Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Білгород-Дністровської міської ради про виділ частки майна в натурі та просить суд: виділити в натурі 148/200 (37/50) частин житлового будинку літ. «А», які належать на праві власності [PERSON], у складі наступних приміщень: 1-1 - коридор, 1-2 - коридор, 1-3 - санвузол, 1-4 - ванна, 1-5 - житлова, 1-6 - житлова, 1-7 - житлова, 1-8 - кухня, 1-9 - тамбур, загальною площею 83,3 кв.м., жилою площею 48,5 кв.м.; літню кухню літ. «Б»; сарай літ. «Д»; приміщення І підвалу літ. «а», площею 9,5 кв.м.; припинити право спільної часткової власності [PERSON] на 148/200 (37/50) частин житлового будинку літ. «А», у складі наступних приміщень: 1-1 - коридор, 1-2 - коридор, 1-3 - санвузол, 1-4 - ванна, 1-5 - житлова, 1-6 - житлова, 1-7 - житлова, 1-8 - кухня, 1-9 - тамбур, загальною площею 83,3 кв.м., жилою площею 48,5 кв.м.; літню кухню літ. «Б»; сарай літ. «Д»; приміщення І підвалу літ. «а», площею 9,5 кв.м. визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок літ. «А», у складі наступних приміщень: 1-1 - коридор, 1-2 - коридор, 1-3 - санвузол, 1-4 - ванна, 1-5 - житлова, 1-6 - житлова, 1-7 - житлова, 1-8 - кухня, 1-9 - тамбур, загальною площею 83,3 кв.м., жилою площею 48,5 кв.м.; літню кухню літ. «Б»; сарай літ. «Д»; приміщення І підвалу літ. «а», площею 9,5 кв.м. В обґрунтуванні своїх вимог [PERSON] посилається на наступне. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкова справа № 208/2001, реєстровий № 5-1701, [PERSON] є власником 37/50 (148/200) частин домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], що складаються з: житлового будинку літ. «А» у складі приміщень: 1-1 - коридор, 1-2 - коридор, 1-3 - санвузол, 1-4 - ванна, 1-5 - жила, 1-6 - жила, 1-7 - жила, 1-8 - кухня, 1-9 - тамбур, загальною площею 83,3 кв.м., житловою площею 48,5 кв.м., та господарчих споруд: літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «Д», споруд № 1-6, розташованих на земельній ділянці площею 917 кв.м. Іншими співвласниками цього домоволодіння у зазначених частках є: [PERSON] - 26/200 частин, [PERSON] - 13/200 частин, [PERSON] (після шлюбу - [PERSON]) - 13/200 частин, які користуються наступними приміщеннями житлового будинку літ. «А», а саме: 2-1-коридор, 2-2-житлова, 2-3-санвузол, 2-5-житлова, 2-6 - кухня, 2-7-коридор. У їх користуванні знаходиться приміщення ІІ, площею 6,7 кв.м. з підвалу літ. «а». Також, у користуванні [PERSON] знаходиться приміщення І, площею 9,5 кв.м. з підвалу літ. «а», а приміщення ІІ площею 6,7 кв.м. цього підвалу знаходиться в користуванні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Беручи до уваги висновки експертизи, яка була проведена під час розгляду справи, позивач просить суд задовольнити її уточнені позовні вимоги. Позивач у судове засідання не з'явилася, від представника позивача - [PERSON], надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. [PERSON] та її представник - [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи сповіщались. У минулих судових засіданнях представник [PERSON] заперечувала проти позовних вимог. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався, в матеріалах справи міститься зава [PERSON] з проханням розглянути справу за його відсутністю. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи сповіщалася. Представник Білгород-Дністровської міської ради Одеської області у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином. У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участі у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених доказів. Судом встановлено, що 28.10.1996 року Органом приватизації державного житлового фонду виконкому міської Ради народних депутатів громадянину [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що складає 13/50 частин домоволодіння. Тобто, кожному з членів сім'ї належало по 13/200 частин домоволодіння. 31.01.2008 року [PERSON] успадкувала 13/200 частин, що належали її чоловікові - [PERSON]. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.08.2001 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON], [PERSON] належить 37/50 частин житлового будинку [ADDRESS], що складається в цілому з одного житлового будинку літ. «А» житловою площею 84,9 кв.м., та господарчих споруд: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «Д», споруди № 1-6, розташованих на земельній ділянці площею 917 кв.м. Дані 37/50 частин житлового будинку з господарчими спорудами складаються з: 1-1 - коридор, 1-2 - коридор, 1-3 - санвузол, 1-4 - ванна, 1-5 - житлова, 1-6 - житлова, 1-7 - житлова, 1-8 - кухня, 1-9 - тамбур, житловою площею 48,5 кв.м., літня кухня літ. «Б», сарай літ. «Д», в загальному користуванні споруди № 1-6. Згідно з ч.1 ст. 355, ч.1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Співвласники будинку [ADDRESS] не змогли самостійно дійти взаємної згоди, щодо поділу будинку в натурі, право на що їм надано ст.. 358 ЦК України. Між сторонами виникли суперечки, що зумовило звернення до суду одним із власників. Верховний Суд України у абзаці першому пункту 6 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» від 4 жовтня 1991 р. N 7 підкреслює, що судам при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. 30 грудня 2013 року експертом ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім.. Скибинського С.С.» був складений висновок № 183/2013, на вирішення якого були поставлені питання чи можливий поділ житлового будинку в натурі між позивачем та відповідачами у відповідності з їхніми частками та чи можливо виділити [PERSON] з підвалу літ. «а» приміщення І. Зазначеним висновком, експерт повідомив, що можливо виділити в натурі 148/200 частин, що належать на праві власності позивачу, в склад яких входить: частка будинку літ. «А», до складу якої входить: 1-1 - коридор, 1-2 - коридор, 1-3 - санвузол, 1-4 - ванна, 1-5 - житлова, 1-6 - житлова, 1-7 - житлова, 1-8 - кухня, 1-9 - тамбур, житловою площею 48,5 кв.м., загальною площею 83,3 кв.м., літня кухня літ. «Б», сарай літ. «Д», приміщення підвалу, площею 9,5 кв.м. При цьому, експерт вказує, що позивачу доведеться виконати ряд монтажних робіт. Згідно ч. 2 ст. 367 ЦК України, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Таким чином, вимоги позивача про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та припинення такої власності, суд вважає законними та обґрунтованими. Щодо приміщення І підвалу літ. «а», суд, також, вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими, оскільки, відповідно до п.1.1 рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 року №4-рп/2004: допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладочки, горища, колясочні і т. ін) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій зокрема (вияснення) співвласників багатоквартирного будинку, вступ до нього. Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Outcome: approved