Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше передбаченого законом мінімуму, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що дитина знаходяться на її (позивачки) утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. В своїй письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі і просить суд розглянути справу у її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Своїх заперечень суду не надав. Про причини неявки до суду не повідомив. Від нього не надійшла заява про відкладення справи. Справа розглянута у відсутності сторін на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України на підставі наявних доказів. За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: У свідоцтві про народження дитини відповідач записаний її батьком. З довідки з місця проживання позивачки вбачається, що дитина живе в її родині. Відповідно до статей 10,11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зіст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину слід стягувати з дня пред'явлення позову. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК Українита положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved