Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/4 частку квартири, в якому вказувала, що є власником 3/4 часток квартири №23, що по вул.Українська, 61 в м.Вижниця Чернівецької області, яка знаходиться на четвертому поверсі будинку та складається з 2 кімнат житловою площею 29,2 кв.м., у тому числі 1-а кімната площею 12,1 кв.м., 2-а кімната площею 17,1 кв.м., кухні площею 9,3 кв.м., ванної кімнати площею 2,7 кв.м., вбиральні площею 1,6 кв.м., коридору площею 7,8 кв.м. Співвласником квартири №23, що по вул.Українська, 61 в м.Вижниця у розмірі 1/4 її частки є відповідач у справі [PERSON] Посилалася, що згідно висновку інженерно-технічної експертизи про ринкову вартість, а також можливості поділу у відповідності до 1/4 та 3/4 ідеальних часток двохкімнатної квартири в [ADDRESS], дійсна ринкова вартість цієї квартири становить 487037 грн., у тому числі вартість її 1/4 часток становить 121 759 грн.; розділити вказану квартиру у відповідності до 3/4 та 1/4 ідеальних часток технічно неможливо. Зазначала, що на даний час з вини відповідача у справі [PERSON] між ними виникають конфлікти та суперечки з приводу цієї квартири, останній чинить їй та членам її сім»ї перешкоди у користуванні нею, у зв»язку з чим вона зверталася з відповідними скаргами до міської ради, однак, вжиті заходи жодного позитивного результату не дали. Відповідач [PERSON] перебуває в іншому шлюбі, зі своєю новою сім»єю проживає в іншому житлі. Просила постановити рішення, яким її, [PERSON], позов до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні, задовольнити повністю; припинити право [PERSON] на 1/4 частку квартири №23, що по вул.Українська, 61, що в м.Вижниця Чернівецької області; визнати за нею, [PERSON], право власності на 1/4 частку у квартирі №23, що по вул.Українська, 61 у м.Вижниця; виплатити [PERSON] 121 759 грн., внесених нею на депозитний рахунок суду в рахунок оплати вартості його частки у квартирі №23, що по вул.Українська, буд.61 у м.Вижниця Чернівецької області; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] і в її інтересах представники [PERSON], [PERSON] заявлений позов підтримали, пославшись на обставини, викладені в ньому, просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та надав пояснення, аналогічні викладеному в запереченнях на позов. Зокрема, вказував, що з позивачем [PERSON] не виникають конфлікти та суперечки з приводу квартири, оскільки [PERSON] тривалий час перебуває за кордоном; останній її короткочасний приїзд із Італії був в 2012 році. Вважав, що позов про припинення права на частку у спільному житлі не може бути задоволений, якщо внаслідок припинення права спільної часткової власності колишній співвласник та члени його сім»ї будуть позбавлені житла. Вважав, що позбавлення права на частку в квартирі може істотно порушити його конституційне право на житло. Він працює в м.Вижниця, часто навідується до спірної квартири. Позивачка з 1997 року не проживає в цій квартирі, має намір її продати, крім того, має у власності інше житло. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири №23, що по вул.Українська, 61 в м.Вижниця Чернівецької області; [PERSON] належить 3/4 часток вказаної квартири, а [PERSON] 1/4 частки. Вказане підтверджено копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна від 12.02.2016 року. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] посилалися на те, що частка відповідача в спільному майні у порівнянні з її часткою є незначною і не може бути виділена в натурі, спільне користування майном є неможливим, так як між ними існують неприязні відносини, а припинення права власності відповідача на частку у житловому будинку не завдасть останньому істотної шкоди. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Зі змісту цієї норми закону вбачається, що припинення права особи на частку у спільному майні допускається за наявності будь-якої з обставин, передбачених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Питання чи є частка незначною, підлягає вирішенню судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, також має робитись у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. Відповідно до змісту вказаної статті для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-81цс11 від 16 січня 2012 року. Крім того, при застосування статті 365 ЦК України, зокрема, пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України, право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спору про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників (правова позиція, висловлена ВСУ при розгляді справи № 6-68цс14). З акту №1049 обстеження матеріально-побутових умов сім»ї від 20.05.2016 року вбачається, що до складу сім»ї [PERSON] входить чоловік, [PERSON], дочка, [PERSON] Сім»я дійсно проживає в [INFO] без реєстрації. Власником квартири є [PERSON] З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження об»єктів нерухомого майна від 21.04.2016 року вбачається, що на праві власності [PERSON] належить 1/4 частка квартири №23, що в м.Вижниця, вул.Українська, 61 Чернівецької області, відомості про інші речові права відсутні, іншого житла він не має, тому він заперечує проти отримання грошової компенсації від позивача та вирішення в такий спосіб конфлікту з приводу користування житлом. Розділити двохкімнатну квартиру [ADDRESS] у відповідності до 1/4 і 3/4 ідеальних часток, згідно діючих державних норм, технічно неможливо. (Висновок спеціаліста №140316 від 14 березня 2016 року). Позивач [PERSON] в спірній квартирі, що в [ADDRESS] не проживає, що підтверджено довідкою КУП «Комунальник» від 17 травня 2016 року, згідно якої з березня місяця 2014 року по даний час припинено нарахування та проплата за комунальні послуги в зв»язку з не проживанням за даною адресою. Відповідач [PERSON] на праві власності іншого житла не має, що підтверджено дослідженими вище доказами, у зв»язку з чим суд приходить до висновку, що припинення його права на частку у спірній квартирі спричинить йому та членам його сім»ї шкоду, яка, виходячи з наведених обставин справи, для них є істотною, у зв»язку з чим в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed