Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього заборгованість в розмірі 14142,47 грн., яка сплачена нею в порядку примусового виконання на підставі виконавчого листа №448/689/15-ц від 12.10.2015 року, як поручителем за кредитним договором з КС «Самопоміч». Свої вимоги мотивувала тим, що 21.03.2014 року між «Самопоміч» та [PERSON] було укладено кредитний договір №MS0000000042 на строк по 21.03.2016, згідно умов якого кредитна спілка надала позичальнику кошти у розмірі 35000 грн. зі сплатою 48% річних. У той же день між кредитною спілкою, боржником та позивачем було укладено договір поруки №MS0000000053-П, за яким остання поручилася відповідати перед позикодавцем за належне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. Цього ж дня було укладено ще три аналогічні за змістом договори поруки: №MS0000000052-П, №MS0000000054-П та №MS0000000055-П, згідно яких поручителями також виступали [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Внаслідок невиконання [PERSON] кредитних зобовязань судовим рішенням в солідарному порядку з відповідача та позивача, а також інших поручителів було стягнуто заборгованість за кредитним договором. Позивачем в порядку виконавчого провадження було сплачено суму заборгованості, яка виникла у відповідача перед СК «Самопоміч» в сумі 14142,47 грн. в тому числі витрати понесені у звязку з проведенням виконавчих дій та сплати виконавчого збору. В той час, в досудовому порядку відповідач відмовився повернути зазначені кошти, чим порушив право позивача на стягнення суми боргу з позичальника за кредитним договором в порядку регресу. Ухвалою суду від 06.08.2018 року провадження у справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступника померлого відповідача. Ухвалою суду від 19.09.2018 року провадження у справі відновлено та залучено до участі у справі в якості правонаступника відповідача, а саме [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві та поясненнях наданих в судовому засіданні. А також зазначила, що їй державними виконавцями повернуто надміру стягнуті кошти в сумі 459,01грн. Правонаступник відповідача [PERSON], щодо позовних вимог заперечила та зазначила, що у неї немає можливості сплатити позивачу заявлену суму заборгованості, оскільки у неї важке матеріальне становище, має боргові зобовязання, на утриманні у неї перебуває неповнолітній внук, протягом 2018 року померли її чоловік [PERSON] та син [PERSON] Крім того, зазначила, що згідно письмової розписки, яка надана [PERSON] 21.03.2014 року, остання зобовязалась сплачувати кредит отриманий [PERSON] в кредитній спілці «Самопоміч» в сумі 35\~000 грн. у період 21.04.2014 року по 21.03.2016 року. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 21.03.2014 року між КС «Самопоміч» та [PERSON] було укладено кредитний договір №MS0000000042, відповідно до умов якого кредитна спілка надала позичальнику споживчий кредит в сумі 35 000 грн. строком погашення до 21.03.2016 року зі сплатою 48% річних. 21.03.2014 між КС «Самопоміч» та [PERSON] було укладено договір поруки №MS0000000053-П, за яким остання виступила поручителем за виконання [PERSON] взятого на себе зобов'язання за кредитним договором №MS0000000042 від 21.03.2014. 21.03.2014 року КС «Самопоміч» було укладено три договори поруки №MS0000000052-П, №MS0000000054-П та №MS0000000055-П, згідно яких поручителями по договору кредиту №MS0000000042 також виступали [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 10.09.20015 року у справі №448/689/15-ц, стягнуто з [PERSON] та поручителів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь КС «Самопоміч» - 38\~022,00 грн.в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №MS0000000042 від 21.03.2014 року. [PERSON] РВДВС ГТУЮ у Львівській області від 08.12.2017 №09-23/10810 підтверджено те, що з [PERSON] по виконавчому листі №448/689/15-ц від 12.10.2015 року, виданого Мостиським районним судом Львівської області, дійсно проводилися утримання із заробітної плати на підставі виконавчого документа та стягнуто 13683,46 грн. Згідно постанови Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 06.12.2017 року, виконавче провадження №49625905 закінчено. Згідно вимог ст.544 ЦК України\~боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Відповідно до ч. 1\~ст.554 ЦК України\~в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно вимог ч.ч. 1,2 ст.556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання, а кредитор після виконання поручителем зобовязання, забезпеченого порукою, повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обовязок боржника. Частиною 3 статті 556 ЦК України передбачено, що до кожного з кількості поручителів, які виконали зобовязання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обовязку, що виконана ним. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-466цс15, правовий аналіз норм частин першої та другої\~статті 556 ЦК України\~дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобовязання. Цей висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини першої\~статті 512 ЦК України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобовязанні внаслідок виконання обовязку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). З вимоги про погашення заборгованості від 14.12.2017 року, вбачається, що [PERSON] звернулася до [PERSON] з вимогою повернути їй сплачені кошти, в сумі 14142,47 грн., внаслідок виконання зобовязання [PERSON] перед\~ СК «Самопоміч». З поштового фіскального чеку поштового відправлення вбачається, що зазначену вимогу позивачем було направлено [PERSON] - 14.12.2017 року. У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт сплати [PERSON] на користь [PERSON] вищезазначених грошових коштів. Отже, нормами цивільного права гарантоване право поручителя на отримання в порядку регресу грошових коштів, сплачених на підставі договору поруки. Таким чином, сплативши заборгованість, поручитель [PERSON] (позивач) набув статусу кредитора по відношенню до інших боржників. Оскільки [PERSON] виконала зобовязання [PERSON] перед Кредитною Спілкою «Самопоміч», то набула прав кредитора у цьому зобов'язанні, тому у відповідача [PERSON], в силу закону, виник обовязок відшкодувати позивачу суму боргу. Згідно актового запису про смерть №05 від 27.02.2018 року, [PERSON] помер 26.02.2018 року. З наданої приватним нотаріусом [PERSON] нотаріального округу [PERSON] інформації вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 26.02.2018 року. Згідно\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як визначено в\~ст. 1218 ЦК України\~до складу входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В розумінні\~ст. 1231 ЦК України, обовязок відшкодування збитків переходить до спадкоємців. Таким чином, прийнявши спадщину після [PERSON], будучи його процесуальним правонаступником, до [PERSON] перейшов і обовязок з відшкодування спірних грошових коштів. Посилання відповідача на те, що обовязок щодо відшкодування спірної заборгованість стоїть на [PERSON], оскільки остання 21.03.2014 року надала письмову розписку її чоловікові - [PERSON], щодо зобовязання сплачувати кредит отриманий [PERSON] в кредитній спілці «Самопоміч» в сумі 35\~000 грн., не заслуговують на увагу суду, оскільки якщо і мало місце такого роду зобовязання, то це є інші цивільно-правові відносини та не стосуються предмету позову. Крім того, посилання позивача [PERSON] на важке матеріальне становище, не звільняє останню від обовязку погашати заборгованість. Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, оскільки вона як поручитель грошове зобовязання перед кредитором виконала і з неї стягнуто в користь КС «Самопоміч» кошти на погашення заборгованості в сумі 13683,46грн., а не 14142,47коп., що підтверджується матеріалами цивільної справи і даними в суді позивачем поясненнями (державним виконавцем повернуто їй частину коштів). З огляду на наведене, позивач має право вимагати з правонаступника боржника стягнення на її користь грошових коштів в сумі 13683,46грн., які нею були сплачені в погашення заборгованості за кредитним договором №MS0000000042 від 21.03.2014 року. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, то з відповідача в користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам, необхідно стягнути судовий збір в розмірі 619грн. 20коп. (640грн. х 96,75%)/100%.

Outcome: partial