Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач посилається на те, що 12 грудня 2013 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 34 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Вказує, що [INFO] під час шлюбу в них народилась донька - [PERSON] . Факт народження дитини 11 [INFO] 2014 року був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційною службою Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Зазначає, що після реєстрації шлюбу з відповідачем вони прожили разом до 2016 року і з того часу сімейних та будь-яких інших стосунків не підтримують. Вважає, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, що призводило до постійних суперечок та непорозумінь. Фактично на сьогоднішній день шлюбні відносини між ними припинені, примирення неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім взаємним інтересам та інтересам малолітньої дитини. вони намагаються влаштувати особисте життя кожен окремо. Оскільки шлюб існує тільки формально, просить суд не давати їм строк на примирення та розлучити їх. Оскільки дитина проживає з нею, спору щодо визначення її місця проживання немає. На підставі наведеного, просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Розгляд справи просить провести без її участі. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.02.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач не з`явилася, однак, 02.03.2020 року [PERSON] подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, в заяві просила позовні вимоги задовольнити. У підготовче засідання відповідач не з`явився, однак, до позовної заяви долучено заяву відповідача від 27.02.2020 року про розгляд справи без його участі. В заяві просив шлюб між ним та позивачкою розірвати. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 12.12.2013 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , (після реєстрації шлюбу прізвище - [PERSON] ), було укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що 12.12.2013 року складено відповідний актовий запис за № 34, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12.12.2013 року. Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін є дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, вони разом не проживають та сімейних стосунків не підтримують. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 384,20 грн. судового збору.

Outcome: approved