Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частину спільного сумісного майна подружжя. В позовній заяві вказує, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 04 січня 1992 року у виконавчому комітеті Южненської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області. 02 жовтня 2014 року рішенням Ічнянського районного суду шлюб між ними розірвано. Під час шлюбу вони придбали наступне майно: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований [ADDRESS], який згідно договору купівлі-продажу від 24 травня 1996 року, реєстраційний № 543, був оформлений на ім'я відповідача; автомобіль марки ВАЗ 2108, 1997 року виготовлення, державний номерний знак [NUMBER], який був зареєстрований на ім'я відповідача; причіп ПВА 1, державний номерний знак [NUMBER], 1987 року виготовлення, який був зареєстрований на ім'я відповідача; балансувальний стенд Best W61, серійний номер [NUMBER]; шиномонтажний стенд Best T 521, серійний номер [NUMBER]; побутову техніку та меблі (холодильник, телевізор, м'який уголок, мікрохвильова піч, стінка кухонна, стінка, малютка, болер, насос водяний, душова кабінка, газова плита, сварка, бензопила, косарка). Просить визнати за нею право власності на ? частину вказаного майна. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі. Позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі. Проти позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 СК України «Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя», але, відповідно до ч.2 ст. 58 ЦПК України сторони мають право обгрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підтсаву своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Як було встановлено в судовому засіданні, сторони з 04 січня 1992 року по 14 жовтня 2014 року знаходились в зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу ними було придбане наступне майно: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований [ADDRESS], який згідно договору купівлі-продажу від 24 травня 1996 року, реєстраційний № 543, був оформлений на ім'я відповідача [PERSON], що підтверджується довідкою ПП «Ічнянське БТІ» (а.с. 7); автомобіль марки ВАЗ 2108, 1997 року виготовлення, державний номерний знак [NUMBER], який був зареєстрований на ім'я відповідача [PERSON] (а.с. 9); причіп ПВА 1, державний номерний знак [NUMBER], 1987 року виготовлення, який був зареєстрований на ім'я відповідача (а.с. 9); балансувальний стенд Best W61, серійний номер [NUMBER] (а.с. 10); шиномонтажний стенд Best T 521, серійний номер [NUMBER] (а.с. 11); побутову техніку та меблі (холодильник, телевізор, м'який уголок, мікрохвильова піч, стінка кухонна, стінка, малютка, болер, насос водяний, душова кабінка, газова плита, сварка, бензопила, косарка) (а.с. 12). Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України «У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором». Виходячи з норми вищезазначеної статті, кожен з подружжя повинен отримати 1/2 частку домоволодіння.

Outcome: approved