Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей - доньки [PERSON], [INFO]., та сина [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебувають у шлюбі, мають двох спільних дітей, з серпня 2014 року проживають окремо, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, участі в утриманні та вихованні дітей не приймає. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка та відповідач мають спільних дітей - доньку [PERSON], [INFO]., та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.2, 3). Шлюб не розірвано, при цьому сторони проживають окремо, діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними віку повноліття. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. На підставі ч.2 ст.183 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Вирішуючи питання стягнення коштів на утримання дітей, суд бере до уваги, що відомостей про постійне місце роботи відповідача та отримання ним регулярного доходу суду не надано, одночасно позивачка наполягала на утриманні аліментів у частці від доходу. За наведених обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов'язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Одночасно суд роз'яснює, що статтею 196 Сімейного кодексу України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки вимоги позову задоволені. На підставі викладеного ст.ст. 79, 80, 80, 181, 184, 199 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved