Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідної вікової категорії щомісяця, до досягнення дитиною віку повноліття. Позивачка посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22.07.2000 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач працездатний, працює слюсарем на ДП «Укрспецвагон», має стабільний заробіток, але матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає та не бере участі в вихованні сина. На хронічні захворювання він не страждає, не є інвалідом, пенсіонером, по виконавчим листам з нього стягнення не проводяться, а тому повинен допомагати їй утримувати сина. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від його заробітку. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 22.07.2000 року виконавчим комітетом Панютинської селищної ради Лозівського району Харківської області, актовий запис № 20. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER], виданого 22.09.2003 року виконавчим комітетом Панютинської селищної ради Лозівського району Харківської області, актовий запис № 39. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, але позивачка не може повністю забезпечити дитину всім необхідним для життя. Відповідач працездатний, працює слюсарем з ремонту рухомого складу в ДП «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів», його середньомісячна заробітна плата складає 4800 грн., що підтверджується довідкою ДП «Укрспецвагон» від 03.12.2014 року за № 1053. Даних про наявність хронічних захворювань, інвалідності відповідачем до суду не надано. Суд вважає, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу дитині. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст.ст. 182-183 Сімейного кодексу України розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, встановлюється судом з урахуванням: стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, як частина заробітку чи доходу відповідача по справі при умові, що розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідач працює, має постійний заробіток, не заперечував проти стягнення з нього на утримання дитини аліментів в указаному розмірі, тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, а саме в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Відповідно до ст.ст.80, 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved