overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що шлюб між ним та відповідачем розірвано, за час шлюбу ними спільно нажито майно на суму 26580 грн., в т.ч. меблі, побутова техніка та інші речі. Оскільки добровільно поділ майна не проведено, вона змушена звернутись до суду. У судове засідання позивач та її представник надіслали письмові заяви в яких підтримали позовні вимоги, просили розглянути справу без їх участі. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, хоча своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, про перенесення часу судового розгляду не клопотав, пояснень або заперечень на позов не надав. У звязку з цим, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.\~ Розгляд справи проведено у відсутності сторін без повної фіксації судового засідання технічними засобами у відповідності до ст.197 ЦПК України.\~ Оцінивши та проаналізуваши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Проаналізувавши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що сторонами по справі під час перебування у шлюбі спільно нажито наступне майно: телевізор плазмовий вартістю 2300 грн., пральна машина «Сіменс» вартістю 4400 грн., електрична плита керамічна вартістю 4000 грн., холодильник двокамерний вартістю 3600 грн., мікрохвильова піч вартістю 1000 грн., чайник електричний вартістю 300 грн., ліжко двоспальне вартістю 2600 грн., тюнер вартістю 680 грн., мінібашня вартістю 3500 грн., двоє поросят вартістю 800 грн. кожне, закрутки 200 банок, тюль вартістю 1000 грн., дві ковдри вартістю по 700 грн. кожна, дві подушки вартістю 100 грн. кожна, а всього майна на загальну суму 26580 грн.. У відповідності до ч.1 ст.69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, як це вбачається зі ст..71 Сімейного Кодексу. Відповідно до статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За цих обставин вимоги позивачки про поділ спільного майна подружжя є підставними і обґрунтованими. Запропонований позивачем спосіб поділу, із передачею кожному х подружжя конкретних речей, відповідає вимогам чинного законодавства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя загальною вартістю 240 000 грн. Одним із пунктів прохальної частини позову, позивач просить звільнити її від сплати судового збору за подачу позову та за подачу заяви про забезпечення позову, або відстрочити їх сплату до кінця розгляду справи та подає окремо письмове клопотання. Згідно ч.1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Частина 3 ст. 136 ЦПК України дає можливість суду з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. З аналізу ст. 136 ЦПК України вбачається, що суд вправі враховуючи майновий стан сторони, на підставі обґрунтованої заяви, застосувати лише один із заходів визначених вказаною статтею, оскільки застосування вказаних заходів тягне за собою неоднакові наслідки. При цьому, можливість застосування конкретного із заходів визначеного ст. 136 ЦПК України вимагає чіткого змісту та обгрунтвання до клопотання із зазначенням та поданням доказів незадовільного (скрутного) матеріального становища заявника, строків можливої оплати, сум які реально можуть бути сплачені в рахунок оплати судового збору. В обґрунтування вимоги про звільнення від сплати судового збору позивач вказує на скрутне матеріальне становище, при цьому в обґрунтування позову зазначає про перебування з вересня 2016 року до червня 2017 року у Франції та святкування у Франції новорічних свят. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» від 04.08.2011 року визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Згідно ч.2 ст. 4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою складає 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. З огляду на зазначене, враховуючи обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору та позову, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON], що проживає за адресою [ADDRESS] у відношенні малолітньої доньки [PERSON]. Мотивуючи вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 15 липня 2014 року. Шлюбні відносини припинили своє існування з квітня 2013 року. Питання про те, з ким житиме дитина було вирішено одноголосно, відповідач не заперечував, що донька буде проживати з позивачем. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Службою у справах дітей було встановлено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов сім'ї, в якій проживає неповнолітня донька [PERSON]. Перевіркою встановлено, що дитина має всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку. Звернувшись до служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради, позивач отримала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, до того ж відповідач надав заяву про те, що не заперечує про позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають доньку, 2012 року народження. Після розлучення відповідач не займається вихованням дитини, не зустрічається з нею. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлено у відповідності до ст. 74 ЦПК України. Про причини неявки суду не повідомлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Мотивуючи вимоги тим, що вона є матір'ю відповідача [PERSON], яка має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, постійно приводить до себе в кімнату сторонніх людей в стані алкогольного сп'яніння. З лютого 2015 року [PERSON] постійно проживає у позивача за адресою [ADDRESS] де позивач проживає з співмешканцем. Позивач повністю займається вихованням дитини та матеріальним забезпеченням.. Відповідач піклуватися і виховувати сина не в змозі та не виявляє бажання, самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що дочка [PERSON] спочатку випивала, але 5 років не працює, п'є. Дитина постійно розповідає, що мати п'є, приводить додому чужих чоловіків, а йому немає місця. Відповідач не цікавиться дитиною, не телефонує, позивач повністю займається вихованням дитини сама. На даний час дитина проживає з позивачем, за бажанням ходить до матері, але ввечері повертається. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлено у відповідності до ст. 74 ЦПК України. Про причини неявки суду не повідомлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON] суму судового збору. Мотивуючи вимоги тим, що 30.01.2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.10.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.11.2011 року було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 700 грн. Після укладення шлюбу і на теперішній час батько дитини не сплачує кошти на утримання своєї неповнолітньої дитини, не приймає участь у її вихованні, не виконує своїх батьківських обов'язків, не надає матері можливості в повній мірі займатися вихованням дитини, піклуванням про її здоров'я, духовний та моральний розвиток. Починаючи з дня народження доньки, батько бачив її тільки один раз. В дошкільний навчальний заклад № 32 м. Чернігова, в якому перебуває донька, жодного разу не приходив. На теперішній час, не сплачує аліменти на утримання доньки і заборгованість складає 17616,67 грн. Також, [PERSON] не надає дозволу на виїзд дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення, що позбавляє дитину нормального морального, фізичного та духовного розвитку. Позивач вважає, що з огляду на вищенаведене відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, пояснила, що з серпня 2010 року відповідач з дитиною не спілкується, не бачив її, до позивача не звертався. Позивач не створює відповідачу перешкод у спілкуванні з дитиною. Позивач з дитиною проживають в одному дворі з відповідачем, але він не виявляє намірів спілкування з дитиною. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлено у відповідності до ст. 74 ЦПК України. Про причини неявки суду не повідомлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що він ухиляється від виконання батьківських обов'язків і утримання дитини, не надає ніякої матеріальної допомоги, не проявляє батьківської уваги та турботи, оскільки не бажає займатися вихованням дитини. Прохала позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та прохає його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Представник Органу опіки та піклування Октябрської районної у м. Полтаві ради не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що 04.03.2009 року Центральним відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між сторонами. В період шлюбу, [INFO] року народився син [PERSON]. В 2010 році позивачка припинила шлюбні відносини з відповідачем і виїхала з сином з м. Полтави до своїх батьків в м. Новий Буг Миколаївської області. Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 18.03.2011 року шлюб розірвано. Раніше, 05.11.2010 року Октябрським районним судом м. Полтави прийнято рішення та стягнуто з відповідача на корись [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], до його повноліття. З того моменту як позивачка з сином поїхала від відповідача, останній до сьогодні ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, малолітній син з 2010 року знаходиться на утримання матері, вона сама його виховує та утримує. З 2010 року відповідач е бачився з сином, не цікавився його життям. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи викладене, вбачається достатньо підстав вважати, [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню [PERSON], [INFO] та не виявляє щодо нього батьківського піклування, оскільки не бажає займатися цим, тому суд приходить до висновку про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області. Від спільного життя вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] З моменту припинення відносин та розірвання шлюбу діти знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги не надає, алементні платежі не сплачує, з дітьми не спілкується, їхнім навчанням не цікавиться. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Прокурор в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Представник служби у справах дітей в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судове засідання, призначене на 25 листопада 2014 року та 02 грудня 2014 року не з'явився, про місце та час слухання справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. 02 грудня 2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно довідки-розрахунка ВДВС Білокуракинського РУЮ відповідач аліменти не сплачує (а.с.18) Згідно висновку Білокуракинської районної державної адміністрації від 24.11.2014 року, було вирішено, що доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] (а.с.26). Згідно харастеристик зі школи батько дітей до школи не заходить та діти про нього не згадують, про все піклується мати. (а.с.12-13) Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Однак, всупереч діючому законодавству, [PERSON] вихованням своїх дітей, інтересами та здоров'ям не цікавиться. На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Суд вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] буде відповідати інтересам дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про припинення права власності на частку в житловому будинку та автомобілі, які належать на праві спільної часткової власності. Зважаючи на складність в повному викладенні рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений певний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини згідно з вимогами ч. 6 ст. 259 ЦПК України. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання договору найму і просить розірвати договір № 58 найму жилого приміщення за адресою: [ADDRESS], від 30.05.2012 року, укладений між [PERSON] і [PERSON]; стягнути судові витрати в сумі 243,60 грн. Мотивуючи вимоги тим, що позивач є власником будинку [ADDRESS]. Окрім позивача, у даному житловому будинку зареєстровані члени сім'ї: [PERSON] - невістка, [PERSON] - онука, [PERSON] - онука. 30.05.2012 року позивач уклала з [PERSON] договір № 58 найму (піднайму) житлового приміщення. Згідно даного договору наймач [PERSON] зареєструвалася у будинку за адресою: [ADDRESS], і зобов'язалася проживати на даній житловій площі. З 15.06.2012 року відповідач за місцем реєстрації не з'являлася, у житловому приміщенні відсутні її особисті речі. Оплату за надану для проживання житлову площу відповідач не здійснює. Підтвердженням факту відсутності відповідача за місцем реєстрації є довідка вуличного комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради № 29 від 11.03.2014 року. Оскільки, [PERSON] систематично не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і комунальних послуг у строки і розмірах визначених ст. ст. 67, 68 ЖК України, тому відповідно до положень ч. 3, 4 ст. 168 ЖК України виникла необхідність розірвання договору найму житлового приміщення. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату слухання справи повідомлялася у встановленому порядку, згідно ст. ст. 74, 76 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Аргументуючи заявлені вимоги, позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 03.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, за актовим записом №256. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Просить суд розірвати їх шлюб. Майнового спору не має. Спору з приводу виховання дитини не має. У судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі і суду пояснила, що з відповідачем мешкають разом, але сумісного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, тому шлюб носить формальний характер, Зазначила, що примирення та подальше збереження шлюбу між ними неможливі, просить суд задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. На розірвання шлюбу погоджується. Майнового спору та спору з приводу виховання дитини не має. Згідно з ч. 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7), [PERSON] та [PERSON] - перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, за актовим записом №256. Від спільного життя мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, які фактично припинили шлюбні відносини, те, що спільна малолітня дитина, донька [PERSON], [INFO], мешкає разом з позивачем, яка не чинить перешкод для спілкування відповідача з донькою. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача, а також інтересам їх дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, а також просила покласти судові витрати та витрати пов*язані з реєстрацією розірвання шлюбу у органах РАГС на відповідача. Позивач посилається на те, що 05.10.1984 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований у Полтавському міському палаці одружень, актовий запис № 2026. Від даного шлюбу сторони мають дітей, які вже є повнолітніми. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, спільне життя не склалося на ґрунті несхожості характерів, в сім'ї почали виникати часті сварки внаслідок непорозуміння. Позивач вважає, що примирення та подальше збереження сім'ї неможливе, майже два роки вони не проживають разом. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі і просила суд задовольнити позов. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення, згодний на розлучення. Заслухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст. 105 СК України, визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 05.10.1984 року. (а.с. 3). В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Бажання позивача розірвати шлюб свідоме та зважене. Позивач не має наміру та бажання відновлювати сімейні стосунки. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб зареєстрований між сторонами можливо розірвати. З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору. Оскільки, витрати , пов*язані з реєстрацією розірвання шлюбу у органах РАГС не відносяться до судових витрат, суд не вважає за доцільне вирішувати їх розподіл між сторонами, тому у задоволені цієї частини позову необхідно відмовити.

Outcome: partial