Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 05 листопада 1988 року між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб, який зареєстрований Новоолександрівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №8. Від указаного шлюбу мають двох повнолітніх дітей.Шлюб у обох - перший. Сімейне життя не склалось, рішення про розірвання шлюбу прийняла у зв'язку з тим, що близько п'яти з половиною років вони разом не проживають та не підтримують шлюбних стосунків. Між ними повністю відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя та сімейні стосунки, чоловік зловживав спиртними напоями, зчиняв сварки, бійки та принижував позивача . Відсутність взаєморозуміння, яке супроводжувало їхню сім'ю доволі тривалий період призвело до розпаду їхнього шлюбу. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним, примирення між нею та відповідачем неможливе, в зв'язку з чим просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Крім того всі витрати, пов'язані із розірванням шлюбу просить залишити за нею. В судове засідання, на розгляд справи позивач [PERSON] не з'явилась, однак до початку засідання від неї надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі у зв'язку з повторною неявкою відповідача у судове засідання (а.с.15). Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи також не з'явився, повідомлявся належним чином, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення (а.с. 13,14), заяв не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, тоді суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач - [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], який зареєстрований 05 листопада 1988 року Новоолександрівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, актовий запис №8, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6). Від указаного шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Приймаючи до уваги, що збереження сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них, оскільки в сім'ї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сім'ї та спільне проживання, в даний час проживають окремо, кроків до примирення не роблять, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому всі витрати по справі залишити за позивачем з урахуванням заявлених вимог..

Outcome: approved