Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [PERSON] втративши ми право користування житловим приміщенням в [ADDRESS]; усунути перешкоди в здійсненні її права користування та розпорядження належній їй квартирою [ADDRESS] зобов'язавши Київський РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області зняти [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.09.2006 року вона згідно договору купівлі-продажу придбала однокімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS]. 11.10.2006 року вона зареєструвала у своїй квартирі свою племінницю з донькою - [PERSON] та [PERSON]. Позивач зазначає, що відповідачі у вказаній квартирі не проживали з моменту реєстрації, їх речей у квартирі немає, комунальні послуги вони не сплачують, в зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та підтвердила обставини, викладені у заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просила відмовити в задоволенні позову застосувавши строк позовної давності, який закінчився, оскільки сплинуло більше 9 років з моменту порушення її прав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Суд ,вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 23.09.2006 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], яка складається з однієї житлової кімнати, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Отже, позивач є одноосібним власником вищезазначеної квартири. Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, виданої Дільницею № 19 КП «Жилкомсервіс» 29.07.2014 року, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, та підтверджено сторонами, що [PERSON] та [PERSON] з моменту реєстрації в зазначеній квартирі не проживають. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника втрачає право користування житлом у разі його відсутності без поважних причин протягом одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Згідно зі ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть. Оскільки обставини, викладені позивачем, свідчать про те, що відповідачі в квартирі [ADDRESS] не проживають, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття її з реєстрації. На підставі викладеного та ст.ст. 319, 383, 391, 405, ЦК України,

Outcome: approved