Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с.Талаковка м.Маріуполя Донецької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: с.Комишувате Мангушського району, Донецької області, Україна, визнавши датою її смерті [INFO] у м.Феодосія АР Крим, виходячи з такого. Зазначає, що вона є онукою померлої [PERSON] [INFO] зі сторони матері [PERSON] , що підтверджується її свідоцтвом про народження, свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] від 29.09.2010 року, Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00011466400 від 07.12.2012 року, свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 29.09.2010 року, свідоцтвом про народження матері [PERSON]. [NUMBER] від 28.08.1961 року та довідкою про укладення шлюбу №483. У січні 2020 року її бабуся виїхала до м. Феодосія АР Крим до родичів та [INFO] померла вдома у родичів у [ADDRESS] , причина смерті кома, гипостатична пневмонія, стареча дегенерація міокарда. 27.01.2020 року Феодосійським медичним центром заявниці було надано лікарське свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та довідку про причину смерті №С-00228. 28.01.2020 року заявниця звернулася до Феодосійського міського відділу ЗАГС та мені було надано свідоцтво про смерть [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Однак видане Феодосійським медичним центром, лікарське свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та Феодосійським міським відділом ЗАГС свідоцтво про смерть є не дійсними, у зв`язку з тим, що зазначені документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявниця звернулася до Мангушського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Харків), але відмовою у проведенні державної реєстрації смерті №20.51-59-46 від 20.02.2020 року було відмовлено в зв`язку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть [PERSON] видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, на теперішній час вона не може здійснити державну реєстрацію смерті баби та отримати свідоцтво про її смерть у Мангушському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції. Встановлення факту смерті баби заявниці необхідно для отримання свідоцтва про смерть зразку, встановленого законодавством України. Іншим чином встановити даний факт можливості немає. В судове засідання заявниця не з`явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, на своїх вимогах наполягає, просить суд задовольнити в повному обсязі. Від Мангушського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності представника відділу. Проти задоволення заяви не заперечують. У відповідності до вимог ст. ст. 223, 247 ч. 2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, дійсно [PERSON] є онукою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.10.1982 року, Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00011466400 від 07.12.2012 року, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.09.2010 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.08.1961 року та довідкою про укладення шлюбу № 483. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.01.2020 року, довідкою про смерть № с-00228 від 28.01.2020 року та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.01.2020 року. Як встановлено матеріалами цивільної справи, заявниця проживає в Мангушському районі Донецької області. Для отримання свідоцтва про смерть заявниця звернулася до Мангушського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції, однак відповіддю № 20.51-59-46 від 20.02.2020 року, їй було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки для підтвердження факту смерті було надано свідоцтво про смерть, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та не є підставою для державної реєстрації смерті. Відповідно до положень п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно із п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014р. сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Тому зазначені вище документи, які свідчать про смерть, відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. В зв`язку з чим заявниця не може зареєструвати смерть свого чоловіка. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 1 Об/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства юстиції України наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Вказані документи (лікарське свідоцтво про смерть та фельдшерська довідка про смерть) у випадку, якщо смерть настала на території України, подаються за формою, що затверджена Міністерством охорони здоров`я України. Встановлення факту смерті баби має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту її смерті та видачі свідоцтва про смерть. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та законною, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved