Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В своєму позові позивач зазначає, що 31 жовтня 2003 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 70, розташованого по вул. Молодіжна в с. Новокостянтинівка Братського району Миколаївської області, договір у цей же день було зареєстровано товарною біржею «РІКо-АЛЬЯНС» в журналі реєстрації біржових угод № 3-83. Відповідно до п. 9 даного договору, даний договір нотаріальному посвідченню не підлягає. Позивачу, звернувшись до відповідних органів з приводу оформлення земельної ділянки біля будинку, пояснили, що вищезазначений договір не являється документом, який засвідчує право власності на будинок, оскільки даний договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення даного договору, вважаючи що всі умови договору були виконанні ще в 2003 році. Позивач до початку судового засідання звернувся із письмовою заявою, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив справу слухати без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 31 жовтня 2003 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 70, розташованого по вул. Молодіжна в с. Новокостянтинівка Братського району Миколаївської області, який зареєстровано товарною біржею «РІКо-АЛЬЯНС» в журналі реєстрації біржових угод № 3-83. Зобов'язання по договору позивачем було виконано в повному обсязі: вона сплатила оговорену суму 1000 грн. за купівлю вказаного майна, а продавець віддала всі документи на будинок та ключі від нього. При зверненні в органи для оформлення земельної ділянки біля будинку позивачу було відмовлено у державній реєстрації, оскільки договір купівлі-продажу не оформлений нотаріально. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме договір купівлі-продажу житлового будинку було укладено 31 жовтня 2003 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р., який діяв на час укладення угоди), за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст. 227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Зобовязання за договором купівлі-продажу будинку сторонами були виконанні. Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі-продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося. Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір дійсним. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід залишити за позивачем.

Outcome: approved