Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, у якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.11.2017, посвідченого приватним нотаріусом, позивач є власником квартири [ADDRESS] . Для оформлення субсидії на оплату вартості житлово-комунальних послуг [PERSON] звернулася до відділу державної реєстрації управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Лебединської міської ради для отримання довідки про склад осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні. Із отриманої довідки позивач дізналася, що у квартирі, власницею якої вона є, зареєстрований невідомий їй громадянин - [PERSON] , [INFO] . При цьому позивачу не відомий вказаний громадянин, згоди на його реєстрацію [PERSON] не надавала. Оскільки реєстрація [PERSON] перешкоджає праву [PERSON] щодо розпорядження належним їй майном, в тому числі оформлення субсидії на оплату вартості житлово-комунальних послуг, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою. Ухвалою від 25.06.2021 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 15.07.2021 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи. Позивач у судовому засіданні 14.09.2021 позовні вимоги підтримала, пояснила, що з моменту придбання квартири [ADDRESS] про [PERSON] жодного разу не чула, ніколи його не бачила та не знає хто він такий. У подальшому, позивач звернулась до суду з клопотанням у якому справу просила розглядати без її участі, не наполягала на виклику свідка, який не з`явився в судове засідання, справу просила розглядати без її участі. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації. Крім того, з огляду на фактичну відсутність такої особи за місцем реєстрації, [PERSON] був викликаний до суду через офіційний веб-сайт судової влади України, та відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Так, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 04.11.2017, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , остання придбала квартиру по [ADDRESS] . Зазначений договір посвідчено нотаріусом Лебединського міського нотаріального округу Фурдиловим Ю.В. (а.с. 4-5). Згідно з витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с. 6). При цьому в п. 4.2 Договору купівлі-продаж квартири від 04.11.2017 року зазначено, що члени сім`ї продавця, які б проживали і мали особисте сервітутне право на проживання та користування цим житлом відповідно до ст. 405 ЦК України відсутні. Відповідно до копії довідки від 25.05.2021 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб по [ADDRESS] , в ньому значиться зареєстрованим [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Як зазначила позивач, на момент придбання зазначеної квартири, сторонніх осіб у ній зареєстровано не було. При цьому, допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показав, що він проживає у будинку [ADDRESS] з грудня 1993 року. До того як [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , у ній змінилося декілька власників. Також, він точно не пам`ятає період, однак до [PERSON] , яка продала квартиру [PERSON] , там проживала сім`я де було двоє братів, один із яких [PERSON] . На даний час у квартирі ніхто не проживає, власником як він знає, є позивач. Згідно з копією листа виконавчого комітету Лебединської міської ради від 23.06.2021 № 02-12/55, відомості про [PERSON] внесені до Реєстру під час первинного формування бази даних Реєстру виборців на підставі загальних списків виборців, сформованих в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про вибори народних депутатів України» станом на 01.02.2006 відповідно до відомостей, поданих Лебединським МРВ УМВС України в Сумській області. Зазначена база даних у 2009 році передана до відділу ведення Державного реєстру виборців виконавчого комітету Лебединської міської ради відповідно до постанови Центральної виборчої комісії від 12.12.2008 № 69 «Про Порядок первинного формування бази даних Державного реєстру виборців». На виконання постанови Центральної виборчої комісії від 17.02.2016 № 55 «Про Порядок одноразової передачі відомостей Державного реєстру виборців для створення реєстру територіальної громади» відділом ведення Державного реєстру виборців виконавчого комітету Лебединської міської ради у 2016 році були одноразово передані відомості до реєстраційного відділу виконавчого комітету Лебединської міської ради (а.с. 18). Вирішуючи справу по суті вимог, суд зазначає наступне. Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. За ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Як зазначила позивач, на даний час вона не має змоги вільно розпоряджатися належним їй майном, оскільки реєстрація відповідача без належних на те правових підстав позбавляє її можливості в тому числі оформити субсидію на оплату вартості житлово-комунальних послуг. З урахуванням наведеного, з метою недопущення подальшого порушення прав позивача на вільне користування та розпорядження належного їй майна, право власності [PERSON] підлягає захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом.

Outcome: approved