Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом вказуючи, що вона працювала у товаристві відповідача з 12.10.2006 року, звідки звільнилась за власним бажанням 24.02.2020 року. Однак, при її звільненні, відповідач не виплатив їй заробітну плату за останні два місця її роботи - січень, лютий 2020 року, а також компенсацію за невикористану відпустку. Згідно з відомостями про застраховану особу, що містяться у реєстрі застрахованих осіб ПФУ, відповідачем зазначено розмір її заробітної плати, з якої сплачувались відповідні внески до Фонду за звітний 2020 рік: у січні місяці - 6328,51 грн., у лютому місяці - 39293, 81 грн. (з урахуванням усіх компенсацій та виплат, що виплачуються при звільненні). Таким чином, виходячи з поданих відповідачем даних про розмір її заробітку за два місяці 2020 року, борг відповідача з виплати їй заробітної плати в період часу з 01.01.2020 р. по 24.02.2020 р., склав 45622 грн. 32 коп., із розрахунку: 6328,51 (грн., заробітна плата за січень 2020 р.) + 39293,81 (грн., заробітна плата за лютий 2020 р. з усіма компенсаціями та доплатами), що становить 45 622 грн. 32 коп. Оскільки станом на день подання цієї позовної заяви до суду, відповідач не тільки не виплатив їй заборгованості по заробітній платі, а й продовжує утримувати належні їй кошти у себе, відповідач повинен їй відшкодувати середню заробітну плату за весь час затримки розрахунку у розмірі 133 064 грн. 40 коп., виходячи з наступного розрахунку: кількість днів прострочення розрахунку з виплати заробітної плати з 24.02.2020 р. - по день звернення до суду - 105 днів; розмір середньоденної заробітної плати, з розрахунку: заробітна плата за січень, лютий 2020 року - 45622 грн. 32 коп., кількість робочих днів у січні, лютому 2020 р. - 36 днів, середньоденний розмір заробітної плати складає: 45622,32 (грн.): 36 днів = 1267,28 грн. ( в день); розмір заробітної плати за прострочення виплати відповідачем при звільненні - 1267,28 (грн.) X 105 (днів) = 133064 грн. 40 коп. Таким чином, відповідач повинен сплатити їй загальну суму заборгованості з виплати їй заробітної плати в розмірі 45622,32 (грн.) + 133064,40 (грн.) = 178686 (сто сімдесят вісім тисяч шістсот вісімдесят шість) грн. 72 коп. Зазначеними незаконними діями, що полягають у невиплаті відповідачем їй заробітної плати у повному обсязі, їй також було завдано моральну шкоду, яка полягає в наступному: невиплатою їй заробітної плати у повному обсязі, на отримання якої вона має право, відповідачем було грубо порушено гарантовані їй Конституцією України та чинним законодавством України про працю права як найманого працівника; з вини відповідача вона втратила значну частину свого заробітку як єдиного джерела для свого існування, що порушило звичний їй перебіг життя, що також значно ускладнило її існування та існування її сім`ї; внаслідок протиправного значного обмеження її фінансового забезпечення відповідачем, в неї значно скоротилась можливість для підтримання її життя на безпечному для неї рівні; за захистом своїх прав та інтересів, вона змушена звертатися до адвокатів та до суду, що не є звичним для неї проведенням свого часу; з вини відповідача вона змушена витрачати свій вільний час не на організацію відпочинку та свого дозвілля, а на судовий спір з відповідачем, що також додає їй значних, тривалих моральних страждань та переживань. Все перелічене вище значно погіршило її звичний життєвий ритм, погіршило її загальне самопочуття та знизило загальний життєвий тонус, що завдало та продовжує завдавати їй додаткових моральних страждань. Для відшкодування завданої їй відповідачем моральної шкоди, їй знадобляться значні додаткові витрати фізичних та духовних сил а також додаткові майнові витрати, пов`язані із процесом розгляду її позову судом. Порушення відповідачем її трудових прав є очевидним, оскільки він безпідставно та незаконно не провів зі нею розрахунок після її звільнення взагалі та належних їй коштів не виплатив. Просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 178686,72 грн., з яких: заборгованість по заробітній платі 45622 грн. 32 коп.; заробітна плата за час затримки розрахунку у зв`язку з її звільненням в сумі 133064 грн. 40 коп. та стягнути на її користь компенсацію за завдану їй діями відповідача, моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. та понесені нею витрати, пов`язані з розглядом цієї справи судом. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 24.07.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. (а.с.21) В послідуючому явка позивачки в судове засідання була визнана обов`язковою, однак в судові засідання, призначені на 10.11.2020 р. та 26.11.2020 р. позивачка не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, тому з врахуванням заяви позивачки про розгляд справи без її участі, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі поданих позивачкою письмових доказів. Відповідач в судове засідання свого представника не направив повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.36, 41) у відповідності до вимог п.2 ч.7\~ст.128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача не надали, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подали, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Так, з копії трудової книжки позивачки [PERSON] вбачається, що остання у період з 12.10.2006 року по 31.10.2016 перебувала у трудових правовідносинах з відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Кольорові метали» (ЄДРПОУ 32495368), була прийнята в службу охорони контролером контрольно-пропускного пункту та 31.10.2016 року звільнена в порядку переводу до ВАТ «Цветмет ЛТД» за п.5 ст.36 КЗпП України. З 01.11.2016 року позивачка прийнята по переводу в службу охорони контролером на контрольно-пропускному пункті та 26.02.2020 року звільнена згідно ст.38 КЗпП України за власним бажанням з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦВЕТМЕТ ЛТД» (ЄДРПОУ 39966306) (а.с.6). Тобто, з вказаного документа вбачається, що позивачка у січні, лютому 2020 року перебувала у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦВЕТМЕТ ЛТД» (ЄДРПОУ 39966306), а з підприємства відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Кольорові метали» (ЄДРПОУ 32495368), звільнена в порядку переводу 31.10.2016 року. Факт того, що позивачка не перебувала у трудових відносинах у січні та лютому 2020 року з відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Кольорові метали» (ЄДРПОУ 32495368) також підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу, наданими Пенсійним фондом України, відповідно до яких до реєстру застрахованих осіб внесено дані про те, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦВЕТМЕТ ЛТД» (ЄДРПОУ 39966306) у січні 2020 року нараховано дохід в розмірі 6328,51 грн. та в лютому 2020 року в розмірі 39293,81грн. (а.с.8), а відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Кольорові метали» (ЄДРПОУ 32495368), останній раз позивачці нараховувався дохід в жовтні 2016 року. (а.с.7) Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, за положеннями ст.117 КЗпП України обов`язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.ч.2,3 ст.51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача, замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або заміняє первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до надання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно п.п.3,4 ч.5\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, судом встановлено, що позивачка [PERSON] у період з 01.11.2016 року по 26.02.2020 року перебувала у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦВЕТМЕТ ЛТД» (ЄДРПОУ 39966306), яке нараховувало позивачці заробітну плату, у тому числі за спірний період - січень та лютий 2020 року, а з відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Кольорові метали» (ЄДРПОУ 32495368), позивачка перебувала у трудових відносинах у період з 12.10.2006 року по 31.10.2016 року, доказів перейменування останнього в ТОВ «ЦВЕТМЕТ ЛТД», про що позивачка стверджувала в судовому засіданні, нею не надано, тому відповідач не може нести відповідальність за невиплату позивачці заробітної плати та інших виплат при звільненні, клопотань про заміну первісного відповідача належним, в порядку ч.2 ст.51 ЦПК України, позивачка не подавала, тому підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованості по заробітній платі та компенсації за завдану моральну шкоду, яка виникла на іншому підприємстві, відсутні, а у задоволенні позову слід відмовити. \~ \~ \~ \~ Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачкою і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн. слід покласти на позивачку. На підставі ст.ст.116, 117 КЗпП України та

Outcome: dismissed