Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі. Позов мотивовано тим, що з 31 травня 2006 року сторони зареєстрували шлюб, який на підставі рішення суду розірваний 06 червня 2016 року. Під час шлюбу подружжям за спільні кошти придбано майно, яке позивач вважає спільно нажитим, а саме: холодильник марки «LG», вартістю 2\~050 грн., пральну машину «Gorenje», вартістю 2\~000 грн., газову плиту «Gorenje», вартістю 1\~850 грн., компютер з монітором «Acer», вартістю 3\~000 грн., телевізор, вартістю 3\~000 грн., водяний насос, вартістю 350 грн., бензопилу «Stihl», вартістю 850 грн., тракторний мотор, вартістю 4\~000 грн., бензокосу «Садок», вартістю 700 грн., велосипед, вартістю 500 грн., житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, вартістю 67\~123 грн., земельна ділянка, площею 0,2052 га, кадастровий номер 6523581000:01:001:0039, надану для обслуговування даного житлового будинку, вартістю 45\~762 грн., що розташовані за адресою: с. Дмитрівка Каховський район Херсонська область, вул. Кримська, 17 Згоди щодо добровільного поділу спільного майна сторонами не досягнуто. За вказаних обставин просила суд поділити спільне майно подружжя, визначивши за нею право власності на: холодильник марки «LG», вартістю 2\~050 грн., пральну машину «Gorenje», вартістю 2\~000 грн., газову плиту «Gorenje», вартістю 1\~850 грн., компютер з монітором «Acer», вартістю 3\~000 грн., водяний насос, вартістю 350 грн. Відповідачу виділити у власність: телевізор, вартістю 3\~000 грн., бензопилу «Stihl», вартістю 850 грн., тракторний мотор, вартістю 4\~000 грн., бензокосу «Садок», вартістю 700 грн., велосипед, вартістю 500 грн. Крім того, просила розділити між нею та відповідачем будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку розташовані по вул. Кримська, 17 в с. Дмитрівка, виділивши їй та відповідачу реально по 1/2 частини. Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав, з підстав викладених в позові. Просив провести розподіл нерухомого майна у відповідності до запропонованого експертом варіанту, виділвиши його довірителю частину, що позначена червоним кольором (співвласник І). В судовому засіданні відповідач позов не визнав. Просив суд розділити спільне майно подружжя набуте за час спільного проживання наступним чином: позивачу виділити у власність компютер, тракторний мотор, бензопилу, бензокосу, велосипед. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, cуд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 травня 2006 року сторони зареєстрували шлюб (а.с. 6), який 25 травня 2016 року на підставі рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області № 658/1341/16-ц розірваний (а.с. 7). Встановлено, що шлюбний договір між сторонами не укладався. У судовому засіданні зясовано, що [PERSON]на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 06 серпня 2014 року належить житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с. Дмитрівка Каховський район, вул. Кримська, 17 (а .с. 8 9, 10). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17 травня 2016 року, [PERSON] належить земельна ділянка, площею 0,2052 га, кадастровий номер 6523581000:01:001:0039, надана для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: с. Дмитрівка Каховський район вул. Кримська, 17. Підстава для виникнення права власності зазначена витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер: НВ-6501639662016, виданий 09 лютого 2016 року, видавник: Управління Держземагенства у Каховському районі Херсонської області; рішення органу місцевого самоврядування, сері а номер: № 73, виданий 18 квітня 2016 року, видавник: Дмитрівська сільська рада Каховський район Херсонська область (а.с. 11). Із матеріалів справи вбачається і не заперечується сторонами, що спірний житловий будинок та земельна ділянка були придбані в період перебування сторін у шлюбі, за спільні кошти. Згідно до товарних чеків від 28 вересня 2011 року подружжям було придбано пральну машину «Gorenje WA-60085» за 4\~150 грн., та холодильник «LG GA-B379PQA» за 4\~050 грн., що також не заперечувалося сторонами (а.с. 14, 15). Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників\~\~у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України). Відповідно до\~ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як встановлено ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу, за час шлюбу, але на підставі договору дарування, або в порядку спадкування, а також майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно\~з\~п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 № 11\~спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст.\~60, 69 СК України, ч. 3\~ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. 2, 3\~ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які\~\~види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (ч.2\~ст. 11 ЦПК України). Відповідно до ст. ст.\~10,\~11 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). Таким чином, законодавцем презюмується виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі, то обовязок доведення тієї обставини, що майно придбане у шлюбу, є особистою власністю одного з подружжя, покладено на останнього. Надане посвідчення про однаковість виготовлення, на якому від руки здійснено напис «26.09.05 ЧП [PERSON] код [NUMBER]» не свідчить про те, ким даний виріб було придбано, коли та його вартість, тому судом останній не приймається. Отже, суд вважає, що до справи не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження того, що сторонами в період шлюбу було придбано бензопилу «Stihl», вартістю 850 грн. Таким чином, в ході розгляду справи встановлений та не заперечувалося сторонами наступний склад та вартість набутого сторонами у спільну власність предметів побуту: холодильник марки «LG», вартістю 2\~050 грн., пральна машина «Gorenje», вартістю 2\~000 грн., газова плита «Gorenje», вартістю 1\~850 грн., компютер з монітором «Acer», вартістю 3\~000 грн., телевізор, вартістю 3\~000 грн., водяний насос, вартістю 480 грн., тракторний мотор, вартістю 4\~000 грн., бензокосу «Садок», вартістю 700 грн., велосипед, вартістю 100 грн., їх сукупна вартість становить 17\~180 грн. За вказаних обставин, суд виходить із наявних в матеріалах справи доказів, заявлених вимог, принципів рівності часток подружжя, прав сторін при розгляді справи, а також принципів розумності і справедливості вважає, що поділ рухомого майна подружжя повинен бути проведений наступним чином виділити: - позивачу у власність холодильник марки «LG», вартістю 2\~050 грн., пральна машина «Gorenje», вартістю 2\~000 грн., газова плита «Gorenje», вартістю 1\~850 грн., телевізор, вартістю 3\~000 грн.; - відповідачу компютер з монітором «Acer», вартістю 3\~000 грн.,водяний насос, вартістю 480 грн., тракторний мотор, вартістю 4\~000 грн., бензокосу «Садок», вартістю 700 грн., велосипед, вартістю 100 грн. При такому поділі має місце перевищення вартості виділеного у власність позивача майна, проте є незначною, на суму 620 грн., і такий поділ найбільш відповідає принципу рівності часток без присудження компенсації. Ст. 391 ЦК\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з висновком судової будівельно - технічної та земельно-технічної експертизи від 28 липня 2017 року (а.с. 70 91), спірний житловий будинок \~поділити \~шляхом виділення в натурі 1/2 та 1/2 частини відповідно до ідеальних часток не можливо. Проте, ним визначено варіант поділу вищевказаного нерухомого майна в натурі між двома співвласниками відповідно до їх ідеальних часток, за умови проведення переобладнання будинку спеціалізованими організаціями, що мають відповідну ліцензію на виконання даних робіт. Співвласнику І пропонується виділити: - в житловому будинку літ. «А»: 1-3 житлова кімната з кухнею-нішею площею 21,0 м2; прибудову літ. «а» у складі приміщень: 1-1 коридор площею 3,5 м2; 1-2 санвузол, площею 3,8 м2 ; 1-8 підсобне, площею 1,0 м2; 1-11 підсобне, площею 1,0 м2. Загальна площе частки становить 30,3 м2 , у тому числі житлова 16,0 м2; - сарай літ. «Б»; погребниця з підвалом літ. «В», сарай літ. «Д», навіс літ. «Н», 39/100 часток № 1 вимощення, № 5 водопровід, № 6 яма для води, № 7 вигрібна яма. Реальна частка складає 49/100, що на 1/100 менше за ідеально належну. Співвласнику ІІ пропонується виділити: - в житловому будинку літ. «А»: 1-4 санвузол, площею 4,3 м2; 1-5 коридор з кухнею-нішею, площею 8,9 м2; 1-6 житлова кімната, площею 17,2 м2. Загальна площа частки становить 30,4 м2, у тому числі житлова 17,2 м2; - сарай літ. «Г», сарай літ. «З», навіс літ. «К», вбиральню літ. «М», 61/100 часток вимощення № І, № 2 ворота, № 3 хвіртка, № 4 огорожа. Реальна частка складає 51/100, що на 1/100 більше за ідеально належну. Розподіл горища провести виконати по осям міжквартирних перегородок згідно запропонованого варіанту розподілу житлового будинку. Сума грошової компенсації, що належить співвласнику І, за яким виділено частину житлового будинку та надвірних будівель і споруд меншу за ідеальну 49/100, становить 651 грн. Для організації ізольованих квартир співвласників необхідно виконати наступні будівельні роботи: - відновити стіни прибудови літ «а», які демонтовані для її обєднання з новоствореними прибудовами, які неприйняті належним чином до експлуатації; - збільшити площу суміщеного санвузла 1-2 до 3,8 м2 (відповідно до вимог п. 2,27 ДБН В.2.2-15-2005); - закласти дверні отвори між приміщенням 1-10, яке знаходиться в новоствореній прибудові та приміщеннями кухні 1-3 і житлової кімнати 1-4; - закласти дверний отвір між кухнею 1-3 та житловою кімнатою 1-6; - закласти дверний отвір між житловою кімнатою 1-4 та житловою кімнатою 1-5; - демонтувати міжкімнатну перегородку та частину печі між приміщеннями кухні 1-3 і житлової кімнати 1-4, за рахунок чого площа даного приміщення 1-3 збільшиться до 21,0 м2; - в приміщенні 1-3 влаштувати додатковий віконний отвір, або збільшити існуючий; - в коридорі 1-1 встановити подвійні двері (відповідно до вимог п. 2,14 ДБН В.2.2-15-2005); - розширити існуючий віконний отвір або влаштувати додатковий віконний отвір в житловій кімнаті 1-6; - житлову кімнату 1-5 розділити на два окремих приміщення: коридор з кухнею-нішею 1-5 та суміщений санвузол 1-4, в якому необхідно влаштувати віконний отвір; - в приміщенні 1-5 влаштувати дверний отвір з подвійними дверима для доступу з при будинкової ділянки; - виконати дверний отвір між приміщеннями 1-6 житлова кімната та приміщенням 1- - санвузол, яке організовано за рахунок перепланування житлової кімнати 1-5; - для І співвласника необхідно влаштувати додатковий вхід на горище; - для І співвласників необхідно влаштувати ворота з хвірткою для доступу з вулиці на при будинкову територію; - розділити інженерні комунікації. Відповідно до запропонованого варіанту розподілу житлового будинку, надвірних будівель і споруд, їх розташування на місцевості, експертом було запропоновано наступний розподіл земельної ділянки: - за І співвласником з часткою ? виділяється земельна ділянка під виділеною йому частиною житлового будинку, надвірними будівлями і спорудами, прилеглою при будинковою територією та частиною городу (червоним кольором на плані), площа якої становить 1\~026 м2 , що відповідає ідеально належній; - за ІІ співвласником з часткою ? виділяється земельна ділянка, яка складається з двох частин: перша розташована під виділеною йому частиною житлового будинку та прилеглою при будинковою територією, площа якої становить 169,3 м2 (синім кольором на плані); друга частина розташована під виділеними за ним надвірними будівлями літ. «Г», «З», «К», «М» та частиною городу, яка прилягає до лівої межі земельної ділянки 856,7 м2 (синім кольором на плані). Загалом за ІІ співвласником виділяється земельна ділянка площею 1\~026 м2 (169,3 + 856,7), що відповідає ідеально належній. Суд враховує, що ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, було гарантовано захист права власності. Згідно з нею кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Ст. 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. До речей як складової поняття майна, зокрема нерухомих, відповідно до положень\~ст. 181 ЦК України\~належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Права та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ст. 182 ч. 1\~ЦК України) Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм в певних частках майном, яке становить єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою у праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними і визначаються відповідними відсотками від цілого або в дробовому вираженні. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (ст. 361 ЦК України). Відповідно до\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2\~ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Згідно до\~ст. 367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене у натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок»\~від 04 жовтня 1991 року № 7, судам підвідомчі спори, повязані з правом приватної власності на жилий будинок, зокрема, про виділ частки з будинку (поділ будинку), що є спільною власністю (частковою чи сумісною). У відповідності з розясненнями, які містяться в п. 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на житловий будинок» № 7 від 04 жовтня 1991 року\~з наступними змінами і доповненнями, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у звязку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-286цс15, яка відповідно до\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку\~статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння обєкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року №1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». Факт того, що спірна нерухомість (житловий будинок та земельна ділянка) є обєктом спільної сумісної власності подружжя в судовому засіданні не спростований. Таким чином, враховуючи вищенаведені норми цивільного законодавства України, а також з урахуванням думок сторін, обставин по справі, суд вважає, що спірний житловий будинок та земельна ділянка належить поділити по варіанту, який запропонований експертом у висновку від 28 липня 2017 року № 130, де співвласника І вважати [PERSON], а співвласника ІІ - [PERSON]. З огляду на різницю вартості виділеного майна, з урахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи 28 липня 2017 року № 130 з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 651 грн. компенсації за переотриману частку в майні подружжя (вартість житлового будинку). Згідно ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат серед іншого належать і витрати повязані із проведенням судових експертиз. Витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги (ст. 84 ЦПК України). Відповідно до ст.ст. 82, 88 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні(ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»). Так, матеріали справи містять докази на підтвердження судових витрат [PERSON]:договір про надання правової допомоги (а.с. 31), розрахунок розміру компенсації витрат на правову допомогу, журнали судових засідань, які свідчить про час витрачений адвокатом у судових засіданнях; квитанції про сплату судового збору у розмірі 640 грн. та 656 грн. (а.с. 2, 3); квитанція про сплату вартості судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 4\~000 грн.; квитанція про сплату 800 грн. за виготовлення документації із землеустрою, тому до стягненню з [PERSON] підлягає понесені судові витрати у розмірі 2\~000 грн. витрат на проведення\~судової будівельно-технічної, 976 грн. судового збору (пропорційно до задоволеної частини двох немайнових вимог 640/2=320 грн. + 640/2=320 грн.), 400 грн. за виготовлення документації із землеустрою, та 1\~440 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: partial