Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси 15.01.2013 р. шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від даного шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку Алісу, [INFO]. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.03.2013 та відповідно до виконавчого листа № 2/711/582 від 21.03.2013 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.12.2012 р. і до досягнення дітьми повноліття. Однак, відповідач аліменти на утримання дітей на її користь не сплачує, в результаті чого за ним утворилась заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.10.2017 р. в сумі 45057,60 грн. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.12.2014 з відповідача на її користь стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів станом 01.07.2014 в розмірі 5000грн.. Однак з 01.08.2014 по 01.10.2017 відповідач не погасив заборгованість і за цей час утворилась заборгованість в розмірі 45057,60грн.. У звязку з вищевикладеним вона звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 10965,99грн. Відповідач заперечень проти позову не надав, проте надав суду довідку про стан заборгованості по аліментах та копію квитанції про сплату такої заборгованості на суму 51728,04грн, що здійснено ним 27.10.2017р.. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. У своєму клопотанні просив відкласти розгляд справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши надані суду докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступних висновків. Між сторонами існує спір з сімейних правовідносини з приводу виконання обовязку із сплати аліментів на утримання дітей, який регулюється Сімейним кодексом України (далі СК). Відповідно до вимог ст.180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст.196 СК при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як вбачається з матеріалів справи сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку Алісу, [INFO]., що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 6,7). На підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.03.2013 р. з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.12.2012 р. і до досягнення дітьми повноліття /а.с.10-11/. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.12.2014 р. з відповідача на користь позивача стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 5000грн. /а.с.8-9/. Згідно довідки-розрахунку Придніпровського ВДВС м. Черкаси №54731132 від 06.10.2017 р. заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.10.2017 р. становить 51728,04 грн (а.с.12-13). Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, з урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Отже, враховуючи розмір заборгованості по аліментах відповідача за кожен місяць, приведений в довідках - розрахунках заборгованості, складених державними виконавцями, помножений на 1 % пені та на кількість днів місяця, в якому утворилася заборгованість, неустойка складає: -за вересень 2014р. 148,49 грн. (479,00х0,01х31=148,49), -за жовтень 2014р. 294,60грн. (982,00х0,01х30=294,60), -за листопад 2014р. 117,46 грн. (378,90х0,01х31=117,46), -за грудень 2014 р. 234,00 грн. (780,00х0,01х30=234,00), -за січень 2015 р. 149,00 грн. (482,00х0,01х31=149,42), -за лютий 2015 р. 117,96 грн. (380,52х0,01х31=117,96), -за березень 2015р. 106,96 грн. (382,00х0,01х28=106,96), -за квітень 2015р. 135,67 грн. (437,66х0,01х31=135,67), -за травень 2015 р. 176,08 грн. (586,93х0,01х30=176,08), -за червень 2015 р. 135,60 грн. (437,43х0,01х31=135,60), -за липень 2015 р. 101,15 грн. (337,18х0,01х30=101,15), -за серпень 2015 р. 104,66 грн. (337,63х0,01х31=104,66), -за вересень 2015 р. 27,17 грн. (87,66х0,01х31=27,17), -за жовтень 2015 р. 131,29 грн. (437,66х0,01х30=131,29), -за листопад 2015 р. 321,67 грн. (1037,66х0,01х31=321,67), -за грудень 2015 р. 11,30 грн. (37,69х0,01х30=11,30), -за січень 2016р. 321,67 грн. (1037,66х0,01х31=321,67), -за лютий 2016 р. 170,56 грн. (550,22х0,01х31=170,56), -за березень 2016 р. 406,75 грн. (1402,60х0,01х29=406,75), -за квітень 2016 р. 434,80 грн. (1402,60х0,01х31=434,80), -за травень 2016 р. 420,78 грн. (1402,60х0,01х30=420,78), -за червень 2016 р. 284,76 грн. (918,60х0,01х31=284,76), -за липень 2016 р. 275,58 грн. (918,60х0,01х30=275,58), -за серпень 2016 р. 284,76 грн. (918,60х0,01х31=284,76), -за вересень 2016 р. 284,76 грн. (918,60х0,01х31=284,76), -за жовтень 2016 р. 288,82 грн. (962,94х0,01х30=288,82), -за листопад 2016 р. 450 грн. (1454,21х0,01х31=450,80), -за грудень 2016 р. 436,26 грн. (1454,21х0,01х30=436,26), -за січень 2017 р. 450,80 грн. (1454,21х0,01х31=450,80), -за лютий 2017 р. 470,27 грн. (1517,00х0,01х31=470,27), -за березень 2017 р. 424,76 грн. (1517,00х0,01х28=424,76), -за квітень 2017 р. 470,27 грн. (1517,00х0,01х31=470,27), -за травень 2017 р. 455,10 грн. (1517,00х0,01х30=455,10), -за червень 2017 р. 470,27 грн. (1517,00х0,01х31=470,27), -за липень 2017 р. 455,10 грн. (1517,00х0,01х30=455,10), -за серпень 2017 р. 470,27 грн. (1517,00х0,01х31=470,27), -за вересень 2017 р. 470,27 грн. (1517,00х0,01х31=470,27), -за жовтень 2017 р. 455,10 грн. (1517,00х0,01х30=455,10). Додаючи нараховану пеню у вказаному розмірі за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць), загальна сума неустойки (пені), що підлягає стягненню з відповідача на корить позивача становить 10965,99грн. За таких обставин, беручи до уваги, що відповідачем допущено прострочення виконання його обовязку зі сплати аліментів на підставі судового рішення, а поважних причин, які б давали підстави для звільнення його від відповідальності за таке прострочення судом не встановлено, то заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Вирішуючи питання про судові витрати суд виходить з наступного. Судові витрати по справі складають із судового збору, який підлягає сплаті за позовом майнового характеру (640грн), та витрат позивача з оплати правової допомоги (2500грн). Статтею 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Натомість, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Статтею 1 Закону України від 20.12.2011р. №4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (далі Закон №4191) встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій позасудовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 №1801-VIII установлено, що з 1 травня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1684грн., а з 01 грудня 2017 року - 1762грн.. Таким чином, максимальний граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу за годину участі особи, яка надавала правову допомогу поза судовим засіданням становить: до 01.12.2017 1684 грн. х 40 % = 673,60 грн. за годину, після 01.12.2017 1762 х 40% = 704,80 грн. за годину і не може перевищувати дану суму. Отже, підставою для відшкодування судових витрат на правову допомогу є, зокрема, наявність належних та допустимих доказів щодо взаємозв'язку між сплаченими позивачем спеціалісту у галузі справи коштами та наданою йому правовою допомогою на підставі відповідного договору, який стосується безпосередньо підготовки процесуальних документів та супроводження даної судової справи. Згідно Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 N 5076-VI (далі - Закон №5076) під іншими видами правової допомоги розуміють види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. На підтвердження понесених позивачем витрат з оплати правової допомоги суду надано витяг з договору від 07.10.2017р. (а.с.27), квитанцію про оплату послуг адвоката в сумі 2500грн та розрахунок суми гонорару. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В матеріалах справи наявні розрахунки про кількість годин, які затратив для надання правової допомоги адвокат по даній цивільній справі. Відповідно до такого розрахунку на підготовку позову та розрахунку пені адвокатом витрачено три години часу, а на участь в судовому засіданні одну годину. Разом з тим, визначаючи розмір витрат суд виходить з того, що умови визначення розміру гонорару адвоката визначаються у порядку, встановленому Законом №5076. Відповідно до ст.30 Закону №5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Без сумніву, суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до ст.ст.84, 88 ЦПК України витрат з оплати правової допомоги має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст.30 Закону №5076. Тобто, суд зобов'язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов'язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved