Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітної плати, але не менш ніж 30% від встановленого законом прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, з дня подання позову до повноліття [PERSON] - [INFO], а потім в розмірі ? частини від усіх його доходів, але не менш ніж 30% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 08.07.2029 року до повноліття [PERSON], до [INFO]. Позивачка також просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі 500 гривень на місяць, з дня подання позову до досягнення [PERSON] трирічного віку - до [INFO]. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2008 року. В період шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. До жовтня вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, більше місяця відповідач не надає матеріальної допомоги ні на утримання дітей, ні на її утримання, а позивачка сама не має можливості працювати, тому що доглядає за молодшою дитиною, яка не досягла трьох років. Всі ці обставини вимусили звернутися її з наступним позовом до суду. В судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримала та показала суду, що, після припинення шлюбних відносин з відповідачем, їхні малолітні діти залишилися проживати разом з нею. Відповідач перестав надавати матеріальну допомогу, тому вона звернулася з позовом про стягнення аліментів. Крім того, враховуючи що молодша дитина ще не досягла трирічного віку, постійно хворіє, вона не має можливості працювати, тому просить стягнути аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років, тобто з 28.04.2015 року по [INFO] у розмірі - 500 гривень на місяць. Відповідач в судовому засіданні позов пред'явлений до нього визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього на користь малолітніх дітей аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітної плати, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно відповідач наполягав, що не має фінансової можливості платити аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини, просив врахувати, що він офіційно працює у ТОВ «Імперія» водієм та отримує заробітну плату у розмірі 2000 гривень на місяць, з якої в добровільному порядку сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов щодо стягнення аліментів на утримання дітей підлягає повному задоволенню, на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2008 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх синів: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серія [NUMBER]виданим Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 26 липня 2011 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серія [NUMBER]виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 16 червня 2014 року. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть. Сторонами не оспорюється, що малолітні діти - [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей - це обов'язок батьків. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з вимогами ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року № 80-VI11 статтею 7 встановлено суми прожиткового мінімуму на 2015рік. Згідно з даним Законом для дітей віком до 6 років з 01 січня 2015 року прожитковий мінімум складає 1032 гривні, з 1 грудня прожитковий мінімум - 1167 гривень, для дітей від 6 до 18 років розмір прожиткового мінімуму з 01.01.2015 року встановлено у сумі 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень. Враховуючи те, що позивачка ставила вимоги про присудження аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітної плати відповідача, зважаючи, що відповідач працює, має дохід, що підтверджується довідкою з міста роботи, суд також враховує що він не заперечує проти стягнення аліментів саме у визначеній позивачкою частці, тому задовольняє вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача,але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку тому що, це відповідає положенням ч.3 статті 181 СК України. Згідно до ст.191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 28.04.2015 року. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні сторонами не заперечувалося, що вони сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть, позивачка разом з дітьми, молодшому з яких виповнилося одинадцять місяців, проживають окремо від відповідача. [PERSON] доглядає за дитиною, яка не досягла трьох років. Як вбачається яз довідки № И 000000000 5 від 18.03.2015 року, [PERSON] працює в ТОВ «Імперія» з 28.02.2015 року, наданий момент займає посаду водій. Дохід за період з 01.09.2014 року по 28.02.2015 року склав 11325,89 гривень. В судовому засіданні відповідач пояснив, що його заробітна плата складає приблизно 2000 гривень на місяць, але така мала, тому що він працює у Товаристві не повний робочий день. Згідно зі звітом про здійсненні відрахування та виплати ТОВ «Імперія» повідомляє, що з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини за виконавчим листом № 2-867/08 виданим 28.08.2008 року. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 6 цієї статі передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина , має і в разі розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачкою надані суду витяги з медичної картки № 6746, медичної картки № 5912 стаціонарного хворого [PERSON], [INFO], згідно з яких дитина знаходилася на стаціонарному лікуванні у Одеській обласній клінічній лікарні у педіатричному відділенні для дітей раннього віку в період з 26.09.2014 року по 01.10.2014 року, з 31.10.2014 року по 13.11.2014 року з діагнозом: гострий бронхіт, стан дитини при госпіталізації - важкий. З карти стаціонарного хворого № 44, Державного закладу «Український медичний Центр реабілітації матері та дитини МОЗ України», [PERSON] був госпіталізований 10.01.2014 року,знаходився у Центрі на лікуванні до 07.02.2014 року з діагнозом: респіраторний алергоз, атопічний дерматит, пупкова грижа. При визначені розміру аліментів, суд відповідно до статті 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача, те що він сплачує аліменти на утримання ще однієї дитини, а також те, що він є здоровою, працездатною людиною, працює на офіційній роботі неповний робочий день, має можливість працевлаштуватися за сумісництвом, те що молодший син - [PERSON] часто перебуває на стаціонарному лікуванні. Таким чином, з врахуванням викладеного вище у мотивувальній частині рішення суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] може надавати матеріальну допомогу позивачці [PERSON], яка доглядає за їхніми дітьми, молодшому з яких не має трьох років, з дня пред'явлення позову, з 28.04.2015 року, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років, у розмірі 400 гривень щомісячно, а саме до [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: partial