Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22 липня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що зроблено актовий запис № 555. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося по причині неможливості знаходити спільну мову в сімейних відносинах, постійні сварки. Шлюбні відносини припинені з 2007р. Дитина залишилася проживати з позивачем, відповідач матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає. Тому звернулася до суду і прохає ухвалити рішення, яким розірвати між ними з відповідачем шлюб та стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У своїй письмовій заяві позивач позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. \\~ \\~ \\~ \\~Відповідач в судове засіданні не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомленим належним чином. Відповідно до заяви позивача справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали\\~справи,\\~свідоцтво про\\~шлюб,\\~відповідно до\\~якого шлюб\\~ \\~ \\~ \\~ \\~ \\~ \\~ \\~ \\~ \\~ \\~ між\\~ [PERSON] та\\~ [PERSON] ,\\~зареєстрований 22\\~липня 2006\\~року у\\~Центральному відділі\\~реєстрації актів\\~цивільного стану\\~Кременчуцького міського\\~управління юстиції\\~Полтавської області,\\~про що\\~зроблено актовий\\~запис №\\~555\\~(а.с.\\~6),\\~свідоцтва про\\~народження [INFO] \\~сина подружжя\\~ [PERSON] \\~ \\~(а.с.\\~8),\\~суд прийшов\\~до висновку,\\~що позов\\~підлягає до\\~задоволення,\\~оскільки відповідно\\~до ст.\\~11\\~ЦПК України,\\~суд розглядає\\~цивільні справи\\~не інакше\\~ \\~ \\~ \\~ \\~ \\~ \\~ \\~ \\~ \\~ \\~ \\~ \\~ \\~ \\~ \\~ як\\~за зверненням\\~фізичних чи\\~юридичних осіб,\\~в межах\\~заявлених ними\\~вимог і\\~на підставі\\~доказів сторін\\~та інших\\~осіб,\\~які беруть\\~участь у\\~справі.\\~\\~ \\~ Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, сумісного господарства не ведуть та фактично не спілкуються між собою. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились недружні взаємовідносини, сторони не мають наміру зберегти сім`ю. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю додаткового строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно до положень статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON] , збереження їх сім`ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заяви відповідають дійсній волі дружини та чоловіка, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, які мають суттєве значення. Також суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття сина. Оскільки, відповідач будучи батьком дитини, зобов`язаний її матеріально утримувати та може надавати таку допомогу сина. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved