Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, посилаючись на те, що вона народилася у м. Харків [INFO] , ії батьками є [PERSON] ») [PERSON] і [PERSON] . При реєстрації шлюбу з гр-ном [PERSON] у вересні 2006 року вона змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». При реєстрації 7 серпня 2013 року шлюбу з гр-ном [PERSON] вона змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ії батько, [PERSON] , помер у м. Харків [INFO] . З 1958 року він був прописаний і постійно проживав у своєму будинку за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті у будинку залишилася проживати моя мати - відповідач по справі - [PERSON] , яка має паспортну реєстрацію у цьому будинку з 1984 року. Зазначає, що на той момент вона вже декілька років фактично проживала у сел. Бабаї. При цьому до 18 вересня 2017 року вона була зареєстрована по [ADDRESS] у спірному будинку, Фактично виписалася з будинку батьків за п`ять днів до смерті батька. Останні роки свого життя батько важко хворів (в нього був діабет), про свою волю щодо свого майна він мені нічого не казав. Після смерті батька вона не зверталася до органів нотаріату, оскільки вважала, що згідно з законом, спадкувати батькове майно буде мати, як той з подружжя, хто пережив. В січні 2020 року ії мати, звернулась до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, на підставі чого нотаріус відкрила спадкову справу та з`ясувалося, що 27 січня 2014 року ії батько склав на ії ім`я заповіт, що було засвідчено у приватного нотаріуса Скорбач Я.С. за № 106.Про існування заповіту вона дізналася лише 3 лютого 2020 року, коли отримала лист із нотаріальної контори. 11 лютого 2020 року, після отримання листа з нотаріальної контори, вона звернулася до нотаріуса, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском 6-місячного строку. Вважаю, що строк на прийняття спадщини я пропустила з поважної причини - необізнаності про наявність заповіту.Ії мати не заперечує проти ії прав на спадщину, однак, відмовляється з`являтися до нотаріальної контори. Зазначені обставини стали підставою звернення до суду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 березня 2020 рокуприйнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 квітня 2020 року клопотання позивача про витребування доказі задоволено. Витребувано з Другої Харківської міської державної нотаріальної контори(Відокремлений підрозділ, колишня 5 ХДНК) інформацію стосовно того, чи заводилася спадкова справа, хто із спадкоємців звертався з заявами про прийняття спадщини або з заявами про відмову від її прийняття, чи видавалися свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та господарчими спорудами, який розташований в [ADDRESS] , після [PERSON] , який помер [INFO] , а також витребувати Інформаційні довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) про наявність чи відсутність заповітів, складених від імені [PERSON] . 21 квітня на виконання ухвали суду Другою Харківської міською державною нотаріальною конторою надано інформацію щодо спадкової справи та заповітів після смерті спадкодавця [PERSON] . 05 червня 2020 року відповідачем надано відзив на позов, в якій зазначає, вона не мала сумніву про те, що успадкує після смерті свого чоловіка, будинок, який належав йому на праві власності в порядку спадкування та дарування. Ій було відомо, що не потрібно протягом шестимісячного строку звертатися до нотаріуса із відповідною заявою, якщо постійно проживала зі спадкодавцем В січні 2020 року вона звернулась до нотаріуса для оформлення спадкових прав, однак нотаріус їй повідомила про наявність заповіту , складеного спадкодавцем на ім`я їхньої доньки. Про існування заповіту не було відомо. На підставі чого просила ухвалити законне та справедливе рішення. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 червня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 30 липня 2020 року на 15-00 год. Позивач та відповідач в судове засідання не з`явилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Щоголь Є.А. позов підтримав в повному обсязі посилаючись на доводи, викладені в позові. Розглянувши подану заяву, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] складеного російською мовою, [INFO] народилась « [PERSON] », батька ми якої зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.12) При укладанні шлюбу з гр-ном [PERSON] у вересні 2006 року позивач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». При реєстрації 7 серпня 2013 року шлюбу з гр-ном [PERSON] вона змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.10,11). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] , (а.с.9). Згідно інформації наданої Другою Харківської міською державною нотаріальною конторою,після смерті [PERSON] , була заведена спадкова справ № 46П/2020, в якій знаходяться заява дружини спадкодавця [PERSON] про прийняття спадщини, заява доньки спадкодавця [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину, постанова про відмову у видачі [PERSON] свідоцтва в зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини. Інших заяв про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини , справа не містить. Також надано інформаційну довідку з Спадкового реєстру, відповідно до якої існує заповіт № 106 від 27.01.2014 року , складений [PERSON] (а.с.36,37). Як зазначає, позивач, про існування заповіту їй стало відомо в лютому 2020 року після після відкриття спадкової справи та отримання листа нотаріуса, яким повідомлено про складання заповіту на ії ім`я. Згідно копії листа № 191/02-14/11 від 29.01.2020 року складеного державним нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори О.Одрінською на імя [PERSON] , останню повідомили про наявність складено заповіту [PERSON] на ії імя, посвідченого приватним нотаріусом Скорбач Я.С. 27.01.2014 року за № 160 (а.с. 6). Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. (Правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17) Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, а про існування заповіту дізналась після закінчення строку на прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved