Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить: визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку за даною адресою. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила наступне. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08.02.10 року шлюб між нею і [PERSON] було розірвано, рішення сторонами не оскаржене і вступило в законну силу, про шо у книзі реєстрації розірвання шлюбу зроблено відповідний запис за №136 від 13.07.2011 року. Свідоцтво про розірвання шлюбу отримано позивачкою 16.02.12 року. В позовній заяві зазначено, що причиною розірвання шлюбу стало те, що з червня 2006 року позивачка з відповідачем проживали окремо, спільного господарства не вели, шлюбні відносини не підтримували, відповідач створив нову сім'ю. З моменту реєстрації шлюбу позивача з відповідачем, тобто з 09.01.1982 року і по теперішній час відповідач зареєстрований в [ADDRESS], яка відповідно до свідоцтва про право власності від 26.01.2005 року належить позивачці на праві приватної власності. Позивачка вказує, що в червні 2006 року відповідач забрав свої особисті речі та виселився з квартири. Ніяких домовленостей між сторонами про його повернення і надалі проживанні в ньому та інших домовленостей по житловому приміщенню між нами не було, а вищезазначені обставини встановлені судовим рішенням від 08.02.2010 року. Тобто відповідач, з червня 2006 року і по теперішній час, не проживає за місцем своєї реєстрації. Реєстрація місця проживання відповідача в належній позивачу на праві власності квартирі перешкоджає їй користуватися і вільно розпоряджатися належним майном, що призводить до порушення її прав приватної власності, у зв'язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання позивачка, [PERSON], з'явилася, позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа - Київський РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харковській області в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У судове засідання з'явилися свідки - [PERSON] та [PERSON] У зв'язку з неявкою відповідача та за згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача та свідків, перевіривши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено наступне. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 8.02.10 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано про що у книзі реєстрації розірвання шлюбу зроблено відповідний запис за №136 від 13.07.2011 року. /а.с.3-4/ Згідно довідки № 78 від 30.06.2015 року виданої ОСББ «П'ятихатки-2» станом на 30.06.2015 р. за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: власник на підставі свідоцтва про право власності серія [NUMBER] від 26.01.2005 року) [PERSON], [PERSON] - колишній чоловік, [PERSON] - син, [PERSON] - донька, [PERSON] - донька доньки та [PERSON] - мати . /а.с.6/ Факт відсутності [PERSON] за місцем реєстрації з 25.06.2006 року по теперішній час підтверджується актом не проживання від 30.07.2015 р., а також інформаційним листом Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області. /а.с.7/ Також вищезазначений факт підтвердився у судовому засіданні показаннями свідків - [PERSON] та [PERSON], які свідчать про те, що відповідач, [PERSON], зареєстрований в квартирі [ADDRESS], не проживає в ній без поважної причини з червня 2006 року. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В порядку ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання . При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства, підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку чи піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки і піклування. Разом із заявою особа подає: документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 - річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подачі заяви законним представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу законного представника; документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі). Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У відповідності до Постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно - правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72,116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). З урахуванням наведеного, суд вважає позов доведений, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved