Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь з відповідача подвійний розмір завдатку в сумі 26200,00 гривень, пені в сумі 4192,00 гривень, інфляційні витрати в сумі 23351,19 гривень, три проценти річних за використання коштів в сумі 2164,19 гривень, упущену вигоду в сумі 52617, 99 гривень та судові витрати в сумі 1085,25 гривень. Свої вимоги обґрунтувала тим, що домовилася з відповідачем про придбання в нього будинку [ADDRESS]. Відповідачу був наданий позивачем завдаток за купівлю будинку в сумі 13100 гривень та [PERSON] повинен був підготувати документи для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу(здійснити оцінку домоволодіння, присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, виготовити технічний паспорт на будинок, надати правовстановлюючі документи на будинок та земельну ділянку), про що була надана відповідна розписка - договір про завдаток, датована 22 липня 2013 року. Договір купівлі-продажу будинку повинен бути укладеним до 30 вересня 2013 року, загальна вартість будинку складала 25000 гривень. Однак, в обумовлений строк, відповідач не виконав умови домовленості та не підготував документи, необхідні для продажу будинку. Відповідач, присвоївши завдаток, змінив намір продавати будинок, намагався звільнити будинок від проживання позивача та її родини, здійснюючи психологічний тиск. В судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги позову та просять їх задовольнити в повному обсязі. Надавши пояснення , що відповідач не виконав умови угоди у встановлений строк не здійснив оформлення договору-купівлі продажу житлового будинку , грошові кошти надані йому як завдаток не повернув позивачу , а продовжував ними користуватись, також ухилявся від вчинення нотаріального оформлення так як у відповідача не було документів на землю під будинком . Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог та просять суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні суду пояснив, що дійсно він отримав від позивача спочатку 8100 грн. за будинок після чого позивач вселилась у належний йому будинок та проживала там , він оформив оцінку майна та хотів оформити договір купівлі-продажу, але з'ясувалось, що також потрібно отримати кадастровий номер на земельну ділянку під будинком, після чого він звернувся до покупця [PERSON] та попросив ще грошей на оформлення землі, остання надала йому ще 5000 грн. і він завершив оформлення земельної ділянки . Зібравши всі документи звернувся до позивача для оформлення будинку, але остання відмовилась але продовжувала проживати у його будинку та проживала більше року, після відмови придбавати будинок він відключив світло щоб виселити позивача. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без її участі та заперечила проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторін та їх представників суд встановив наступне. Із наданого суду договору про завдаток від 22 липня 2013 року вбачається, що [PERSON] надала аванс в сумі 13100 гривень [PERSON] в рахунок купівлі будинку [ADDRESS]. Також, сторони домовилися до 30 вересня 2013 року нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу вказаного будинку за загальною вартістю по домовленості 25000 гривень. Оцінку будинку здійснює завдаткодержатель, витрати при здійсненні угоди покладаються на завдаткодавця. Також, цим договором сторони домовилися щодо відповідальності за відмову від договору або його невиконання (а.с. 7). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. За змістом ч.2 ст.570 ЦК України завдатком може забезпечуватися тільки дійсне зобов'язання, тому це правило застосовується в тих випадках, коли між сторонами було укладено договір, але він не виконується з вини якоїсь зі сторін. У тих випадках, коли сторони домовилися укласти договір у майбутньому, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Верховний Суд України, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні норм матеріального права, в постанові від 13.02.2013 (справа №6-176цс12), дійшов висновку про те, що внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу будинку та частин земельних ділянок. У постанові від 25.09.2013 Верховний Суд України зробив висновок, що правила ст. 570 ЦК України про завдаток поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна зі сторін ухиляється від його виконання (справа № 6-82цс13). Оскільки договір купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був, сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, то передана [PERSON] відповідачу грошова сума в розмірі 13100 гривень є авансом у відповідності до ст..ст. 570, 657 ЦК України, та підлягає поверненню позивачу. В силу вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Враховуючи тлумачення вказаної статті Цивільного Кодексу [PERSON] не мав грошових зобов'язань перед [PERSON] отже наданий розрахунок інфляційних витрат та трьох відсотків річних від простроченої суми суд не приймає до уваги. Крім того, суд встановив, що зазначення у договорі про завдаток наслідків не укладення основного договору в залежності від вини сторін, які сторони встановили у вигляді пені ( п.5 Договору), не базуються на положеннях закону та принципах цивільного права. Так, укладений сторонами договір про завдаток передбачає тільки лише зобов'язання сторін укласти в певний термін основний договір, і при цьому не містить можливості спонукання другої сторони до укладення основного договору. За таких обставин правовідносини сторін не потрапляють під визначення зобов'язання, наведеного в ст. 509 ЦК (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку), і виконання якого може бути забезпечено, в тому числі, неустойкою (штрафом або пенею). У зв'язку з цим вимоги про стягнення пені та штрафу не можуть бути задоволені, оскільки застосування подібних наслідків не передбачено відповідними нормами цивільного законодавства України. З підстав відсутності зобов'язальних відносин суд вважає також відмовити в задоволенні вимоги про стягнення суми упущеної вигоди. Відповідно до ч.2 ст. 85 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Отже як видно з диспозиції даної статті відшкодовуються вказані витрати лише стороні по справі , а не представникам які діють відповідно за дорученням. Згідно частини 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В зв'язку з тим , що сторони не досягли згоди на вчинення відповідної угоди стосовно придбання житлового будинку [ADDRESS], але відповідач отримав від позивача певні грошові кошти в загальній сумі 13100 грн. та не повернув їх, тому суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню в частинні повернення отриманих грошових коштів без урахування інфляційних витрат , три проценти річних та упущеної вигоди . У відповідності до ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial