Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , просить стягнути з відповідача аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 7000 грн. на кожну дитину щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Відповідач здійснює підприємницьку діяльність, аліментів нікому не сплачує, стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться, інших малолітніх чи неповнолітній дітей у нього не має, батьки на його утриманні не перебувають, тому враховуючи встановлений ст.180 СК України обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, просить позов задовольнити. Ухвалою від 20.01.2020 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 18.02.2020. 11.02.2020 від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що не заперечує свого обов`язку утримувати дітей, однак сплачувати аліменти у розмірі, про який просить позивач, він можливості не має, оскільки такий є надмірно великим, необґрунтованим та таким, що не відповідає його доходам, які за 2019 рік склали 6100 грн., що підтверджується податковою декларацією. Крім цього, відповідач проживає з батьками та братом, з яких працює лише батько та отримує заробітну плату в сумі близько 4025 грн. щомісяця. Мати звільнена з роботи за станом здоров`я та тривалий час проходила лікування. Відповідач несе витрати зі сплати комунальних послуг, які у грудні 2019 року склали 2967,75 грн. З урахуванням вищенаведеного, оскільки позивач не навела ніяких доказів того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу у зазначеному нею розмірі, просить позовні вимоги задовольнити частково та стягнути аліменти у розмірі 1109 грн. на кожну дитину, що становить 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 18.02.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 24.03.2020. Разом з тим, у зв`язку з запровадженням на території України карантину та за клопотаннями учасників справи судові засідання 24.03.2020, 22.04.2020, 27.05.2020 та 07.07.2020 відкладено на 22.04.2020, 27.05.2020, 07.07.2020 та 10.08.2020 відповідно. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначила, що відповідачем протягом останніх трьох років відчужені три транспортні засобі, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит та свідчить про можливість відповідача сплачувати аліменти у пред`явленому розмірі. Відповідач та його представник в судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити частково з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення відповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які, як визнали в судовому засіданні сторони, проживають з позивачем. Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей, суд враховує доходи відповідача, те, що відповідач є працездатною людиною, має можливість працювати та забезпечувати утримання дітей, відсутність на утриманні відповідача інших осіб, враховуючи потреби дітей, для забезпечення їх гармонійного розвитку, беручи до уваги рівність батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, а також те, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача на утримання спільних дітей слід стягувати аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову - 20 грудня 2019 року та до досягнення дітьми повноліття. При цьому, суд вважає необґрунтованою, заявлену позивачем, вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 7000 грн. на кожну дитину щомісячно, оскільки позивачем не представлено суду доказів, що витрати, необхідні для належного утримання дітей, з урахуванням рівності обов`язку обох батьків щодо їх утримання, становлять 14000 грн. Також позивачем не доведено достатності заробітку (доходу) відповідача сплачувати аліменти у такому розмірі, не підтверджує вказаної обставини і представлена представником позивача відповідь на адвокатський запит, оскільки така не містить відомостей про спосіб відчуження транспортних засобів та суму отриманих від цього доходів, а останній транспортний засіб був відчужений більше року назад. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а не відчуження певного майна. Разом з тим, суд не бере до уваги посилання відповідача на наявність на його утриманні брата та матері, оскільки утримувати першого у нього обов`язку немає, а відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати лише батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, в той час як доказів на підтвердження тієї обставини, що мати відповідача на даний час є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги відповідачем не представлено. Безпідставними є й посилання відповідача на оплату ним комунальних послуг у розмірі 2967,75 грн. в місяць, оскільки такими користуються всі особи, що проживають у житлі та відповідно несуть обов`язок їх оплачувати. При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Задовольняючи частково позовні вимоги, у відповідності до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 768 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Крім цього, на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: partial