Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити частки померлої матері [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку та визнати за нею право власності на ? частину цієї земельної ділянки в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що її мати [PERSON], яка померла 01.02.2015 року, 18.07.2008 року залишила заповіт посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради [PERSON] та зареєстрований за №80, яким залишила їй будинок по вул. Миру, 29, с. Скибинці Тетіївського р-ну Київської області. На ? даного будинку вона 06.08.2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. На земельну ділянку, на якій знаходиться будинок, вона не може отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки відповідно до Державного акту на право власності на землю ІV-КВ №026472 від 22.03.02, виданого [PERSON] сільською радою, та зареєстрованого в Книзі записів держаних актів на право приватної власності на землю за №78, дана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності з [PERSON] З цих підстав нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальних дій. Таким чином позивачка не може реалізувати своє право на спадкове майно. В судове засідання представник позивача адвокат [PERSON] не прибув, але в заяві просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тетіївського району Київської області в судове засідання не прибув, але в заяві просить справу слухати в його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, але в заяві просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнає, підтверджує, що частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку його та померлої [PERSON] є рівними. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, оскільки їх визнали відповідачі і встановленими обставинами підтверджується, що 01.02.2015 року померла мати позивачки [PERSON]. На випадок своєї смерті вона 18.07.2008 року залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради [PERSON] та зареєстрований за №80, яким залишила будинок по вул. Миру, 29, в с. Скибинці Тетіївського р-ну Київської області своїй дочці позивачці по справі [PERSON]. Позивачка своєчасно прийняла спадщину та 06.08.2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? будинку. На земельну ділянку, на якій знаходиться будинок, загальним розміром 0.3901 га., з яких земельна ділянка кадастровий номер 3224686201:01:022:0010 розміром 0.1401 га. призначена для ведення особистого селянського господарства, а земельна ділянка кадастровий номер 3224686201:01:022:0009 розміром 0.25 га. призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих споруд, вона не може отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки відповідно до Державного акту на право власності на землю ІV-КВ №026472 від 22.03.02, дана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності з [PERSON] З цих підстав нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальних дій. Установлені обставини підтверджуються: копією свідоцтва про народження позивачки (а.с.6,) копією свідоцтва про шлюб (а.с.7), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.8), копією заповіту (а.с.9), копією Державного акту на право власності на землю (а.с.11), витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.12-14, 16-18), копією відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій (а.с.20). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або не законність набуття права власності не встановлено судом. Поскільки позивачка правомірно набула у власність земельну ділянку площею 0.3901 га., з яких земельну ділянку кадастровий номер 3224686201:01:022:0010 розміром 0.1401 га. призначену для ведення особистого селянського господарства, а земельну ділянку кадастровий номер 3224686201:01:022:0009 розміром 0.25 га. призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих споруд, а її права порушуються не визначенням часток у спільній сумісній власності, то необхідним є визначити части померлої [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Миру, 29, с. Скибинці Тетіївського р-ну Київської області та визнати за позивачкою право власності на ? частину цієї земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved