Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.06.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі в виконкомі Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, про що було зроблено актовий запис № 06. В шлюбі у сторін народилася дочка, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та на утримання якої отримує аліменти по рішенню суду. На початку вересня 2013 року відповідач залишив сім'ю і перейшов проживати до своїх батьків, через те, що між подружжям виникали сварки, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім'ю. Позивач неодноразово намагалася відновити шлюбні стосунки, але зрозуміла, що відповідач цього не бажає, що в нього немає поваги до неї, сім'я йому не потрібна. Позивач дійшла до твердого висновку, що шлюб існує лише формально, а тому звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, доповнень та змін не має, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи судом належним чином та в установленому порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Зі згоди позивача, згідно наданої заяви, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки у подружжя не склалось сімейне життя, непорозуміння між ними є тривалими, а не тимчасовими, наданий судом строк на примирення не дав позитивного результату, на примирення сторони не погоджуються. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не є можливим та суперечить інтересам кожного з них. Визначаючись щодо стягнення судових витрат, суд встановив, що відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться: судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати, пов'язані з явкою до суду, витрати, пов'язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз, а також витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів та вчиненням інших дій. Як встановлено по справі, позивачем [PERSON] було понесено судові витрати, зокрема, у зв'язку із зверненням до суду сплачено судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 250 грн. 00 коп., що підтверджується відповідними письмовими доказами (а.с. 1, 6). За ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам. Беручи до уваги повне задоволення вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 493 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування судових витрат, що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved