Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить стягнути з відповідачки на її користь 132912 грн. заборгованості за договором позики, в тому числі: 49000 грн. - основного боргу, 83300 грн. - процентів, 612 грн. - три відсотки річних від простроченої суми. Також просить стягнути з відповідачки 1329,12 грн. сплаченого судового збору та 400 грн. витрат на оплату правової допомоги. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 листопада 2012 року відповідачка позичила в неї грошовій кошти в розмірі 49000 грн. з умовою їх повернення до 02.11.2013 року. Відповідно до умов договору відповідачка зобов'язалася сплачувати кожного місяця 10 % за користування позикою до дати повернення всієї суми боргу, про що надала відповідну розписку. За весь час користування грошовими коштами [PERSON] жодного разу не сплатила відсотки, а після закінчення визначеного строку повернення боргу взагалі відмовилася його повертати, повідомивши, що грошей у неї немає. Тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, пояснив обставини викладені в ньому. Відповідачка [PERSON] повторно не з'явилася у судове засідання, про розгляд справи повідомлена належним чином (а.с., а.с. 28, 29, 51). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 02.11.2012 року позивачка [PERSON] надала відповідачці [PERSON] позику в розмірі 49000 грн., про що відповідачка надала розписку (а.с. 5). Відповідно до вказаної розписки [PERSON] зобов'язалася повернути позику в умовлений строк до 02.11.2013 року та сплачувати 10 % щомісячно за користування позикою до дати повернення позики. [PERSON] в установлений договором строк позику не повернула, відсотки за користування грошовими коштами не сплатила. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. Договором позики, укладеним між [PERSON] та [PERSON] визначено право позивачки на тримання процентів у розмірі 10 % щомісячно, що виходячи з розміру позики (49000 грн.) становить 4900 грн. кожного місяця. Отже сума процентів за користування коштами в період з 02.11.2012 року по 02.04.2014 року складає 83300 грн. (4900 грн. х 17 (місяців) = 83300 грн.). Суд не ставить під сумнів правильність розрахунку заборгованості по процентам, проте, враховуючи, що їх розмір значно перевищує розмір суми позики, виходячи при цьому з принципів розумності і справедливості, суд вважає за необхідне зменшити розмір належної до стягнення заборгованості по сплаті процентів і стягнути з відповідачки на користь позивачки за період з 2 листопада 2012 року по 2 квітня 2014 року включно проценти у розмірі 20000 грн. Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір різних процентів у перерахунку на один місяць становить 0,25 % (3:12 = 0,25), а сума річних за період з 02.11.2013 р. по 02.04.2014 р., тобто за 5 місяців прострочення повернення боргу в розмірі 49000 грн. становить 1,25 % (5х0,25=1,25), що в грошовому виразі складає 612 грн. (49000:100х1,25=612). Таким чином загальна сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 69612 грн. (49000+20000+612). Відповідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач поніс витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката. Розмір витрат на правову допомогу в сумі 400 грн., сплачених представнику [PERSON] відповідно до договору про надання юридичних послуг, підтверджується квитанцією № 42 від 03 квітня 2014 року (а.с. 10). Також з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню 1329 грн. 12 коп. судового збору, сплаченого нею при подачі позовної заяви (а.с. 1).

Outcome: approved