Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, до закінчення ним навчання або досягнення 23-річного віку. Ухвалою судді від 23.12.2016 року до участі у справі в якості третьої особи залучено [PERSON] У своєму позові [PERSON] посилається на те, що вона і відповідач знаходилися в зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем припинено 20.04.2000 року на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова (справа №2-423 за 2000 рік). Після розірвання шлюбу син [PERSON] залишився проживати разом з позивачем. 08.12.2006 року рішенням Чугуївського міського суду [PERSON] був позбавлений батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина (справа №2-2600/2006 року). [PERSON] у позові зазначає, що у квітні 2015 року синові виповнилося 18 років. В даний час після досягнення повноліття він продовжує проживати з нею, про що свідчить довідка про склад сім'ї та прописки. Син не працює, оскільки навчається на 3 курсі Харківського Національного університету радіоелектроніки на денному відділенні, факультет телекомунікацій та вимірювальної техніки. Термін навчання - 5 років, форма фінансування - держзамовлення. Позивач також вказує, що [PERSON] стипендії не отримує, зарплати позивача не вистачає для забезпечення нормального рівня проживання, оскільки йому необхідно здобувати навчальну літературу, приналежності для практичних занять, він несе витрати на проїзд до місця навчання і додому. Крім того, син часто хворіє, потребує збалансованого покращеного харчування, а також постійно необхідно здобувати медикаменти, часто дорогі. Відповідач з сином стосунків не підтримує, сином не цікавиться, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду. Відповідно до статті 199 (Обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина, дочку які продовжують навчання): якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з дим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть представляти матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Від позивача та третьої особи до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги повністю підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не доповідав, заяви про розгляд справи у його відсутність не надавав. За таких обставин, відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224 ч. 1 ЦПК України, суд визнає причину неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, - неповажною, і вирішує справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 того ж Кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано між ними рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.04.2000 року, про що свідчить копія рішення по справі №2-423 та копія Свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER], виданого Відділом РАЦС по Чугуївському району Чугуївського МРУЮ в Харківській області 09.08.2011 року (а.с.6-7). Згідно копії Свідоцтва про народження [NUMBER], виданого міським відділом РАГС м. Харкова 08.07.1997 року, у сторін від даного шлюбу народився син - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 08.12.2006 року відповідача позбавлено батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO] (а.с.3-4). Відповідно до Довідок №888/16 та №889/16 від 31.10.2016 року [PERSON] навчається в Харківському національному університеті радіоелектроніки на денній формі навчання, за держаним бюджетом, стипендію не отримує, Строк навчання до 31.01.2017 року (а.с.9-10). Довідкою №30 від 15.07.2016 року підтверджується факт проживання [PERSON] разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Позивач також надала суду Довідку про свій дохід з 01.01.2016 року по 30.09.2016 року у розмірі 41 252,72 грн. (а.с.8). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. На підставі вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи ту обставину, що [PERSON] є студентом Харківському національному університеті радіоелектроніки, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач знаходиться у працездатному віці, останній зобов'язаний утримувати свого повнолітнього сина до закінчення ним навчання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач у стані утримувати матеріально свого повнолітнього сина, що продовжує навчання і потребує матеріальної підтримки, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає за необхідне присудити з нього аліменти у зазначеному позивачкою розмірі щомісячно, до закінчення навчання сином. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved