Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з магазином [ADDRESS] Білгород-Дністровського району, загальна площа якого становить 98,8 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,06 га, яка надавалась [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, згідно з державним актом на право приватної власності на землю сері І-ОД № 068169, кадастровий номер 5120886800:02:003:0157, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13.11.2012 року [PERSON] зайняла у неї 25 000 гривень для розвивання свого бізнесу та зобов'язалась повернути кошти до 13.11.2014 року, а у разі неповернення передати кредитору в рахунок погашення боргу зазначене вище нерухоме майно. Не маючи змогу повернути кошти у визначений термін, [PERSON] запропонувала [PERSON] оформити на себе належне їй нерухоме майно, яке було обумовлене при отриманні котів у борг. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 13.11.2012 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно з яким [PERSON] позичила у позивача грошові кошти в розмірі 25 000 гривень, та зобов'язалась повернути їх до 13.11.2014 року. Згідно ст. ст. 526, 527, 530, 532, ЦК України, зобов'язання повинно бути виконане належним чином сторонами у встановлений договором або законом строк, у встановленому місці, встановленим у договорі чином. Вчасно повернути позичені кошти відповідач не змогла, тому сторони дійшли згоди щодо передачі [PERSON] житлового будинку з магазином [ADDRESS], що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 25.08.1998 року, серії ААО № 757811, реєстровий номер 1537, який в цілому складається з: житловий будинок з магазином літ. «А», сарай літ. «В», споруди № 1-3, веранда літ. «а», прибудова літ. «а1», прибудова літ. «а2», веранда літ. «а3», розташовані на земельній ділянці площею 0,0632 га, наданої [PERSON] для будівництва та обслуговування жилого будинку (присадибна ділянка), згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії І-ОД № 068169, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватно власності на землю за № 18, кадастровий номер 5120886800:02:003:0157. У відповідності до ст. 600 ЦК України, зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна, тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюється сторонами. Передання відступного є одним із способів припинення зобов'язання за згодою сторін. В даному випадку сторони дійшли згоди щодо того, що замість виконання зобов'язання, тобто повернення суми грошових коштів боржником позивачу, та які становлять його зміст, боржник виконує інші дії, а саме передає нерухоме майно кредиторові. Аналізуючи положення статті, об'єктом відступного може бути нерухоме майно. Розмір відступного встановлюється сторонами. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно, перехід та припинення підлягають державній реєстрації, яка здійснюється відповідним державним органом. Проте, вказаним положенням не передбачено можливості проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке передано у якості відступного, тому суд вважає за необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, тим самим захистити її майнові права. На підставі викладеного та

Outcome: approved