Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів\~на утримання\~неповнолітньої дитини\~у розмірі\~1/4\~частки \~від усіх\~видів доходу\~відповідача,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку щомісячно. В позовній заяві вказала, що з 2009 року по 2017 рік проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON] За цей період у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем та перебуває на повному її утриманні. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судове повідомлення вручене належним чином. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ширяївського районного управління юстиції в Одеській області. Згідно положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є передбачена ст. 181 СК України можливість судового стягнення коштів на її утримання. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З урахуванням викладеного, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, враховуючи рівність обов`язків батьків щодо матеріального утримання дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів),\~\~але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved