Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів щомісячно та на малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], у розмірі однієї четвертої частини з усіх видів його доходів (заробітку) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на її користь. Позов вона обґрунтовує тим, що з 27.02.2014 року між нею та відповідачем по справі, [PERSON] був укладений шлюб, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №7. Від вказаного шлюбу вони мають малолітню дитину, сина [PERSON], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання. З початку року вони припинили з відповідачем спільне проживання і ведення спільного господарства та бюджету, і вона переїхала разом із сином до помешкання своїх батьків, де проживають на теперішній час. Відповідач являючись батьком малолітньої дитини не виконує свого батьківського обовязку по утриманню своєї дитини. Згідно ст. 180 СК України відповідач, як батько малолітньої дитини зобовязаний її утримувати до досягнення повноліття. Домовленості між ними щодо участі відповідача в утриманні спільної малолітньої дитини в грошовій або в натуральній формах не досягнуто. На її вимоги щодо належного виконання свого батьківського обовязку по утриманню дитини відповідач безпідставно відмовляється здійснювати відповідні дії по забезпеченню своєї сім?ї. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, або у твердій грошовій сумі. Вважає, що прийнятним у даному випадку буде визначити судом аліменти на малолітню дитину саме у частці від доходу відповідача. До цього, вважає, що відповідач повинен сплачувати кошти і на її утримання, оскільки на теперішній час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вважає, що розмір коштів на її утримання повинен бути визначений судом у частці від доходу відповідача. Так, ч. 1 ст. 75 СК України передбачає обовязок чоловіка матеріально підтримувати свою дружину. Слідуючи ст. 77 СК України утримання одному з подружжя може надаватися другим із подружжя у грошовій формі, і як правило за рішенням суду аліменти присуджуються у грошовій формі. Іншою нормою, ч. 2 ст. 84 СК України передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, вона має право отримувати від чоловіка щомісяця кошти на своє утримання до досягнення спільною малолітньою дитиною трирічного віку у частці ід доходу, а так само і аліменти на свою малолітню дитину до досягнення нею повноліття, які будуть прийнятними у частці від доходу відповідача щомісяця. У своїй письмовій заяві представник позивачки, що діє на підставі договору про надання правової допомоги та здійснення представництва від 15.09.2015 року та свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю №381 від 17.08.2012 року, просить суд розглянути справу за своєї відсутності та відсутності позивача у судовому засіданні, про що підтримує позов повністю. Відповідач у своїй письмовій заяві позов визнав повністю і просить суд розглянути справу за його відсутності у судовому засіданні. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, які подали відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України письмові заяви про розгляд справи за своєї відсутності у судовому засіданні, на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Доведено, що сторони 27.02.2014 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №7. Від вказаного шлюбу вони мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання. Згідно с. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає прийнятним стягувати з відповідача аліменти на малолітнього сина [PERSON] в розмірі однієї четвертої частини з усіх видів його доходів (заробітку) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, враховуючи його матеріальне становище, доказів про наявність інших утриманців суду не надав. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Отже, позивачка має право отримувати від чоловіка щомісяця кошти на своє утримання до досягнення малолітньою дитиною трирічного віку у частці від його доходу.

Outcome: approved