Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просила суд винести рішення яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON], місце проживання дітей визначити із нею, визнати домоволодіння по [ADDRESS] об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та її, поділити домоволодіння по [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] наступним чином: виділити їй та [PERSON] по 1/2 частині домоволодіння та квартири , поділити автомобілі BMW E70/Х5 2007 року випуску, д.н.з [NUMBER], DAEWOO LANOS TF48Y 2007 року випуску, д.н.з [NUMBER], МАЗ модель 5432 1995 року випуску та причіп [NUMBER] 1995 року випуску, [NUMBER] 1990 року випуску наспаним чином: виділити їй та [PERSON] по 1/2 частині вказаних транспортних засобів. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.06.2016 року провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та поділ спільного майна подружжя в частині позовних вимог про поділ спільного майна подружжя закрито у зв»язку з укладенням сторонами мирової угоди. Свої вимоги мотивувала тим, що 07 серпня 1993 року в м. Кременчуці Полтавської області вона уклала шлюб з відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №1111 та підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. У 1995 році у них народилась донька [PERSON], а у 2007 році син [PERSON]. Після народження другої дитини у родині, шлюбні стосунки змінились у негативну сторону. Частіше почали виникати сварки на побутовому ґрунті. Постійне необґрунтоване невдоволення чоловіка, з роками її все більше засмучувало та призвело до того, що вона втратила сенс подальшого подружнього життя. Чоловік мотивуючи постійну зайнятість на роботі майже перестав приділяти їй увагу, інколи дозволяв собі не ночувати вдома, пояснюючи знову ж таки неймовірною зайнятістю на роботі або відрядженнями. Згодом робота та хобі (будівництво, облаштування будинку у якому вони проживають) для відповідача стало на перше місце, а родина на друге. Роками вона намагалась виправити ситуацію, розпалювати інтерес у чоловіка до родини, до неї та їх дітей. Однак, чим більше вона намагалась, тим далі чоловік віддалявся від родини. З роками вона все більш розуміла, що всі її намагання наладити нормальні сімейні стосунки виявились марними, її подружнє життя стало нестерпним. Вважає, що зберігати і далі такий шлюб немає сенсу, тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з»явилась, завчасно направила до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить суд розглядати справу у її відсутність. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, при цьому пояснив, що рішення про розірвання шлюбу було прийнято ним спільно з позивачкою та вважає, що відновлення нормальних сімейних стосунків вже не є можливим. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, вивчивши представлені докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 07 серпня 1993 року у Кременчуцькому палаці шлюбів за актовим записом №1111, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], яке видане 07 серпня 1993 року. Від вказаного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 11 грудня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області та сина [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 17 січня 2007 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Сторони проживають в одному будинку, однак фактично шлюбних відносин не підтримують. Спільне життя сторін не склалося у зв'язку із різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміри відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині позовних вимог про розірвання шлюбу є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню. Також позивачка просить суд ухвалити рішення, яким після розірвання шлюбу визначити місце проживання їх дітей із нею. Відповідно до ст..160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Оскільки сторонами досягнуто згоди по питанню щодо місця проживання їх неповнолітньої дитини , а саме сина [PERSON] з позивачкою і це є правильним та таким , що відповідає інтересам дитини, то позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а позовні вимоги в частині встановлення місця проживання дочки сторін [PERSON] із позивачкою, задоволенню не підлягають, так як остання досягла повноліття і місце її проживання визначається нею самостійно.

Outcome: partial