Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, якою просила видати строком на 6 місяців обмежувальний припис у відношенні [PERSON] , [INFO] та покласти на нього такі обов`язки: заборонити [PERSON] перебувати у місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] , а саме у квартирі [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання [PERSON] , а саме до квартири [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] у будь-який спосіб контактувати із [PERSON] . Мотивуючи свої вимоги тим, що наприкінці 90-х років вона познайомилася з [PERSON] .. 27 травня 2009 року, маючи намір створити сімю, вона зареєструвала останнього за своїм місцем проживання, а саме у квартирі [ADDRESS] . Проте, сімейне життя у них не склалося, спільного господарства не ведуть, не мають спільного сімейного бюджету та спільно не вирішують побутові проблеми. Однак, не зважаючи на це, [PERSON] не бажає виселитися з вказаної квартири. З 2016 року [PERSON] вживає алкогольні напої та веде антисоціальний спосіб життя, а також почав знущатися над нею, виганяти її на вулицю з квартири, в тому числі і в зиму. З жовтня 2018 року почав наносити їй тілесні ушкодження та чинити насилля. 18 липня 2019 року [PERSON] наніс їй тілесні ушкодження, в результаті чого у неї утворилася посттравматична гематома лівого передпліччя та малися синці, що підтверджується висновком експерта № 634 від 08.08.2019 року. За вказаним фактом було порушено кримінальне провадження та внесені відомості до ЄРДР. 29 грудня 2019 року [PERSON] також наніс їй тілесні ушкодження про що складено протокол про адміністративне правопорушення про вчинення домашнього насильства. 02 березня 2020 року відносно [PERSON] повторно складався протокол про адміністративне правопорушення про вчинення домашнього насильства. Регулярне застосування останнім відносно неї домашнього насильства, також вчиняє умисні дії психологічного характеру: висловлювання нецензурною лайкою, погрози фізичною розплатою, приниження її як жінки. [PERSON] забезпечений житлом, має у власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Віз заявниці надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. На задоволення заяви наполягає. Заінтересована особа не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 16.02.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Балкіною О.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 891. Заявник зазначає, що вона з [PERSON] познайомилася наприкінці 90-х років. 27 травня 2009 року, маючи намір створити сімю, вона зареєструвала останнього за своїм місцем проживання, а саме у квартирі [ADDRESS] . Починаючи з 2016 року [PERSON] почав наносити її тілесні ушкодження та застосовував відносно неї умисні дії психологічного характеру: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розплатою, принижував її як жінку. За фактом нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] .. Інгульським ВП ГУ НП в Миколаївській області порушено кримінальне провадження № 12019150040002694 від 24.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України відносно [PERSON] . Згідно висновку експерта № 634 від 08.08.2019 року, у [PERSON] мають місце тілесні ушкодження у вигляді синця правого стегна, гематоми лівого плеча. Дані тілесні ушкодження утворилися від не менш ніж двох ударних дій тупими твердими предметами, якими могли бути руки, взуті ноги та інші, з давністю утворення більше двох тижнів до часу огляду. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (кожне). Утворення наявних тілесних ушкоджень при падінні тіла на площину з висоти власного зросту не виключається. 02 березня 2020 року о 18 год. 00 хв. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки [PERSON] , а саме виганяв з будинку (економічне), давав стусанів, штовхав (фізичне), виражався нецензурною лайкою (психологічне), залякував, чим спричинив емоційну невпевненість у постраждалій, про що інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Миколаївській області Департаменту патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 057467 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч 1 ст. 173-2 КУпАП. 19 липня 2019 року [PERSON] звернулася до Миколаївської місцевої прокуратури № 2 з заявою про прийняття міри щодо [PERSON] , який 18 липня 2019 року наніс їй тілесні ушкодження, погрожував її вбити та виганяв її з квартири. 02 березня 2020 року ДОП Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області, у зв`язку зі скоєнням домашнього насильства [PERSON] [INFO] відносно своєї співмешканки [PERSON] , винесено терміновий заборонний припис відносно [PERSON] , [INFO] , яким [PERSON] : зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис кривдника винесений строком на 10 діб з 02.03.2020 року по 12.03.2020 року. Крім того, в Ленінському районному суді м. Миколаєва перебувають адміністративні справи відносно [PERSON] щодо вчинення останнім домашнього насильства відносно [PERSON] , що підтверджується скиншотом з веб - сайту Судова влада України. Як вбачається з витягу з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27.06.2019 року за № 640, частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , належить [PERSON] та якій надано нову адресу: [ADDRESS] . Також факт психологічного насилля підтверджується відеозаписом VID_20191229_013400. Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч.1ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі д дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання,а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] , заявниця обґрунтувала заявлені вимоги тим, що останній вчиняє щодо неї психологічне та фізичне насильство (погрози, образи, нанесення тілесних ушкоджень тощо). З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності домашнього насильства, а саме у даному випадку психологічного та фізичного насильства, що вчиняє [PERSON] щодо [PERSON] , суд вважає, що з метою захисту прав та інтересів останнього вимоги заявниці слід задовольнити та видати строком на шість місяців обмежувальний припис відносно [PERSON] , [INFO] яким: -заборонити [PERSON] перебувати у місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] , а саме у квартирі [ADDRESS] ; -заборонити [PERSON] наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання [PERSON] , а саме до квартири [ADDRESS] ; -заборонити [PERSON] у будь-який спосіб контактувати із [PERSON] . Також, суд вважає за необхідне направити [PERSON] до Департаменту соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації на проходження програми для кривдників строком на шість місяців. Згідно з ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved