Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]В про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в період з 07 лютого 2009 року по 01 лютого 2012 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. За час шлюбу [PERSON] усиновив дочку позивача [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач не цікавився станом здоровя дитини, її інтересами, не приймає участі в її вихованні та розвитку, жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Своїх батьківських обовязків, зокрема обовязку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, [PERSON] не виконує на протязі тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обовязків позивач не чинить. Виходячи з того, що відповідач не забезпечує дитині харчування, медичний догляд, лікування, не спілкується з нею та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове в судове засідання не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Представник третьої особи - Служби в справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради у судове засідання не зявився, з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся. Будь-які відомості про неможливість останнього прибути в судове засідання в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає, що його неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін\~без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що сторони в період з 07 лютого 2009 року по 01 лютого 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі. В даному шлюбі відповідач усиновив дитину позивача [PERSON], [INFO], у звязку з чим 29 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції видано свідоцтво про народження серії І-ИД №125755, в якому батьками [PERSON] зазначені: батько [PERSON], мати [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №685 від 05 серпня 2015 року затверджено висновок органу опіки та піклування Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], органом опіки та піклування розглянуто матеріали цивільної справи про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 2009 року по 2012 рік. Під час шлюбу [PERSON] усиновив доньку [PERSON] від попереднього шлюбу [PERSON]. Зі слів матері [PERSON] зясовано, що [PERSON] після розірвання шлюбу не приймає участі у вихованні малолітньої [PERSON], не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом її здоровя, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не підтримує з дитиною жодних відносин. Малолітня дитина [PERSON] знаходиться на утриманні та вихованні матері [PERSON] Інформація ТЗОШ №4 підтверджує той факт, що батько дитини [PERSON] не виявляє інтересу до навчання та виховання [PERSON]. [PERSON] на засіданні комісії повідомив про те, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO], та склав письмову заяву від 26 червня 2015 року. Наявні документи та пояснення вказують на те, що [PERSON] не виконує батьківських обовязків щодо виховання та утримання доньки, не створює умов для фізичного, духовного, морального розвитку. Враховуючи вищевикладене, захищаючи інтереси дитини, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON], [INFO]. В силу ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України. Докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8). Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов'язків щодо неї. Дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій. Дитина має право звернутися за захистом своїх правта інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років (ст.152 СК України). У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує батьківських обовязків щодо виховання та утримання малолітньої доньки, не створює умов для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх повній сукупності, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення шляхом позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO].

Outcome: approved