Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В підтвердження позову [PERSON] посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебувала в шлюбі, зареєстрованому 25 листопада 2006 року Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, за актовим записом № 40. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Позивачка вказує, що причиною розпаду родини є те, що на протязі спільного життя стали виникати часті сварки через непорозуміння в поглядах на різні життєві ситуації. Шлюбно-сімейні відносини припинені. Примирення між ними не можливе. Їхнє подружнє життя існує формально. Спільне господарство не ведуть. Спору про майно не мають. Крім того відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, згідно поданої до суду заяви підтримує свій позов, просить його задовольнити, та розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] судове засідання не з'явився, причину неявки суд не повідомив, надав суду заяву, відповідно якої не заперечує проти задоволення позову, просить суд слухати справу у його відсутність.. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 25 листопада 2006 року Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, за актовим записом № 40. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Позивачка вказує, що причиною розпаду родини є те, що на протязі спільного життя стали виникати часті сварки через непорозуміння в поглядах на різні життєві ситуації. Шлюбно-сімейні відносини припинені. Примирення між ними не можливе. Їхнє подружнє життя існує формально. Спільне господарство не ведуть. Спору про майно не мають. Судом встановлено, що між сторонами склалися такі стосунки, які свідчать про розірвання шлюбу і неможливість його збереження. Крім того відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Ст.112 СК України передбачені підстави для розірвання шлюбу , а саме суд повинен впевнитися, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. В даному випадку суд приходить до висновку, що зберігання сім'ї суперечить інтересам сторін. Згідно ч.2 ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач повинен виплачувати аліменти, так як має таку змогу.

Outcome: approved