overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь судовий збір, мотивуючи тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], 09.06.2006 р. н. \~ \~ \~ \~Позивачка зазначила, що подружнє життя з відповідачем протягом останніх років погіршувалося через відсутність між ними взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки. Сторони на даний час спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Між ними втрачено всі фізичні та духовні звязки. Шлюб існує лише формально. Позивачка вважає подальше збереження шлюбу не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути у її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без його участі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Матеріалами справи встановлено, що сторони 21.09.1991 року зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON], 09.06.2006 р. н. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Сторони не проживають та не бажають проживати разом і подальше збереження шлюбу суд вважає суперечило б інтересам кожної сторони. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З відповідача підлягає стягненню на користь позивачки, сплачений нею при подачі позовної заяви, судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Судові витрати покласти на нього. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 11.03.2000 року в Пустовійтівській сільській раді Глобинського району, актовий запис №4. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені, близьких стосунків не підтримують в наслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя та вирішення соціально - побутових проблем. Збереження сім'ї неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився. Подав письмову заяву, в якій просить справу слухати без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Подала письмову заяву. В якій просить справу розглядати без її участі. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 11.03.2000 року в Пустовійтівській сільській раді Глобинського району, актовий запис №4. Цей факт підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане 11.03.2000 року Пустовійтівською сільською радою Глобинського району Полтавської області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Цей факт підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 31.07.2000 року Пустовійтівською сільською радою Глобинського району Полтавської області. Фактично сторони визнали, що припинили шлюбно-сімейні відносини внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, дитина проживає з матір'ю. Майновий спір на час розгляду даної справи відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 10 жовтня 2003 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, Україна, актовий запис № 1758. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 10.10.2003 року, актовий запис № 1758. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, останні три роки не проживають разом, фактично припинили шлюбні відносини. Взаєморозуміння між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Питання про поділ спільного майна не виникає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з позивачем. Вважає, що збереження шлюбу не можливе і буде суперечити її інтересам. Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Додатково пояснила, що примирення з відповідачем не можливе, вони вже три роки проживають окремо. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Пояснив, що з позивачем проживають окремо, просить не давати строк для примирення та розірвати шлюб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.10.2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис № 1758. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини «Нечеса» (а.с.20). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім'ю. Спору щодо розподілу майна не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 13 листопада 1993 року виконкомом Атюшівської сільської ради Коропського району Чернігівської області, актовий запис № 21. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 13.11.1993 року, актовий запис № 21. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання відповідач постійно зловживає спиртними напоями і вчиняє сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Питання про поділ спільного майна будуть вирішувати в подальшому. Відповідач відмовляється від розірвання шлюбу. У судове засідання позивач не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, про день, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, не подав відзив на позов. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказах. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 13.11.1993 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Атюшівської сільської ради Коропського району Чернігівської області, актовий запис № 21 . Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - «[PERSON]» (а.с.5). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім'ю. Спору щодо розподілу майна та місця проживання дитини не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя - немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 17 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2469. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 17.11.2011 року, актовий запис № 2469. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з 2017 року, спільне господарство не ведеться. В сім'ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємо порозуміння. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження сім'ї є не можливим. З приводу розподілу майна спору не виникає. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матір'ю. Примирення не можливе. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, відзиву до суду не подав. Вислухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.11.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2469. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - «[PERSON]» (а.с.3). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім'ю. Спору щодо розподілу майна та місця проживання дитини не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя - немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 22 червня 1990 року відділом РАЦС Чернігівського міськвиконкому, актовий запис № 1262. Вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем на протязі останніх 11 років не проживають разом, не ведуть спільного господарства ,з 2006 року чоловік проживає окремо в селі Тужар, Козелецького району, Чернігівської області , що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач постійно бешкетує, ображає позивача. На даний час спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Шлюб розривають вперше. Примирення не можливе. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач з 2006 року не проживає у місті Чернігові, не сплачує за комунальні послуги , живе у селі у будинку який йому відписала мати. У них із відповідачем є спільна дочка , яка вийшла заміж та проживає з чоловіком окремо. Не бажає примирятись та наполягає на розлученні. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Пояснив, що позивачка бажає розірвати шлюб щоб приватизувати квартиру. Він піклується за дочку, щоб їй дісталась дана квартира. Судом встановлено, що 22.06.1990 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Чернігівського міськвиконкому, актовий запис № 1262 (а.с.3). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; не проживання відповідача на протязі тривалого часу за місцем проживання позивачки , небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем . Спору щодо розподілу майна не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений 06 червня 2012 року між нею та відповідачем. В позовній заяві вказує, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, що в кінцевому рахунку призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Проживають окремо, спільного господарства та бюджету не ведуть. В судове засідання позивач не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі та позовні вимоги просила задоволити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що 06 червня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корецького районного управління юстиції в Рівненській області, актовий запис №20 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 06 червня 2021 року). Сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються свідоцтвами про їх народження. Спору щодо місця проживання дітей сторони не мають. Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Зважаючи на те, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. На підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем в сумі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений 06 червня 2014 року між нею та відповідачем. В позовній заяві вказує, що між ними втрачено почуття любові та поваги, що в кінцевому рахунку призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Предстанвик позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чинорм повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що 06 червня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Устянської сільської ради Корецького району Рівненської області, актовий запис №2, (свідоцтво про шлюб видане повторно серії [NUMBER] від 15 січня 2019 року). Під час дії шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Зважаючи на те, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. На підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved