Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), мотивуючи свої вимоги тим, що з січня 2021 року між сторонами фактично припиненні шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від даного шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач є працездатною особою та працює В ДП «МТП «Южний» на посаді водій навантажувача, інших дітей та утриманців не має. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 25.03.2021 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначити судове засідання. 13.04.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого просить справу розглядати у його відсутність, надати строк на примирення та у зв`язку з тим, що він систематично перераховує аліменти на утримання дитини просить винести рішення щодо стягнення аліментів з 01.05.2021. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 15.04.2021 провадження по вказаній справі було зупинено з наданням сторонам строку на примирення до 17.05.2021. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 17.05.2021 відновлено провадження у справі за вищевказаною позовною заявою та призначено до розгляду в судовому засіданні. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення рішення щодо стягнення аліментів з 01.05.2021 та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був сповіщений належним чином, згідно відзиву просить розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи 23 березня 2013 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Під час перебування у шлюбі [INFO] у сторін народилися дитина [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). На даний час сторони не примирились, подружні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб зберегти неможливо, сторони миритися не бажають, створити здорову та міцну родину не змогли, шлюб існує лише формально, а тому підлягає розірванню. Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідач є працездатною особою та працює В ДП «МТП «Южний» на посаді водій навантажувача, інших дітей та утриманців не має. Судом встановлено, що відповідач добровільно сплачує позивачу аліменти на утримання дитини. Частиною 1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач не заперечує проти винесення рішення щодо стягнення аліментів з 01.05.2021, то аліменти будуть стягуватись з 01 травня 2021 року. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порядку ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин суд, враховуючи, визнання відповідачем позову щодо стягнення аліментів, що витрати на утримання дітей батьки повинні нести порівну, інших дітей на утриманні у відповідача не має, вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача щомісячно, починаючи з 01.05.2021 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки, до досягнення нею повноліття. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved