Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви. Позов обґрунтовує тим, що з 2004\~року позивач\~з відповідачем\~перебувають у\~фактичних шлюбних\~відносинах.\~ [INFO] у\~них народилася\~донька -\~ [PERSON] .\~В 2011\~році шлюб\~між сторонами\~був офіційно\~зареєстрований. Вказує, що останнім часом відповідач не бере жодної участі в матеріальному забезпеченні їхньої спільної доньки, що змушує звернутися до суду. Процесуальні дії по справі: Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи. 16\~квітня 2021\~року відповідач\~ [PERSON] \~подав відзив\~на позовну\~заяву з\~доказами надіслання\~такого позивачу.\~У відзиві\~вказав,\~що повністю визнає заявлені [PERSON] вимоги та не заперечує проти ухвалення рішення про задоволення її позову за умови, що кошти, які будуть з нього стягуватися, зараховуватимуться безпосередньо на банківський рахунок їхньої доньки, [PERSON] за наступними реквізитами: отримувач: [PERSON] ; ідентифікаційний код отримувача: [NUMBER] ; банк отримувача: АБ «УКРГАЗБАНК»; код банку отримувача: 320478; рахунок отримувача: IBAN [NUMBER] ; призначення платежу: мета переказу ....(в призначенні платежу обов`язково зазначити повний номер субрахунку , - 26209131509552.400101.980). 26 квітня 2021 року позивач [PERSON] подала відповідь на відзив, згідно якого у зв`язку з повним визнанням позовних вимог відповідачем повідомила суд, що не заперечує, щоб аліменти зараховувались безпосередньо на рахунок їхньої спільної доньки, який відповідач вказав у відзиві на позовну заяву. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання, повідомлялась належним чином, згідно відповіді на відзив просила судовий розгляд справи провести без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. При цьому, до суду поступила письмова заява відповідача, відповідно до змісту якої викладені аргументи у відзиві підтримує, просить розгляд справи проводити за його відсутності. Враховуючи вимоги ч.3 ст.211 ЦПК України суд ухвалив, справу розглядати без участі сторін, які подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 06.10.2011 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.08.2005 року, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.3). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 8\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.1 ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено у ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7\~ЗУ «Про\~державний бюджет\~України на\~2021\~рік» визначено\~прожитковий мінімум\~для дитини\~відповідного віку,\~який становить\~для дітей\~віком до\~6\~років:\~з 1\~січня \~1921\~гривня,\~з 1\~липня \~2013\~гривень,\~з 1\~грудня \~2100\~гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень; Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до\~ч.4\~ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач визнає позов, та відсутні підстави вважати, що внаслідок стягнення аліментів будуть порушені права сторін та інтереси інших осіб, суд проходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, та з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви, а саме з 23 березня 2021 року, які перераховувати на особовий рахунок неповнолітньої дитини, проти чого не заперечила позивач. Відповідно до ст.191\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст.430\~ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи зміст наведених правових норм, та те, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 50 відсотків від ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, тобто в розмірі 454,00 грн. в дохід держави.

Outcome: approved