Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності її чоловікові [PERSON], померлому 17 грудня 2015 року, правовстановлюючих документів - Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР №096530, виданого 26 листопада 2002 року Золочівською РДА Харківської області, та надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на імя [PERSON], та Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХР №003886, зареєстрованого 25.04.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №132, у землі, яка перебуває у колективній власності АТ «Промінь» розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, виданого на імя [PERSON]. Заяву мотивує тим, що після смерті чоловіка відкрилася спадщина, зокрема, на належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Золочівської селищної ради Харківської області, площею 4,2229 га та на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АТ «Промінь» розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах. При більш детальному вивченні цих документів, [PERSON] було виявлено розбіжності в написанні прізвища її чоловіка, а саме: у свідоцтві про смерть зазначено як «Ківільов», а в державному акті та Сертифікаті на право на земельну частку (пай), зазначено як «Кивильов». Звернувшись із заявою до Золочівської РДА Харківської області про виправлення вказаних помилок, останньою було відмовлено з огляду на те, що інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, яка регулювала виправлення помилок в зазначених документах, втратила чинність. У звязку з чим було запропоновано звернутися до суду. Невідповідність особистих даних спадкодавця є перешкодою в подальшому оформленні спадкових прав заявника, в звязку з чим остання змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області, у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, враховуючи доводи заяви, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.14 розділу 5 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. №52/5, паспорт громадянина України померлого, а також військово-облікові та пільгові документи орган державної реєстрації актів цивільного стану, який реєструє смерть, вилучає і на першій сторінці цих документів робить відповідну відмітку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія ІІ-ВЛ №351821 виданого 21.06.1983 року Золочівським відділом РАЦС, [PERSON], [INFO], (російською мовою) та [PERSON], [INFO] (російською мовою) 21.06.1983 року зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище «Кивилёви» (російською мовою) (а.с.7). В Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР №096530, виданому 26.11.2002 року на підставі розпорядження Золочівської райдержадміністрації Харківської області від 18 листопада 2002 року №305, на земельну ділянку площею 4,2229 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником зазначено [PERSON], який мешкає в смт. Золочів, вул. Ломоносова, 23. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №40 (а.с. 9). Крім того, в Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ХР №003886, виданого на підставі рішення Золочівської райдержадміністрації Харківської області від 24 березня 1996 року №125, члену КСП АТ «Промінь» на земельну ділянку площею 5,06 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, власником сертифікату зазначено [PERSON]. Сертифікат зареєстровано 25 квітня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №132 (а.с.10). З копії посвідчення тракториста-машиніста серія АА №141090 вбачається, що воно видане на імя [PERSON], [INFO], місце проживання зазначено: Харківська область, смт. Золочів, вул. Ломоносова, 23 (а.с.38). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №524422, виданого 21.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, дані спадкодавця [PERSON], помер 17.12.2015 року в смт. Золочів Харківської області (а.с.8). З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру вбачається, що після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від неї, ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.21,22,23). Як вбачається зі змісту ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, наданих у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи, Державний акт на право власності на землю серії ІІ-ХР №096530 від 26.11.2002 р. та Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР №003886 від 25.04.1996 р., містять розбіжності у прізвищі спадкодавця. Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, беручи до уваги, що на момент оформлення вищезазначених документів на ім'я [PERSON] були зроблені помилки при перекладі прізвища з російської мови на українську мову, суд вважає за необхідне встановити юридичний факт належності цій особі зазначених документів . Оскільки неусунення судом цих недоліків позбавляє заявника [PERSON] можливості належним чином оформити спадкові права, заявник вправі вимагати від суду захисту своїх суб'єктивних прав. Згідно роз'яснень, викладених в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлено, що на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК (п. 6 ч.1 ст. 256 чинного ЦПК України) суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Таким чином, судом не вбачається перешкод у встановленні факту, щодо якого просить заявник. Враховуючи викладене,

Outcome: approved