Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна (а.с.2-7), який під час судового провадження вточнила, висунувши вимоги до співвідповідача [PERSON], змінивши предмет позову та розмір позовних вимог (а.с.40-45). Згідно позову з урахуванням його уточнення, - з 15.12.1997 року подружжя [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Краматорського міського суду від 24.05.2012 року. Під час шлюбу останні на підставі договору купівлі-продажу від 21.07.2000 року, укладеному з [PERSON], придбали житловий будинок з господарськими спорудами по вул.В.Терешкової, 5 у м.Краматорську. Договір та право власності було оформлено на імя відповідача [PERSON] В даний час між колишнім подружжям виник спір з приводу поділу майна. Позивачка [PERSON] на підставі ст.ст.60, 61 СК України, ст.368 ч.3 ЦК України вважає вищевказаний будинок спільною сумісною власністю. Крім того, на момент укладання договору купівлі-продажу житлового будинку земельна ділянка площею 0,1004 га по вул.В.Терешкової, 5 у м.Краматорську, на якій розташований вказаний будинок та яка призначена для його обслуговування, помилкового не була вказана в договору купівлі-продажу від 21.07.2000 року, хоча цього вимагало чинне законодавство ст.30 ЗК України (в редакції 1990 року). Вказана земельна ділянка з 1997 року належала [PERSON] у звязку з приватизацією. При купівлі житлового будинку фактично відбулася передача за ту ж ціну й земельної ділянки. Після розірвання шлюбу та до теперішнього часу позивачка [PERSON] з двома доньками зареєстровані та фактично проживають у домоволодінні по вул.В.Терешкової, 5 у м.Краматорську, а відповідач [PERSON] постійно проживає за іншою адресою: м.Краматорськ, вул.Барвиста (Приймакова), 49. На підставі наведеного позивачка [PERSON] просить суд визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку, розташовані у м.Краматорську по вул.Сергія Параджанова ([PERSON]), 5; поділити вказане майно, визнавши за [PERSON] право власності на вищевказану нерухомість в натурі, стягнувши з неї на користь [PERSON] грошову компенсацію замість його ? частки у праві спільної сумісної власності на майно в розмірі 30\~000 грн. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти запропонованого варіанту поділу майна. У судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, була повідомлена належним чином відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України. Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та виходить з наступного 15.12.1997 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, від якого мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 24.05.2012 року по справі №2/0528/2156/2012, яке набрало законної сили 06.06.2012 року, шлюб було розірвано. Під час шлюбу між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу №525 від 21.07.2000 року, посвідчений ТБ «Євгенія Сервіс» за реєстровим №525, за яким [PERSON] придбав наступне майно: жилий будинок А-1 А?-1 загальною площею 42,60 кв.м, у т.ч. житловою площею 24,40 кв.м, та господарські будівлі і споруди: сарай Б; сарай з кухонним вогнищем В,в; вбиральня Г; колодязь К; замощення І; огорожа №1-2, що розташовані за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, вул.Валентини Терешкової, 5. Право власності [PERSON] на вказаний жилий будинок з господарськими будівлями і спорудами зареєстровано БТІ м.Краматорська 10.08.2000 року за реєстровим №2271. Відповідно до статті 22 КпШС України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин (придбання вищезазначеного жилого будинку), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Крім того, відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.2 ст.60 Сімейного кодексу України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином, набутий під час шлюбу жилий будинок за адресою: м.Краматорськ, вул.Валентини Терешкової, 5, є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з договору купівлі-продажу №525 від 21.07.2000 року, останній не містить посилання на одночасний продаж відповідачкою [PERSON] приватизованої нею відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ДН, виданого головою Красноторської селищної ради 16.12.1997 року на підставі рішення Красноторської селищної ради від 19.11.1997 року, земельної ділянки площею 0,1004 га по вул.Валентини Терешкової, 5 у м.Краматорську, призначення якої це обслуговування жилого будинку та господарських будівель. Незважаючи на відчуження житлового будинку з господарськими спорудами, вказана земельна ділянка до цього часу оформлена на відповідачку [PERSON] Слід зазначити, що на час укладення договору купівлі-продажу №525 від 21.07.2000 року був чинний Земельний кодекс України від 18.12.1990 року N561-XII, який втратив чинність з 01.01.2002 року. Відповідно до ст.30 ЗК України (в редакції 1990 року), при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Відповідно до ст. 67 ЗК України (в редакції 1990 року), розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у селищах міського типу - 0,15 гектара. Відповідно до п.п. ґ) п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Таким чином, оскільки за вищезазначеними нормами законодавства, після укладення договору купівлі-продажу №525 від 21.07.2000 року право власності на жилий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: м.Краматорськ, вул.Валентини Терешкової, 5, перейшло до покупця [PERSON], тому за даним договором відповідно до норм статей 30, 67 ЗК України (в редакції 1990 року) право власності на земельну ділянку за адресою: м.Краматорськ, вул.Валентини Терешкової, 5, також перейшло до вказаного набувача, а на підставі ст.22 КпШС України, ст.60 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України ця земельна ділянка стала належати подружжю [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Як вбачається з даних про реєстрацію осіб та не заперечується сторонами, після розірвання шлюбу та до теперішнього часу позивачка [PERSON] з дітьми зареєстровані та фактично постійно проживають у будинку по вул.Валентини Терешкової, 5 у м.Краматорську. В той же час відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу і по теперішній час постійно проживає за іншою адресою: м.Краматорськ, вул.Барвиста (Примакова), 49. Між сторонами виник спір щодо поділу майна набутого за час шлюбу, що стало підставою позову. Відповідно ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Крім того, згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України за №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: - спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані (ч.2 п.23 Постанови); - до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (п.24 Постанови); - поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (п.22 Постанови). Запропонований варіант поділу спільного сумісного майна позивачка [PERSON] обґрунтовує тим фактом, що на її вихованні перебуває малолітня дитина, позивачка не має у власності будь-якого іншого нерухомого майна, зокрема житла, спільне володіння та користування спірними будинком та земельною ділянкою разом з відповідачем [PERSON] неможливо, тому позивачка [PERSON] просить домоволодіння по вул.Валентини Терешкової, 5 у м.Краматорську передати їй у власність в натурі, зі сплатою нею відповідачу [PERSON] грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно. При цьому при визначенні вартості частки кожного із співвласників даного жилого будинку із спорудами, необхідно виходити з принципу рівності часток у праві спільної сумісної власності подружжя (норми ч.1 ст.70 СК України та ч.2 ст.372 ЦК України). Сторони досягли згоди та не заперечують, що вартість спірної нерухомості - жилого будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки, що розташовані за адресою: м.Краматорськ, вул.Валентини Терешкової, 5, у теперішній час становить 60 000 грн. Таким чином розмір грошової компенсації, яку позивачка [PERSON] має сплатити відповідачу [PERSON] замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно становить 30 000 грн. У судовому засіданні позивачка [PERSON] передала, а відповідач [PERSON], підтверджуючи визнання ним позову, прийняв грошові кошти в сумі 30\~000 грн., про що склав розписку, яка долучена до матеріалів цивільної справи. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити, визнавши обєктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку, розташовані у м.Краматорську по вул.Валентини Терешкової, 5; поділивши вказане майно, визнавши за [PERSON] право власності на вищевказану нерухомість в натурі, а за [PERSON] право на грошову компенсацію в сумі 30\~000 грн. Враховуючи те, що передача грошової компенсації відбулася у судовому засіданні, то судове рішення в цій частині слід вважати виконаним. Також слід врахувати, що розпорядженням Голови Донецької обласної державної адміністрації №415 від 20.05.2016 року «Про перейменування вулиць та інших обєктів топонімики в межах населених пунктів Донецької області», було перейменовано у м.Краматорську без зміни нумерації житлових будинків та споруд вулицю [PERSON] у вулицю [PERSON].

Outcome: approved