Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини, також стягнути понесені нею судові витрати. Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 01 липня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи на 15.07.2020 року (а.с. 35-36). Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивачки Сідько С.І., яка діє на підставі ордеру та угоди про надання правової допомоги від 25.06.2020 року, надала до суду заяву від 14.07.2020 року, в якій просить розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що позовні вимоги підтримують повністю (а.с. 39). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. [PERSON] надав до суду заяву від 15.07.2020 року, в якій просить розгляд справи провести без його участі, зазначивши що позовні вимоги\~визнає \~повністю,\~та не\~заперечує проти\~сплати аліментів у зазначеному\~розмірі (а.с. 40) . У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи (а.с. 1- 40), вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Від шлюбу, сторони мають спільну малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 03.04.2016 року (а.с. 10). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вище викладене, відповідачем порушені права неповнолітньої дитини на належне утримання до досягнення нею повноліття. Суд, дослідивши матеріали справи та обставини, які передбачені ст. 182 Сімейного Кодексу України, вважає за можливе у відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України позовні вимоги позивачки щодо визначення розміру аліментів задовольнити повністю. \~У статтях 48, 51, 52 Конституції України закріплено, що кожен має право на достатній життєвій рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. При визначенні суми стягнення аліментів суд, враховує потреби дитини вище вказаного віку, матеріальну можливість позивачки, щодо належного утримання дитини, матеріальне становище відповідача. При цьому, суд враховує можливість відповідача утримувати самого себе, а також те, що утримувати своїх дітей зобов`язана також й мати. Згідно ч.1. ст. 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З набранням чинності\~Законом України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо посилення\~захисту права\~дитини на\~належне утримання\~шляхом вдосконалення\~порядку стягнення\~аліментів» аліменти присуджуються судом за способом обраним стягувачем незалежно від наявності офіційного працевлаштування чи мінливого, нерегулярного доходу платника аліментів, а також будь-яких інших обставин. При визначенні способу стягнення аліментів також необхідно враховувати, що нормами ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України\~ встановлено, що\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від того яким способом будуть стягуватися аліменти. На думку суду з урахуванням всіх вище зазначених обставин, існуючого на час розгляду справи прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, реальною для платоспроможності відповідача будуть аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, зазначений розмір аліментів визнає і сам відповідач (а.с. 40). Даний розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам дітей відповідного віку. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] до \~ [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,\~ суд виходить із засад справедливості, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч.1 ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до\~вимог ст.\~133\~ЦПК України\~ судові\~витрати складаються\~з судового\~збору та\~витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи.\~ \~До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать і\~витрати на професійну правничу допомогу. Згідно п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. Витрати на професійну правничу допомогу , а саме гонорар адвокату в розмірі 2000 грн. позивачка підтверджує детальним описом робіт (надання послуг) , актом прийому-передачі виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 25.06. 2020 року та квитанцією від 26.06.2020 року (а.с 22-24). Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому, на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягти судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved