Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Підставою для розірвання шлюбу є різні погляди на життя, різні характери та відсутнє взаєморозуміння. З відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. На даний час вони з відповідачем не проживають разом, втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що зберегти шлюб неможливо, тому просила його розірвати. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25.02.2021 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач надав до суду заяву про визнання позовних вимог, проти розірвання шлюбу не заперечує. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із копії Свідоцтва про укладення шлюбу, від 02.06.2016, судом встановлено, що сторони 02.06.2016 року зареєстрували шлюб, актовий запис №119 (а.с.4). Із копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулась до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч.3 ст.105 СК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо відсутності спільних інтересів та взаєморозуміння, наявність різних поглядів на життя, втрати почуття поваги один до одного, виникнення сварок, конфліктних ситуацій. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст.105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, приймаючи до уваги, клопотання позивача про відсутність згоди на примирення, не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання про судові витрати, суд, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved