Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В своїй позовній заяві позивач вказує на те, що [INFO] року в с. Костувате Братського району Миколаївської області помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з господарськими будівлями, огорожами та спорудами по [ADDRESS] Проте, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в нотаріуса, так як, було втрачено правовстановлюючий документ на житловий будинок. У судове засідання позивач не з'явився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, до суду надали заяви у яких просили суд про розгляд справи за їх відсутності, з позовними вимогами згодні. Дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. [INFO] року в с. Костувате Братського району Миколаївської області помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями, огорожами та спорудами по [ADDRESS] Сторони по справі, є спадкоємцям 1-ї черги за законом, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має (а.с. 54,55). При зверненні до нотаріальної контори позивачу було роз'яснено, що отримати свідоцтво про право на спадщину за законом він не має можливості, так як, відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок (а.с. 13). Позивач фактично вступив у володіння та користування спадковим майном, що підтверджується довідкою Костуватської сільської ради Братського району Миколаївської області від 26 квітня 2016 року (а.с. 29). Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року чинній на час виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», передбачений ст. 549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, огорожами та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved