково в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позовних вимог в частині стягнення судових витрат не визнає. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що в позивача і відповідача є спільна неповнолітня дитина - донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7). Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, тож суд у відповідності зі ст.ст. 180-182,184 Сімейного кодексу України стягує з нього аліменти. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів - те, що його середньомісячний дохід становить 7306 гривень і при задоволенні позову в повному обсязі йому доведеться витрачати на утримання доньки [PERSON] половину свого доходу, при тому коли у нього є інші неповнолітні діти - донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Враховуючи наведені обставини, суд позовні вимоги задовольняє частково та стягує з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 2500 гривень щомісячно. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. При цьому відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено в судовому засіданні, позивач понесла судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в сумі 600 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 9), які суд у відповідності ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір, поскільки позивачка згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: partial