Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] на праві приватної власності земельних ділянок: площею 2,4897 га, кадастровий номер 5922085800:02:001:0214, розташованої на території Мельнянської сільської ради та належала померлому на підставі Державного акту серії Р2 №683556, виданого 25.11.2002 року Мельнянською сільською радою; площею 2,1050 га, кадастровий номер 5922085800:02:001:0832, яка розташована на території Мельнянської сільської ради та належала померлому на підставі Державного акту серії Р2 №683825, виданого Мельнянською сільською радою 25.11.2002 року; площею 0,4775 га кадастровий номер 5922085800:02:001:1180, розташованої на території Мельнянської сільської ради та належала померлому на підставі Державного акту серії Р2 №683825, виданого 25.11.2002 року Мельнянською сільською радою; встановити факт належності вказаного майна [PERSON] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] , а також, визнати за нею право власності на зазначене майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входять земельні ділянки, розташовані на території Мельнянської сільської ради. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] був його син та батько позивачки [PERSON] , який спадщину прийняв, заведено спадкову справу № 417 від 2010 року. [INFO] помер [PERSON] , не оформивши належним чином своїх спадкових прав та не отримавши свідоцтва про право на спадщину. Позивач, як спадкоємець за законом спадщину прийняла після смерті батька, оскільки на момент його смерті була неповнолітньою. З метою належного оформлення права на спадщину, позивачка звернулася до нотаріуса, однак, отримала відмову, оскільки оригінали правовстановлюючих документів відсутні, що і змусило звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Попівської сільської ради в судове засідання не з`явився, подали заяву, в якій просять справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги визнають. Третя особа: приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Мусієнко В.В. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням її цільового призначення, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини . Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки: площею 2,4897 га, кадастровий номер 5922085800:02:001:0214, розташованої на території Мельнянської сільської ради та належала померлому на підставі Державного акту серії Р2 №683556, виданого 25.11.2002 року Мельнянською сільською радою; площею 2,1050 га, кадастровий номер 5922085800:02:001:0832, яка розташована на території Мельнянської сільської ради та належала померлому на підставі Державного акту серії Р2 №683825, виданого Мельнянською сільською радою 25.11.2002 року; площею 0,4775 га кадастровий номер 5922085800:02:001:1180, розташованої на території Мельнянської сільської ради та належала померлому на підставі Державного акту серії Р2 №683825, виданого 25.11.2002 року Мельнянською сільською радою (а.с.17-24). Відповідно до довідки від 19.04.2021 року №02-23.8/50, виданої виконкомом Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, [PERSON] , 1922 року народження, який помер [INFO] в с. Мельня Конотопського району Сумської області, до дня смерті та на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом є син [PERSON] ,1963 року народження, який спадщину прийняв, так як в установлений строк подав до нотаріуса відповідну заяву. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Попівської сільської ради не посвідчувався. Заборони на майно померлого по Попівській сільській раді не зареєстровано (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.12). Відповідно до довідки від 23.03.2021 року №02-23.8/19, виданої виконкомом Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, [PERSON] , 1963 року народження, який помер [INFO] в м. Ромни Сумської області, до дня смерті та на день смерті був зареєстрований в с. Мельня Конотопського району Сумської області. Спадкоємцем за законом є донька [PERSON] , 1997 року народження, яка спадщину прийняла, так як на день смерті батька була неповнолітньою. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Попівської сільської ради не посвідчувався. Заборони на майно померлого по Попівській сільській раді не зареєстровано (а.с. 14). Але оригінали державних актів на право власності на земельну ділянку втрачені (а.с.16). На даний час у позивача виникла необхідність належного оформлення права на спадщину на зазначені земельні ділянки і отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, згідно із роз`ясненнями приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сусліної Т.С. від 08.04.2021 №188/01-16 вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №417/2010 за реєстровим № 1-517 видане свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію на ім`я [PERSON] .. Після померлого [INFO] [PERSON] , спадкова справа не заводилась. Спадщину після його смерті прийняла донька [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини була неповнолітньою, однак правовстановлюючого документа позивачем нотаріусу не надано (а.с.25). Частиною другою статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із статтею 392 ЦК України власник майна може пред`являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/; спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із пунктом 5.9 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець може відмовитися від права на обов`язкову частку у спадщині шляхом подачі нотаріусу заяви про те, що зі змістом заповіту він ознайомлений, зміст статті 1241 Цивільного кодексу України йому роз`яснено і він не претендує на одержання обов`язкової частки у спадщині. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачами слід прийняти. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи, що встановлення факту належності [PERSON] земельних ділянок, необхідно позивачці для можливості належним чином оформити спадщину, а визнання за позивачем права власності на земельні ділянки не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved