Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи їх тим, що подальше спільне життя неможливе, шлюбні стосунки між ними припинені остаточно, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Родина розпалася остаточно, на примирення позивачка не згодна. Також на теперішній час відповідач не надає допомогу на утримання дитини, а своїх власних доходів позивачці не вистачає. На підставі наведеного, позивачка просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23.04.2005 року Гресівською селищною радою м. Сімферополя АР Крим (актовий запис №17); стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.2-3). Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнила позовні вимоги та просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 700 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 700 грн. Цивільна справа розглядається судом у порядку частини 2 статті 197 ЦПК України. Оглянувши матеріали справи, з урахуванням прийнятого судом визнання відповідачем позову, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню, з наступних підстав. З матеріалів справи убачається, що позивачка із відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23.04.2005 року, який був зареєстрований Гресівською селищною радою м. Сімферополя АР Крим (актовий запис №17). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 2013 року, у зв'язку з тим, що вони втратили відчуття любові та взаєморозуміння один до одного, примирення досягнути не вдалося. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, дійсні причини і мотиви позову про розірвання шлюбу, а саме: неможливість подальшого сумісного життя, відсутність відчуття любові і взаєморозуміння між сторонами, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, які мають істотне значення. На час ухвалення судового рішення спір між сторонами про розділ сумісно набутого під час шлюбу майна, місце проживання дитини відсутні. З оглядом на наведене, шлюб між позивачкою і відповідачем, зареєстрований 23.04.2005 року, який був зареєстрований Гресівською селищною радою м. Сімферополя АР Крим (актовий запис №17) підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище [PERSON], що відповідає положенням статті 113 СК України. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач у справі є батьком [PERSON], [INFO], про що свідчить запис у свідоцтві про його народження (а.с.5). На теперішній час позивачка зазнає матеріальних труднощів, у зв'язку із чим доходів позивачки не вистачає для забезпечення нормального життєвого рівня родини й на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини, суд вважає за необхідне врахувати визнання позову відповідачем про стягнення з нього аліментів у розмірі 700 грн., та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі - у розмірі 700,00 грн. щомісячно. У відповідності з частиною 1 статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позовної заяви, тому аліменти з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню з 25.01.2014 року - дня пред'явлення позовної заяви до суду (а.с.2-3). Також відповідно до частини 2 статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суду, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Суд не вирішує питання щодо повернення позивачці судового збору в частині позовних вимог про розірвання шлюбу в розмірі 243,60 грн., оскільки вона на цьому не наполягала. Але ж суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. за позовні вимоги щодо стягнення аліментів. У відповідності з вимогами частини 2 статті 115 СК України, рішення суду після набрання ним законної сили - надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб - у порядку, передбаченому діючим законодавством. На підставі статей 7, 104-105, 110-113, частини 2 статті 115, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial