Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області в якій просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини за законом від померлого 04 січня 2010 року її батька [PERSON]. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 04 січня 2010 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яка знаходиться на території Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області. Строк на прийняття спадщини позивач пропустила, оскільки не знала про існування державного акту на право власності на земельну ділянку та місце знаходження його не було їй відомо. Коли звернулася з заявою до Великобурлуцької державної нотаріальної контори про оформлення спадщини, тобто після шести місяців з дня смерті спадкодавця, їй було відмовлено в цьому питанні. В звязку з чим, вона звернувся до суду і просить захистити її право. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 21.04.2016 року (а.с.15), позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області до суду не зявився, про час і місце судового засідання відповідача було повідомлено належним чином, судову повістку отримано 19.05.2016 року (а.с.20), на адресу суду селищний голова направив листа, в якому вказав, що селищна рада не має заперечень до вказаного позову, просять розглядати справу без їх участі (а.с.23). Суд вважає можливим розглянути даний позов без представника відповідача. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, воно підлягає прийняттю, а позов - задоволенню. В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Батько позивача, [PERSON] помер 04 січня 2010 року у віці 79 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія I-ВЛ № 248018, виданим 05 січня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 04 (а.с.06). Зі свідоцтва про одруження серії І-ВЛ № 298217 вбачається, що дівоче прізвище [PERSON] - «СОЛОДКА» (а.с.11). Свідоцтвом про народження серія ЯЛ № 228137, виданим 06 березня 1955 року Великобурлуцьким райбюро ЗАГС Великобурлуцького району Харківської області, актовий запис № 36 підтверджується родинний зв'язок між позивачем та її батьком (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 5,10 га, розташованої на території Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, яка належала померлому на праві приватної власності і це підтверджено копією державного акту серії ХР № 114476 (а.с.13). Судом встановлено, в шестимісячний термін з моменту смерті [PERSON] позивач не подала заяву про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори через юридичну необізнаність, вважала, що вона фактично прийняла спадщину, може звернутися з заявою до нотаріальної контори в будь-який час, а також позивачеві було невідомо про існування державного акту на право власності на земельну ділянку та місце його знаходження. [PERSON] звернулася з заявою до нотаріальної контори 26 квітня 2016 року, про що свідчить постанова державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 471/02-31 від 26 квітня 2016 року. Інших спадкоємців, які фактично прийняли спадщину або зверталися з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] немає (а.с.14). Відповідно до статті 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст.3 ЦПК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, одним із способів якого є встановлення фактів, які мають юридичне значення. З'ясовані у судовому засіданні обставини щодо повного визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дають підстави для висновку про його задоволення на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України. Підстав для відмови у прийнятті заяви відповідача про визнання позову суд не вбачає. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки позивач строк на прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] пропустила з поважних причин, тому має право на визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в судовому порядку, в зв'язку з чим, враховуючи позицію відповідача, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved