Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та внесення змін в актовий запис. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 23.07.1960 року, її батьки [PERSON], 1914 року народження, уродженець с. Сутиски, Тивровського району, Вінницької області та мати [PERSON], 1916 року народження уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], яке видано 23.07.1960 року з приміткою, що у фактичному шлюбі проживають з 1940 року. У свідоцтві про одруження її батьків національність батька, [PERSON] записано «українець», хоча насправді він був поляком, національність матері [PERSON] записано «полька». У свідоцтві про народження її матері [PERSON] національність матері [PERSON] вказана «полька», актовий запис №349 від 14.07.1954 року серії [NUMBER] З наданих документів вбачається, що її мати [PERSON] та її баба, [PERSON] були за національністю «польки». [INFO] року народилась вона, [PERSON], уродженка с. Сутиски, Тивровського району, Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 339 від 09.07.1954 року, серія [NUMBER]. У свідоцтві про народження її батьками зазначені: батько [PERSON], у графі національність зазначено «українець», мати - [PERSON] - «українка». Оскільки у свідоцтві про одруження її матері, зазначена національність «полька», а у свідоцтві про її народження національність її матері [PERSON] записано «українка», то вказані розбіжності слід виправити шляхом внесення змін до актового запису, який можливо здійснити лише при наявності рішення суду. Таким чином, національність її матері у її свідоцтві про народження слід записати «полька». [INFO] року померла її мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] Факт приналежності її до польської національності підтверджується довідкою № 079 від 21.09.2016 року виданою ксьондзом - настоятелем Римо - католицької парафії «Матері Божої Страдальної», в якій зазначено, що [PERSON] була парафіянкою Глибоцького римо-католицького приходу та похоронена за відповідним обрядом 21.08.1994 року. Прагнучи відновити та офіційно підтвердити свою належність до польської національності, а також з метою збереження родиною національної, культурної, релігійної та мовної самобутності та ідентичності заявник звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції з приводу внесення змін до актового запису щодо національності матері та зміни її національності, де їй було відмовлено та роз'яснено, що це не можливо оскільки Законодавством не передбачено такий порядок та рекомендовано звернутися до суду. Просить суд встановити національність матері [PERSON] - «полька», шляхом внесення змін до актового запису № 339 від 09.07.1954 року, серія [NUMBER], свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], зазначивши у графі національність матері - «полька»; встановити факт, приналежності [PERSON], [INFO], уродженка с. Сутиски, Тивровського району, Вінницької області до національності «полька». Представникзаявника [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву (вхід. 12461 від 22.03.2017 року) з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений в установленому законом порядку. Надали до суду електроною поштою заяву від 20.03.2017 р. вхід. № ЕП - 1057, в якій просили слухати справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 23.07.1960 року, [PERSON], 1914 року народження, уродженець с. Сутиски, Тивровського району, Вінницької області та [PERSON], 1916 року народження уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], яке видано 23.07.1960 року з приміткою, що у фактичному шлюбі проживають з 1940 року. Згідно свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] вбачається, що в графі національність [PERSON] зазначено «українець» та в графі національність [PERSON]). зазначено «полька». Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON]») серії [NUMBER], національність її матері [PERSON] зазначена «полька». Як вбачається зі свідоцтвом про народження, актовий запис № 339 від 09.07.1954 року, серія [NUMBER] заявника [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON]) її батьками зазначені: батько [PERSON], у графі національність зазначено «українець», мати - [PERSON] - «українка». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року, та в свідоцтві в графі про національність зазначено «українка». Як вбачається з довідки № 079 від 21.09.2016 року виданою ксьондзом - настоятелем Римо - католицької парафії «Матері Божої Страдальної» [PERSON] була парафіянкою Глибоцького римо-католицького приходу та похоронена за відповідним обрядом 21.08.1994 року. Із заяви вбачається, що заявник прагнучи відновити та офіційно підтвердити свою належність до польської національності, а також з метою збереження родиною національної, культурної, релігійної та мовної самобутності та ідентичності заявник звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції з приводу внесення змін до актового запису щодо національності матері та зміни її національності, де їй було відмовлено та роз'яснено, що це не можливо оскільки Законодавством не передбачено такий порядок та рекомендовано звернутися до суду. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності. З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в України». У відповідності до ст. 3 вказаного Закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно зіст.11 зазначеного Закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно п.п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №86/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.7 Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Згідно з приписами ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що мати та бабуся заявника були польками, то заявник має право на відновлення національності своїх предків, як це передбачено Законом України «Про національні меншини в Україні». Встановлення факту приналежності до польської національності заявникові необхідно для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду. Враховуючи наведені обставини та положення чинного законодавства, суд вважає законними і обґрунтованими заявлені вимоги та можливим задовольнити заяву [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved