Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15 листопада 2013 року, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1745 та видане Свідоцтво про шлюб І-ГЮ № 093298. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Сумісне життя і збереження сім»ї стали неможливими, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Вважає, що збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам. Відповідач коштів на утримання доньку не надає. Дитина перебуває на її утриманні. Просить суд розірвати шлюб, малолітню доньку [PERSON] залишити їй на виховання, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки від доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. 13.03.2018 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд розірвати шлюб, малолітню доньку [PERSON] залишити їй на виховання, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1\~500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, просять суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу у відсутності відповідача в заочному порядку зі згоди позивача. Суд, заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої доньки, яка фактично знаходиться на утриманні позивачки, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги обгрунтовані і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 15 листопада 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ № 093298, виданим у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої доньки. Позивач втратила до відповідача почуття любові, довіри і поваги, не веде з ним спільне господарство, не бажає примирення, отже шлюб існує формально. Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України: батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи, а саме, що [PERSON] офіційно працює на посаді менеджера з продажу у представництві «Харківська бісквітна фабрика», має стабільний щомісячний дохід, стягнення по виконавчих документах з нього не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища\~ дитини\~та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про задоволення позову, а саме про доцільність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1 500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для їх сплати відповідачем. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати, щодо стягнення аліментів необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави, а судові витрати в розмірі 640,00 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 110, 112, 180, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved