Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свій позов мотивувала тим, що 22 січня 2010 року сторони зареєстрували шлюб. [INFO] року у них народилася донька -[PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони припинили подружні відносини. Дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач не бере участі в її утриманні, хоча є фізично здоровою, працездатною людиною, інших утриманців у нього не має. Позивач просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1000,00 грн., починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач звернувся з зустрічним позовом про оспорювання батьківства, від якого в подальшому відмовився. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 лютого 2014 року провадження в справі в частині зустрічного позову було закрите в зв'язку з відмовою [PERSON] від свої позовних вимог. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала на підставах, викладених в позовній заяві, та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погоджується сплачувати аліменти на дитину в розмір 300,00 грн., зважаючи, що він не працює, знаходиться на обліку в центрі зайнятості, наразі перебуває на реабілітації в стаціонарному реабілітаційному центрі, витрати за дане лікування несе його мати, яка до того ж сама має захворювання. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 22 січня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстрований шлюб, актовий запис № 72. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю, яка і утримує її, що не заперечується відповідачем. Згідно довідки про склад сім'ї від 22 листопада 2013 року № 58, виданої МКП «ЖЕК №15», позивач проживає по [ADDRESS], її сім'я складається з трьох осіб: вона та двоє дітей, в тому числі і [PERSON], [INFO] (а.с.5). Позивач не працює, здійснює догляд за дитиною, їй складно самій матеріально утримувати дітей, нести всі витрати з приводу цього. Відповідач проживає окремо, не працює, з 20 лютого 2014 року знаходиться на обліку в Лівобережному міжрайонному центрі зайнятості як безробітній, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На день розгляду справи проходить реабілітацію в стаціонарному реабілітаційному центрі для залежних від наркоманії та алкоголю. Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, крім випадків, передбачених ст.184 СК України. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд враховує часткове визнання позову відповідачем, його матеріальний стан, а також те, що він хоча і не працює, однак є працездатним, інших утриманців у відповідача немає, а дитина знаходиться на утриманні позивача. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов'язок батьків по її утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 550,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому звертає увагу, що відповідно до положень ст.184 СК України аліменти визначені в твердій грошовій сумі підлягають індексації відповідно до закону. Також, суд зауважує, що відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо). У разі спору їх розмір визначається за рішенням суду. Судом при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, враховано всі обставини у відповідності зі ст. 182 СК України. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 25 листопада 2013 року. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 229,40 грн. (враховуючи термін звернення), а також на користь позивача документально підтверджені судові витрати (а.с.6). На підставі викладеного,

Outcome: partial