Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про визнання її такою, що втратила право користування належним їй на праві власності житловим будинком № 18, розташованим по вул. Поштовій у с. Тарасівка Олешківського району Херсонської області. Позивач свої позовні вимоги вмотивував тим, що вона є власником житлового будинку за вказаною адресою на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.1991 року. В даному будинку зареєстрована її невістка [PERSON], яка з листопада 2015 року не проживає у будинку, її особистих речей в будинку немає, остання не приймає участі в утриманні будинку. Вона несе додаткові витрати на комунальні послуги із-за реєстрації місця проживання у її будинку. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала і просила його задовольнити. Суду пояснила, що відповідно до нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу від 26.11.1991 року вона є власником житлового будинку, в якому проживає разом із сином та двома неповнолітніми онуками однією сім*єю. В її будинку залишається зареєстрованою її невістка [PERSON], яка 04 листопада 2015 року забрала в будинку свої особисті речі, кинула свого чоловіка і двох дітей і з іншим чоловіком фактично створила нову сім*ю та поїхала на заробітки до Росії. Дітьми не цікавиться, не утримує їх, і лише зрідка спілкується з ними по телефону. Між нею і відповідачкою немає ніяких зобов*язань щодо збереження права останньої на проживання у належному їй житловому будинку, оскільки договорів з цього приводу вони не укладали, а реєстрація відповідача перешкоджає їй отримувати субсидію на опалювання будинку. Тому понад два роки як відповідач перестала бути членом їх сім*ї, ніяких стосунків вони не підтримують. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлена судовими повістками, тому відповідно до положень ч.5 ст.74 ЦПК України вважаються повідомленими належним чином і суд розглядає справу за її відсутності. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Свідок [PERSON] суду показала, що вона знайома зі сторонами по справі, проживає по сусідству з позивачем. Відповідач [PERSON] восени 2015 року поїхала на заробітки до Росії. У 2016 році вона зустрічала [PERSON], яка на кілька днів приїздила в їх село Виноградове з іншим чоловіком. Їй відомо, що відповідач понад два роки не живе в сім*ї позивача, покинула дітей і чоловіка. Свідок [PERSON] суду показала, що позивач є її сусідкою. Відповідача знає як колишню співробітницю, вони разом працювали у школі. Відповідач проживала з чоловіком і двома дітьми в будинку позивача. Але в листопаді 2015 року [PERSON] поїхала на заробітки до Росії, і з того часу подружжя спільно не проживає, позивач та її син разом виховують дітей. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку № 18 по вул. Поштова в с. Тарасівка Олешківського району Херсонської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.11.1991 року, посвідченого нотаріально державним нотаріусом Цюрупинської державної нотаріальної контори за реєстром № 4520. Право власності зареєстровано у БТІ 03.12.1991 року (а.с. 6-10). У будинку зареєстрована відповідач [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї, листом та довідкою Виноградівської сільської ради від 07.10.2017 року. З довідки встановлено, що [PERSON] зареєстрована в будинку в с. Тарасівка, вул. Поштова, №18, власником якого є [PERSON], але за місцем реєстрації фактично не проживає, місце її перебування на даний час не відоме (а. с. 11, 13, 21, 22). Відповідно до акту від 14.07.2017 року , складеного депутатами Виноградівської сільської ради та в.о. старости, затвердженим Виноградівським сільським головою, - [PERSON] не проживає за зазначеною адресою(а. с. 12). Як встановлено з пояснень позивача, які підтверджено показаннями свідків, відповідач по справі не проживає в зазначеному будинку більше двох років. Статтею 391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, у ході розгляду справи знайшли своє підтвердження обставини, викладені позивачем у позовній заяві, зокрема факт реєстрації відповідача, яка фактично не проживає в будинку за місцем реєстрації понад два роки, що створює для позивача перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй житловим будинком, зокрема , у позивача, яка є пенсіонером, вникли проблеми з оформленням субсидії на опалення будинку. Судом не встановлено наявності будь-яких договірних зобовязань у позивача по відношенню до відповідача стосовно її реєстрації в будинку на даний час. Тому за таких обставин, суд вважає, що з метою захисту інтересів власника будинку [PERSON], відповідача [PERSON] належить визнати такою, що втратила право користування житлом з метою зняття останньої з реєстрації, чим усунути для власника перешкоди у користуванні житловим будинком за вказаною адресою. Заявлені вимоги підлягають задоволенню. Витрати по справі віднести на позивача за її згодою. На підставі викладеного,

Outcome: approved