Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04 серпня 2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. З 15 грудня 2013 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач [PERSON] є батьком дітей, проте матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною - сином [PERSON] до досягнення ним трирічного віку, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Вказуючи на ухилення відповідача від утримання дітей, просила стягувати з нього аліменти на дітей у розмірі 1/6 частки кожному з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, та 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на її утримання до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), та заперечив сплачувати кошти на утримання дружини. Зазначив, що працює на посаді слюсаря-ремонтника на ПАТ «Славутський хлібозавод», навчається заочно на платній формі навчання у Тернопільському технічному університеті, має хронічні захворювання, в зв'язку з чим потребує постійного лікування, проживає з батьками пенсіонерами, а тому перебуває у скрутному матеріальному становищі. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивачки, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2006 року, що підтверджується даними копії свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER], виданого 04 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Славутського МРУЮ. Батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є сторони, що підтверджується даними копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 26 березня 2007 року та серії № [NUMBER] від 08 травня 2013 року. Малолітні діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується даними довідки № 3814 від 27 грудня 2013 року, виданої КП «Житлово-комунальне об'єднання «Будинкоуправління». З матеріалів справи слідує, що позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується витягом з наказу за № 86/к від 04 липня 2013 року, виданого виконуючим обов'язки начальника Управління соціального захисту населення. Відповідач [PERSON] працює на посаді слюсаря-ремонтника на ПАТ «Славутський хлібозавод», що підтверджується даними довідки про доходи № 44 від 21 січня 2014 року, отже є працездатним. Крім того, відповідачем [PERSON] надано договір про навчання в Тернопільському національному технічному університеті імені І. Пулюя від 25 серпня 2011 року, відповідно до якого [PERSON] навчається на п'ятому курсі заочної форми навчання на платній основі з терміном закінчення навчання 30 червня 2014 року. За даними довідок, виданих лікарями Славутської ЦРЛ, відповідач [PERSON] має хронічні захворювання та потребує лікування. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, враховуючи вимоги ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши аліменти з відповідача на користь позивачки на малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, та на користь позивачки на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення сином [PERSON] трьох років. Судові витрати підлягають стягненню із відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial