Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] Позовні вимоги, підтримані в судовому засіданні , позивачка мотивує тим , що відповідач після розірвання шлюбу з нею переїхав на проживання до свого батька в м. Яремче і протягом деякого часу інколи спілкувався з їх неповнолітнім сином [PERSON], [INFO]. В подальшому відповідач припинив будь-яке спілкування з сином і понад 10 років участі у вихованні дитини та догляді за ним не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не сплачує аліменти, присуджені рішенням суду. Як їй відомо від батька відповідача , останній декілька років тому виїхав на проживання в Росію, де створив сім»ю і працює. Протягом останнього року відповідач з своїм батьком не спілкується. Позивачка вважає, що відповідач свідомо тривалий час не цікавиться дитиною, не дбає про фізичний, духовний та моральний розвиток сина , не приймає участі у його вихованні та утриманні, не проявляє до дитини жодного інтересу. Оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню сина, просить позов задоволити, позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Однак, оскільки відповідач відсутній за зареєстрованою адресою, судові повістки повернуто суду з поштовими відмітками про неможливість їх вручення адресату. За замістом ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованим місцем проживання вважаться , що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином . Тому слід вважати , що судовий виклик вручено відповідачу належним чином і відповідно до положень ч. 4 ст. 169 , ст.224 ЦПК України зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів, які суд вважає достатніми для вирішення спору. Представник органу опіки та піклування Яремчанської міської ради Панчак І.М. в судовому засіданні 05.05.2015 року підтримав висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , оскільки встановлено , що відповідач не виховує сина , не утримує його , не спілкується з сином. З наведених підстав вважав, що позов підлягає задоволенню. 06.05.2015 року орган опіки та піклування звернувся до суду з клопотанням про закінчення розгляду справи у відсутності представника органу опіки та піклування. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із наданої копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] , а матір»ю - позивачка [PERSON]. Рішенням Яремчанського міського суду від 03.07.2003 року шлюб між сторонами розірвано, сина [PERSON] , [INFO], залишено проживати із матір»ю - позивачкою [PERSON] Як стверджує позивачка, після розірвання шлюбу по даний час відповідач не цікавиться сином , не спілкується з ним , не піклується про його здоров»я, фізичний , моральний та духовний розвиток , не надає коштів на його утримання. Із акту обстеження матеріально - побутових умов, складеного депутатом Ворохтянської селищної ради 16.03.2015 року, вбачається , що неповнолітній [PERSON] проживає з матір»ю [PERSON], яка утримує його і виховує , а відповідач [PERSON] не піклується про життя свого сина, не проявляє ніякого інтересу щодо його існування, не допомагає матеріально, за весь час навчання сина у школі не цікавився ним, жодного разу не був на батьківських зборах , взагалі не цікавиться розвитком дитини. Як вбачається з довідки № 662 від 04.03.2015 року, неповнолітній [PERSON] навчається у Івано-Франківському коледжі Національного університету фізичного виховання і спорту України І-ІІ рівня акредитації. Згідно даних характеристики з місця навчання, вихованням сина займається виключно мати, батьки розлучені, за період навчання сина в коледжі батько жодного разу не поцікавився станом справ дитини, не відвідував батьківські збори. Як вбачається з характеристики, виданої Ворохтянською ЗОШ І-ІІІ ступенів 03.03.2015 року, під час навчання неповнолітнього [PERSON] у школі мати дитини приділяла належну увагу сину, батько ігнорував процес виховання учня, протягом навчання у школі не відвідував учня, не цікавився його справами, не приділяв уваги його вихованню. Комісією з питань захисту прав дітей Яремчанської міської ради 17.02.2015 року прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] Згідно висновку органу опіки та піклування , затвердженого рішенням виконавчого комітету Яремчанської міської ради від 24.02.2015 року № 21 та погодженого комісією з питань захисту прав дітей (протокол від 17.02.2015 року № 02) , батько дитини [PERSON] з 2003 року з сім»єю не проживає, не проявляє батьківської турботи щодо сина, не цікавиться його фізичним та духовним розвитком , не дбає про матеріальне забезпечення . На час його відвідування працівниками служби у справах дітей встановлено, що по місцю реєстрації [PERSON] не проживає та його місце перебування невідоме. За результатами проведеної із неповнолітнім [PERSON] бесіди встановлено, що батько з ним не спілкується , не відвідує його у дні народження, не бере участі у матеріальному забезпеченні дитини та не цікавиться його життям. У майбутньому неповнолітній син не бажає підтримувати стосунки із батьком . Тому орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] Як вбачається із матеріалів справи, сім»я позивачки складається з п»яти осіб, позивачкою створені належні умови проживання для сина , мати дбає про його духовний і фізичний розвиток , піклується про його здоров»я, забезпечує навчання сина в коледжі. Присуджені в 2012 році з відповідача аліменти на утримання сина останнім не сплачуються, станом на 04.02.2015 року заборгованість складає 3800 грн. За змістом ст. 171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Заслуханий в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] зазначив, що протягом останніх років батько не спілкується з ним навіть по телефону, абсолютно не цікавиться його навчанням та життям, не проявляє жодної батьківської турботи. Тому вважає, що батька слід позбавити батьківських прав. Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що батьки (один з батьків) може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце,коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно з ч. 3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Однак , вищезазначених вимог закону відповідач не виконував . Оскільки судом доведено винну поведінку відповідача щодо ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов»язаками, відповідача слід позбавити батьківських прав. Тому на підставі ст.ст. 150 , 164 ч.1 Сімейного кодексу України , Конвенції про права дитини , Декларації прав дитини та

Outcome: approved