Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач у позові вказала, що їй на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.06.2011 року, належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. У будинку зареєстровані її мати і батько, а також брат зі своєю дружиною та донькою, які фактично з 1995 року не проживають, жодної участі в оплаті комунальних послуг та поліпшені стану будинку не приймають, але добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажають. Оскільки відповідачі не проживають у будинку більше 6 місяців, і у них не має жодних домовленостей з приводу користування будинком, позивач не може оформити субсидію на житлово-комунальні послуги і вимушена сплачувати за них комунальні послуги і тому просить визнати їх такими, що втратили право користування будинком. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити, пояснивши, що будинок є її власністю за заповітом матері, а відповідачі зареєстровані у будинку, але з 1995 року не проживають, мають окреме житло. Відповідачі в судовому засідання проти задоволення позовних вимог не заперечували, пояснивши, що вони зареєстровані у будинку батьків, а проживають у іншому будинку. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності представника згідно з вимогами чинного законодавства (а.с. 24). Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.06.2011 року, зареєстрованого у КП «Чугуївське МБТІ» 19.07.2011р. (а.с.7, 8). Згідно довідки Введенської сільської ради Чугуївського району Харківської області № 145 від 05.02.2015р. за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON], зареєстровані батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 23). Згідно довідки Введенської сільської ради Чугуївського району Харківської області № 146 від 05.02.2015р. за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON], зареєстровані, але не проживають з 1995 року по теперішній час [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22). Факт непроживання відповідачів у будинку, що належить позивачу, підтверджується актом від 05.02.2015 року, складений за участю сусідів позивача: [PERSON] та [PERSON], який затверджено депутатом та головою Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області та печаткою селищної ради (а.с. 21). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Реєстрація ж відповідачів в будинку, який належить позивачу, перешкоджає здійсненню власником права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом 6-ти місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи більше встановлених строків, проводиться в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, позивач не може реалізувати свої права користування та розпорядження майном, оскільки в будинку, власником якого вона є, зареєстровані її родичі - відповідачі по справі, які фактично не проживають з 1995 року, тому вимоги позивача є обґрунтованими та законними, а визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, сплачений ним при подачі позовної заяви та документально підтверджений.

Outcome: approved