Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 24 січня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, посилаючись на наступне. Протягом останніх двох років сумісного проживання вони не знаходять спільної мови, мають різні погляди на життя. В їх сімї відсутнє взаєморозуміння, і, як наслідок, виникли особисто - неприязні відносини. Шлюбно - сімейні стосунки та ведення сумісного господарства між ними припинено, поновлювати їх не бажають Спору про поділ майна, що є їхньою сумісною власністю не виникає. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Згоди про утримання дитини після розірвання шлюбу досягнуто. За таких обставин просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Ухань». Сторони, будучи належним чином та своєчасно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не зявилися. Позивач надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами, на примирення не погоджується. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач копію позовної заяви із додатками, копію ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі отримав 25.01. 2018 за місцем своєї реєстрації, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення(а.с.13,19). На підставі письмової заяви позивача та телефонограми відповідача підготовче судове засідання проведене за відсутності сторін(а.с.23-25). У телефонограмі відповідача вказане клопотання про необхідність його повідомлення про дату наступного судового засідання. Судова повістка про виклик відповідачеві у судове засідання, призначене на 14.00 год. 20.03. 2018 та копія ухвали суду від 22.02. 2018 про призначення справи до судового розгляду по суті були судом направлені на ту ж адресу 22.02. 2018 але ним не отримані. Кореспонденція повернена до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Оскільки відповідач про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) суд не повідомив, за правилами ч.1 ст. 131 ЦПК України кореспонденція вважається доставленою. Отже є підстави вважати що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст. ст. 128 -130 ЦПК України. Відповідь на позов, зустрічний позов, заперечень проти позову, клопотань тощо в тому числі і про відкладення розгляду справи відповідачем до суду не надано. Зі згоди позивача, яка викладена у її письмовій заяві, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що передбачено ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст.112 цього ж Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є громадянами України. Вони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 24 січня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №13. До матеріалів справи долучено оригінал свідоцтва про шлюб (а.с.4). 02 серпня 2009 року в подружжя народилася дочка [PERSON] про що свідчить фотокопія свідоцтва про її народження (а.с.9). Позивач [PERSON] та її дочка [PERSON] проживають окремо від відповідача [PERSON], що вбачається із довідки про склад сімї, виданої Виконавчим комітетом Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області №3062 від 20.12. 2017(а.с. 10). Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені. Вбачається, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо у звязку із небажанням позивача за вказаних обставин зберегти шлюб, особисто - неприязними стосунками, що склалися. Наведене свідчить, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Отже, підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сторони міцної сімї не створили, збереження сім'ї неможливе, шлюб фактично розпався та існує формально, а тому позов і підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач надалі бажає іменуватися шлюбним прізвищем «Ухань», про що вказала в позовній заяві. Таким чином, позивач має право після розірвання шлюбу на прізвище «Ухань». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем у письмовій заяві подане клопотання про покладення судових витрат на неї. За таких обставин сплачена позивачем сума судового збору із відповідача не стягується. А тому,

Outcome: approved