Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 01.06.1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON] , 1992 року народження, та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки та спільне проживання вони з відповідачем припинили, оскільки мають різні погляди на сімейне життя, втратили взаємоповагу та взаєморозуміння один з одним. На даний час шлюб існує лише формально. Враховуючи викладене, просила розірвати їхній шлюб з відповідачем [PERSON] залишивши їй прізвище « [PERSON] ». Також, просила стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, проте у матеріалах справи знаходиться заява, у якій представник позивача просила справу розглядати у їхню з позивачем відсутність, остання на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте до суду надійшла заява, у якій він просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з положеннями ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні, суд, у відповідності зі ст. 206 ЦПК України, та за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач в позовній заяві як на підставу своїх вимог, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне. Згідно зі ст.ст. 104, 105 та 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст.ст. 111-112 СК України, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, вживши всіх заходів щодо примирення подружжя та встановивши, що їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, - постановляє рішення про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Оскільки, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд, враховуючи викладене, вважає, що дана сім`я фактично розпалась, шлюб існує лише юридично, суперечить інтересам позивача і його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить, після розірвання шлюбу, залишити прізвище, набуте у шлюбі « [PERSON] ». Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання\~дитини,\~яка не\~досягла десяти\~років,\~визначається за\~згодою батьків. Місце\~проживання дитини,\~яка досягла\~десяти років,\~визначається за\~спільною згодою\~батьків та\~самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Позивач просила, після розірвання шлюбу, місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] визначити з нею. Від відповідача будь-яких заперечень не надходило. Тому суд, вважає за доцільне, після розірвання шлюбу, залишити неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , проживати біля матері [PERSON] . Місце проживання сина [PERSON] , 1992 року народження, визначається ним особисто. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову, - на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні, в порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подачі позову. Враховуючи викладене, у зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 420 гривень 40 копійок. Також, позивач, разом з позовною заявою, подала до суду розрахунок суми судових витрат, які вона понесла в зв`язку з розглядом даної справи, які складаються зі: сплаченого нею судового збору у сумі 840 гривень 80 копійок та 1000 гривень 00 копійок витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджується відповідними квитанціями, доданими до матеріалів справи. Позивач ставить питання про стягнення з відповідача понесених нею судових витрат, зазначених вище. Прийшовши до висновку про задоволення позову, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи повернення позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати у сумі 1420 гривні 40 копійок, з яких: судовий збір сумі 420 гривень 40 копійок (50% судового збору) та 1000 гривень 00 копійок витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~ На підставі наведеного та

Outcome: approved