Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на час навчання в розмірі 3000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з дня звернення з позовом до суду до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 річного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що батьком її доньки [PERSON] є відповідач [PERSON] . На теперішній час донька є повнолітньою, проживає разом з нею та знаходиться на її забезпеченні, оскільки продовжує навчання на денному відділенні у Донецькому національному медичному університеті, а усі витрати на її утримання несе позивач. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньці на період її навчання, оскільки працює тренером вищої категорії тренажерного залу. У зв`язку з чим просить стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що у нього на утриманні перебуває його мати, у якої гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, а також атеросклеротичний кардіосклероз, вона отримує пенсію, якої їй не вистачає на проживання та ліки, тому він змушений їй допомагати. Крім того, 24.09.2018 йому встановлено ІІІ групу інвалідності на строк до 01.10.2020, але він змушений працювати неповний робочий день з мінімальною фізичною навантаженістю, тому отримує відповідну заробітну плату у невеликому розмірі. Також вказав, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вона забезпечує дитину одягом, їжею, проживанням та комп`ютерною технікою, тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Позивач надала відповідь на відзив, в якій підтвердила, що донька [PERSON] знаходиться на її утриманні, вказувала, що окрім витрат на навчання, вона витрачає кошти на лікування дитини, оскільки у доньки проблеми зі здоров`ям. Представник позивача за довіреністю Лапко В.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Вислухавши учасників судового розгляду, оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.03.2000 та не заперечується сторонами (а.с. 7). На час подання позову [PERSON] є студенткою 2 курсу, освітнього ступеня магістр, денної форми навчання на держбюджетній основі Донецького національного медичного університету зі строком навчання з 01.09.2019 по 30.06.2024, на підтвердження чого надана довідка університету № С00001496 від 11.09.2019 (а.с. 8). [PERSON] фактично проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 4 від 31.10.2019, виданою керівником правління ОСББ, за підписами сусідів (а.с. 18). Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199\~СК України визначено: якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилання відповідача на те, що при визначенні розміру аліментів необхідно враховати його матеріальне становище суд вважає необґрунтованими, оскільки при ухваленні рішення про стягнення аліментів, необхідно керуватися інтересами дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення. У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідачем надано довідку серії 12 ААА № 961131від 24.09.2018, згідно якої йому встановлено ІІІ групу інвалідності з 16.09.2018 (а.с. 38). Згідно довідки про доходи, наданою ФОП [PERSON] , [PERSON] займає посаду фітнес-тренера та загальна сума його доходу за період з травня по жовтень 2019 року складає 21259,16 грн. (а.с. 41, 43). Відповідач у відзиві на позов зазначив, що у нього на утриманні знаходиться його мати [PERSON] , якій встановлений діагноз: гіпертонична хвороба ІІ ступеню, високого ризику, а також атеросклеротичний кардіосклероз та вона перебуває на обліку «Д» у ДП УКС, що підтверджується довідкою від 30.10.2019, але ним не надано навіть доказів того, що вони з матір`ю проживають разом (а.с. 44). Крім того, позивачем надано витяг № 464, згідно якого [PERSON] встановлено діагноз: вегетативна дисфункція, синдром лікворно-венозної дистензії (а.с. 65), також, згідно довідки № 1139 від 01.06.2017, виданої гарнізонною військово-лікарською комісією військової частини [NUMBER] , [PERSON] встановлено діагноз: виразкова хвороба дванадцятипалої кишки, рідкорецидивуюча течія, фаза ремісії; хронічна гіпохромна анемія, легкого ступеня тяжкості; церебральна ангіодистонія; спондилогенна цервікалгія, ремісія (а.с. 68). Враховуючи ті обставини, що [PERSON] досягла 18 років, на даний час є студенткою денної форми навчання, не працює, перебуває на утриманні у матері, стан здоров`я дитини та її матері, на утриманні якої перебуває дитина, відповідач хоч і знаходиться у працездатному віці, працює, отримує постійний дохід, але є інвалідом ІІІ ступеню, тому [PERSON] не має змоги утримувати свою повнолітню доньку до закінчення нею навчання у тому обсязі, який пред`явлено у позові, але має можливість надавати їй матеріальну допомогу, оскільки вона потребує матеріальної допомоги, тим більше, що він самостійно сплачує аліменти дитині щомісячно, на підтвердження чого ним надані квитанції про поштові перекази та не заперечувалось ним у судовому засіданні. Таким чином, судом встановлено, що відповідач має можливість утримувати матеріально свою повнолітню доньку, що продовжує навчання і потребує матеріальної підтримки, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог і вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти до закінчення донькою навчання або досягнення нею 23 років у розмірі 1000 грн. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідно до ст. 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2020\~рік» у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі становить з 1\~січня -\~2102\~грн.,\~з 1\~липня -\~2197\~грн.,\~з 1\~грудня -\~2270\~грн. Але згідно з визначенням прожиткового мінімуму, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає не можливим. Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та, з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. З урахування встановлених обставин, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який на даний час є інвалідом, але працює та має регулярний дохід, відсутність у нього осіб, на утримання яких він сплачує аліменти, матеріальне становище та стан здоров`я дитини, яка навчається за денною формою навчання і не має можливості працювати, а також те, що навчальний заклад знаходиться в іншому населеному пункті, що передбачає додаткові витрати на проживання, проїзд та харчування під час занять, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісяця з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення 23-річного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому у порядку ст.141ЦПК\~України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial