Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до повноліття дітей. Також позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх доходів [PERSON] до виповнення дитиною трьох років. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому Артемівською сільською радою Печенізького району Харківської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які мешкають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та дружини, участі у їх вихованні не приймає. Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 30 вересня 2019 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] про розгляд справи повідомлена належним чином, судову повістку отримала 24 жовтня 2019 року (а.с.56), надала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що наполягає на задоволенні позовних вимог. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення (а.с.46). Відповідач [PERSON] тричі в судові засідання не з`явився з невідомих суду причин, відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, судові повістки було направлено за адресою останнього місця реєстрації відповідача - [ADDRESS] (а.с.51), які він не отримував, конверти повертались з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.37,59). Крім того, на офіційному сайті Судової влади були розміщені оголошення про виклик у судове засідання з зазначенням часу та місця розгляду справи (а.с.34-35,44-45,57-58). Заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до пп.2,7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно зі ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ухвали Великобурлуцького районного суду Харківської області від 05 листопада 2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати свою дитину встановлений державою на законодавчому рівні, а саме: ст.180 СК України. Відповідно до вказаної правової норми батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, тобто обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним, та незалежним від віку останніх. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз`яснено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому Артемівською сільською радою Печенізького району Харківської області 05 вересня 2015 року, актовий запис 01(а.с.14). Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.015-16). Батьком даних дітей в свідоцтвах про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] записаний відповідач [PERSON] Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні і це підтверджується довідкою за вихід. № 160 від 22.05.2019 року, виданою виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області (а.с.17). Позивач, посилаючись на те, що відповідач не піклується про матеріальне забезпечення дітей на відповідному рівні, не надає матеріальної допомоги, тому просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця на утримання синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також просить стягнути аліменти і на свою користь, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, передбачений ст.180 СК України. При винесені рішення суд враховує обставини, вказані в ст.182 СК України і визначає їх розмір, відповідно до вимог ст.183 СК України, як цього вимагає позивач. Згідно ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Крім того відповідно до ч.ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] проживає разом з двома малолітніми синами, які перебувають на її утриманні (а.с.17), на теперішній час позивач не працює, не має іншого доходу, крім виплат на дітей. Менший син сторін - [PERSON] , [INFO] (а.с.16) на час розгляду справи ще не досяг трьох років. Відтак, позивач має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Таким чином, дослідивши обставини справи, перевірив їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи вимоги ст.ст.180-182 СК України, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача задовольнити, стягнувши із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 11 червня 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дружині - позивачу по даній справі, до досягнення меншим сином трьох років, оскільки відповідач є працездатною особою, проживає окремо від дітей та дружини, не надає матеріальну допомогу своїй дружині, а тому з відповідача на користь позивача [PERSON] слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] включно. Суд також зазначає, що положенням ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Ч.1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач відповідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, доказів про понесення ним інших судових витрат не надано. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved