Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: провести розподіл домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], на дві окремі інвентарні одиниці, а саме житловий будинок літ. «А-1» та житловий будинок літ. «Б-1»; припинити право спільної часткової власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS]; визнати за нею право власності в цілому, як на окрему одиницю, на житловий будинок літ. «Б-1», загальною площею 92,90 кв.м, житловою площею 66,00 кв.м, підсобною площею 26,90 кв.м, з прибудовою літ. «Б1-1», ганком літ. «б» та господарські будівлі та споруди: сарай літ «В», душ літ. «Д», гараж літ. «И», навіс літ. «Л», альтанку літ. «П», вигрібну яму літ. «Я», колодязь літ. «К», вбиральню літ. «М», огорожу № 2, № 3, №4, № 5 , що розташовані за адресою: [ADDRESS], замість раніше належних 925/1000 частин домоволодіння; визначити порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS], по фактичному користуванню. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що їй на праві спільної часткової власності належать 925/1000 частин на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 14 жовтня 2011 року в справі № 2-326/11, інші 20/1000 частин домоволодіння належать співвласнику [PERSON], а інші 55/1000 залишені відкритими після смерті співвласника [PERSON] Але позивач бажає вільно розпоряджатися своє часткою домоволодіння, що фактично неможливо зробити без виділу в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, та визначення порядку користування земельною ділянкою у відповідності до усталеного порядку, який склався між співвласниками. В судове засідання [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилася, але подали до суду спільну письмову заяву, в якій вказували, що повністю підтримують позовні вимоги, та просили справу розглядати за їх відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, але подав до суду письмову заяву, в якій вказував, що визнає в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] про розподіл домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою по фактичному їх використанню, а також просив справу розглядати за його відсутності. В судовому засіданні встановлено наступне. Як було встановлено в ході судового розгляду Люботинським міським судом Харківської області справи № 2-326/11 за позовом [PERSON] до [PERSON], Люботинської міської ради Харківської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди та перерозподіл ідеальних часток, на земельній ділянці, розташованій в [ADDRESS] знаходиться житловий будинок літ. «А-1», який належав в 52/100 частинах позивачці - [PERSON], в 13/100 частинах - [PERSON] та в 35/100 частинах - [PERSON], на підставі рішення народного суду Харківського району від 21 листопада 1991 року, ухваленого в справі № 2-2055/91, записаного в КП «Люботинське БТІ» в реєстровій книзі під № 25, реєстр № 2836. В зв'язку з будівництвом [PERSON] за адресою: [ADDRESS], нового житлового будинку літ. «Б-1», з прибудовою літ. «Б1-1», ганком літ. «б», сараю літ. «В», сараю літ. «Н», душу літ. «Д», гаражу літ. «И», альтанки літ. «П», навісу літ. «Л» змінився розмір часток співвласників у праві спільної часткової власності. Частки співвласників на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області, ухваленого 14 жовтня 2011 року в справі № 2-326/11, були змінені наступним чином: за [PERSON] визнано право спільної часткової власності на 925/1000 частин домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], замість 52/100 частини житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями, яка належать їй на підставі рішення народного суду Харківського району від 21 листопада 1991 року, справа № 2-2055/91; визнано, що [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 20/1000 частин домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], замість 13/100 частин житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями, яка належала йому на підставі рішення народного суду Харківського району від 21 листопада 1991 року, справа № 2-2055/91, та [PERSON] належить 55/1000 частин домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], замість 35/100 частин житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями, яка належала їй на підставі рішення народного суду Харківського району від 21 листопада 1991 року, справа № 2-2055/91. У вирішенні питання про можливість перерозподілу часток співвласників домоволодіння суд у своєму рішенні від 14 жовтня 2011 року в справі № 2-326/11 виходив з висновку судової будівельно-технічної експертизи від 07 серпня 2011 року. Згідно з цим висновком, судовий експерт у визначенні частки в домоволодінні, яка складає 925/1000 частин і належить [PERSON], виходив з того, що позивач використовує частину житлового будинку літ. «А-1» та збудовані нею житловий будинок літ. «Б-1», з прибудовою літ. «Б1-1», ганком літ. «б», сараю літ. «В», сараю літ. «Н», душу літ. «Д», гаражу літ. «И», альтанки літ. «П», навісу літ. «Л». Право спільної часткової власності [PERSON] на 925/1000 частин домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], було зареєстровано в КП «Люботинське БТІ» 12 листопада 2011 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію права власності № 32010150 від 12 листопада 2011 року. Згідно з довідкою КП «Люботинське БТІ» від 12 липня 2017 року зміна назви [ADDRESS] на [ADDRESS] відбулась на підставі рішення Люботинської міської ради Харківської області № 73 від 23 лютого 2016 року. Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого КП «Люботинське БТІ» станом на 11 липня 2017 року, на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], розташовані житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1» загальною площею 46,60 кв.м, в тому числі житловою площею 24,90 кв.м, з ганком літ. «а», погребом літ. «ап», житловий будинок літ. «Б-1» з прибудовою літ. «Б1-1» загальною площею 92,90 кв.м, в тому числі житловою площею 66,00 кв.м, з ганком літ. «б», а також надвірні будівлі: сарай літ. «В», гараж літ. «И», душ літ. «Д», вбиральня літ. «М», альтанка літ. «П», навіс літ. «Л», колодязь літ. «К», вигрібна яма літ. «Я», огорожа 1-6. В експлікації до плану житлового будинку літ. «А-1» вказано, що внутрішні приміщення в ньому розділені на дві ізольовані квартири, які мають окремі входи. Квартира № 1 складається з трьох приміщень: коридор 1-2 площею 7,10 кв.м, кухня 1-3 площею. 4,60 кв.м, житлова кімната 1-4 площею 14,00 кв.м; а квартира № 2 - з двох приміщень: кухня 2-1 площею 10,00 кв.м і житлова кімната площею 10,90 кв.м. Квартира № 1 в житловому будинку літ. «А-1» знаходиться з того боку, де [PERSON] збудований новий житловий будинок літ. «Б-1». Сторонами у справі, [PERSON] і [PERSON], визнаються ті обставини, що [PERSON] користується в домоволодінні частиною житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», яка складається з квартири № 1, з ганком літ. «а», погребом літ. «ап», житловим будинком літ. «Б-1» з прибудовою літ. «Б1-1», з ганком літ. «б», а також надвірним будівлями: сараєм літ. «В», гаражем літ. «И», душем літ. «Д», вбиральнею літ. «М», альтанкою літ. «П», навісом літ. «Л», колодязем літ. «К», вигрібною ямою літ. «Я», огорожею №№ 2, 3, 4, 5. Сторонами також визнається та обставина, що частина житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», яка фактично складається з приміщень квартири № 2, використовуються іншими співвласниками, зокрема [PERSON] на даний час. Згідно з рішенням виконавчого комітету Люботинської міської ради народних депутатів № 488 від 10 травня 1990 року, з доповненнями, внесеними до нього рішенням виконавчого комітету Люботинської міської ради № 551 від 19 вересня 2006 року, новостворений житловий будинок літ. «Б-1», який був збудований [PERSON] був прийнятий в експлуатацію з оформленням права власності на її ім'я з виділенням в самостійний житловий будинок. Одночасно з цим, частину будинку літ. «А-1», в якому приміщення належить [PERSON], але нею не використовуються як житлові, виконавчий комітет визнав як літню кухню в складі домоволодіння. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що житловий будинок літ. «Б-1» з надвірними будівлями розташований за адресою: [ADDRESS], вже був розцінений органом місцевого самоврядування як окреме домоволодіння. З огляду на ту обставину, що частина житлового будинку літ. «А-1», зокрема у виді квартири № 1, яка перебувала у володінні [PERSON], була переведена у нежитловий фонд, тобто літню кухню, то житловим будинком під літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1» слід вважати саме квартиру № 2, яка перебуває у володінні співвласників [PERSON] і [PERSON] Таким чином, на земельній ділянці фактично утворилися два окремі житлові будинки літ. «А-1» і літ. «Б-1», які мають окремих власників та які можуть використовуватися за цільовим призначенням незалежно один від одного. Між співвласниками також сформувався фактичний порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS], що визнано ними у поданих суду письмових заявах. Про це також свідчать відомості, відображені в технічному паспорт, виготовленому КП «Люботинське БТІ» станом на 11 липня 2017 року, на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], в розділі «План земельної ділянки» - від лінії розподілу житлового будинку літ. «А-1» на окремі квартири в бік червоної лінії ділянки по [ADDRESS], земельна ділянка поділена огорожею № 6 на дві частини. З представленого позивачем плану меж земельної ділянки, виготовленого сертифікованим інженером-землевпорядником станом на 2017 рік, вбачається, що загальна площа земельної ділянки складає 1828 кв.м, з яких 1451 кв.м перебувають у користуванні позивача [PERSON], а 377 кв.м перебувають в користуванні інших співвласників. В цьому плані відображено розташування парканів як по периметру земельної ділянки, так і всередині ділянки, що відповідає Ст. 358 ЦК України встановлює, що кожен з співвласників має право на надання йому у користування та володіння тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно положень ст. 364 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Ст. 120 ЗК України встановлює, що право на земельну ділянку визначається пропорційно частки у праві власності на будівлю або споруду. Технічна можливість поділу домоволодіння між співвласниками підтверджується планом меж земельної ділянки, з яким погоджуються сторони, а також попереднім висновком судового експерта та рішеннями виконавчого комітету Люботинської міської ради народних депутатів. На підставі викладеного, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved