overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11.08.1992 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], від якого подружжя дітей не має. Приблизно 20 років тому назад чоловік пішов з дому та до теперішнього часу його місцезнаходження невідомо, таким чином однією сімєю не проживають більше 20 років, між ними припинені шлюбні відносини, спільне господарство з цього часу не ведуть, тому збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. В судове засіданні позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву про слухання справи за своєї відсутності позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та правовідносини. Як вбачається зісвідоцтва про шлюб [NUMBER] від 11.08.1992 року, виданого Солоніцевською селищною радою Дергачівського району Харківської області, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] Спір майнового характеру між подружжям відсутній, неповнолітніх дітей не має. Сторони не створили міцної сім'ї, не досягли взаєморозуміння, не підтримують шлюбні стосунки, разом не проживають більше 20 років. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін або одного з них, що мають істотне значення, або їх дітей. В силу ст. 113 СК України прізвище позивачки залишається [PERSON]. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки поновлення шлюбних відносин неможливе, шлюб існує формально, сім'я розпалась остаточно та відновлена бути не може, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11.10.2008 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні. Від шлюбу мають доньку Тетяну [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя між ними не склалося, шлюбні відносини припиненні, а збереження сімї суперечить їх інтересам і інтересам дитини. Спору щодо спільного майна та місця проживання доньки не має, дитина проживає разом із нею. Позивач у підготовче засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи зі стадії підготовчого засідання у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи зі стадії підготовчого засідання у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі і просив розірвати шлюб. В порядку ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно до ч. 4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Суд дослідивши матеріали справи встановив, що 11.10.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні зареєстровано шлюб між [PERSON] та до шлюбу [PERSON], прізвище дружини змінено на «Молчанова». Від шлюбу сторони мають доньку Тетяну 30.03.2013 року, яка проживає разом із матірю [PERSON] Згідно до ч. 1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 109, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11.10.2014 вона одружилася з відповідачем. За час шлюбу у них народилась спільна дитина - [PERSON], [INFO] Сімейне життя між сторонами не склалося. Відповідач зловживає спиртними напоями. Сторони проживають окремо, шлюбні стосунки фактично припинилися, у зв'язку з чим позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], [INFO], зареєстрований 11.10.2014 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 188. У судове засідання позивачка не з'явилась, подала суду заяву, в якій розгляд справи просила провести без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, мотивуючи рішення, зазначає про наступне. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.10.2014 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 10). Сімейне життя між сторонами не склалося, шлюбні стосунки фактично припинилися. Згідно вимог ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому його подальше збереження недоцілне. У зв'язку з цим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 11.11.2011 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від даного шлюбу спільних дітей не має. Спільне життя сторін не склалось, через те, що позивач не бажає спільно проживати. Шлюб носить формальний характер, сторони проживають окремо, подальше збереження сім'ї є неможливим, примирення неможливе, а тому, позивач просила суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити, підтвердила обставини, що викладені у позові. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 14.10.2016 року у якій просить розірвати шлюб. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис - №429. Від спільного шлюбу дітей не мають. З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що сторони на даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, внаслідок чого почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Факт окремого проживання сторін, відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає примирення сторін неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

[PERSON]\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~[PERSON]\~про розірвання\~шлюбу,\~посилаючись на\~те,\~що 11\~вересня 2004\~року між\~ними було\~укладено шлюб,\~від якого\~дітей не\~мають;\~з січня\~2017\~року їх\~сімейні стосунки\~припинені через\~несумісність характерів,\~примирення не\~потрібне,\~що унеможливлює\~їх подальше\~спільне подружнє\~життя,\~а тому\~просить шлюб\~розірвати залишивши їй прізвище [PERSON]. Позивачка в судове засідання не зявилась, надіславши заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за місцем реєстраційного обліку (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України) та засобами мобільного телефонного звязку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та телефонограмою, але в судове засідання не зявився, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не подав. Неявка учасників справи у відповідності до ст.223 ЦПК України в даному випадку не перешкоджає проведенню судового засідання. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Пятенко) 11 вересня 2004 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований виконкомом Сиволозької сільської ради Борзнянського району Чернігівської області за актовим записом №05. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З січня місяця 2017 року сторони разом не проживають, відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, позивачка наполягає на припиненні подружніх відносин, відповідач явку в судове засідання ігнорує, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11 жовтня 2003 року вона уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований у Воскресенській сільській раді Іванівського району Херсонської області, актовий запис № 6. Шлюб зареєстровано вперше. Від спільного проживання з відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. З травня 2008 року спільне проживання з відповідачем припинено, сімейні відносини не підтримуються і тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та доповнила їх тим, що в період спільного проживання в сімї часто виникали побутові сварки, що привело до припинення спільного проживання в травні 2008 року. Пять років тому вона створила сімю з іншим чоловіком, на примирення з відповідачем не згодна, подальше спільне проживання суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в період спільного проживання в сімї часто виникали сварки, в травні 2008 року спільне проживання припинено, на примирення не згоден, подальше спільне проживання суперечить його інтересам. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та Лазар (дошлюбне прізвище Петраковська) [PERSON] зареєстрували шлюб у Воскресенській сільській раді Іванівського району Херсонської області 11 жовтня 2003 року, актовий запис № 6 (а.с.7-8); від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам позивача та відповідача, що має істотне значення, зокрема з 2008 року сторони припинили спільне проживання, інтересу до подальшого спільного проживання та збереження сімї не мають, позивач протягом останніх пяти років проживає з іншим чоловіком, що в сукупності дає підстави для розірвання шлюбу На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11 липня 2008 року між ними було укладено шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] ; на даний час їх сімейні стосунки припинені через розбіжність характерів, зникнення почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, часті сварки, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства вже тривалий час, їх шлюб носить формальний характер, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати, залишивши їй прізвище [PERSON] . Позивачка в підготовчому судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав; наполягає на винесенні рішення про розірвання шлюбу в підготовчому засіданні, оскільки близько шести місяців вони разом не проживають й примирення між ними неможливе. Відповідач відзиву на позов не подав, в підготовчому судовому засіданні з вимогами позивачки погодився й не заперечував проти розірвання шлюбу, так як збереження сім`ї неможливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За змістом положень ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 11 липня 2008 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Борзнянського районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом №29. Сторони є батьками двох спільних малолітніх дітей дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Близько шести місяців сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, обоє наполягають на припиненні подружніх відносин, шлюб між подружжям носить формальний характер. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей, а тому заявлений позов необхідно задовольнити з ухваленням рішення в підготовчому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11 листопада 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем у Виконкомі Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 04. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося по причині небажання знаходити спільну мову в сімейних відносинах. Шлюбні відносини припинені з квітня 2013р. Шлюб існує лише формально, тому за таких обставин подальше проживання однією сім'єю та збереження шлюбу неможливе. У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Після розірвання шлюбу прохала залишити прізвище - «[PERSON]». Відповідач в судове засіданні не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до заяви позивача справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, свідоцтво про шлюб, відповідно до якого шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 11 листопада 2007 року у Виконкомі Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 04 (а.с. 4), свідоцтва про народження сина подружжя - [PERSON], [INFO] (а.с. 5), суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом досліджені всі докази, надані сторонами, клопотання про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, чоловіка або жінки. Відповідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини чоловіка й жінки, та виносить рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сукупність обставин, установлених судом, свідчить, що родина розпалася остаточно і її збереження неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу,\~посилаючись на\~те,\~що 11\~лютого 1992\~року між\~ними було\~укладено шлюб,\~від якого\~мають двох\~неповнолітніх дітей:\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та дочку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ;\~на даний\~час їх\~сімейні стосунки\~припинені через\~зникнення почуття\~взаємоповаги та\~взаєморозуміння,\~вони разом\~не проживають та не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати, залишивши їй прізвище [PERSON] . Позивачка в\~судовому засіданні\~заявлені вимоги\~підтримала й\~просила їх\~задовольнити з\~вищевказаних підстав; наполягає на розірванні шлюбу без надання часу для примирення, оскільки збереження сім`ї неможливе через байдуже ставлення чоловіка до неї та дітей, відсутність допомоги у веденні домашнього господарства, в зв`язку з чим вони вже близько дев`яти місяців не підтримують подружніх відносин, кожен живе своїм життям, має свої інтереси, чоловік близько двох тижнів поїхав з дому. Не заперечує проти заочного розгляду справи у відсутність відповідача. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи засобами мобільного телефонного зв`язку, вказаними позивачкою у заяві, що підтверджується телефонограмою, але до суду не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не подав. Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 11 лютого 1992 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований виконкомом Широколузької сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №2. Від даного шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Сторони хоча й проживали разом до звернення позивачкою до суду з даною заявою, але близько дев`яти місяців подружніх відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, позивачка наполягає на припиненні подружніх відносин, відповідач явку в судове засідання проігнорував, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved