Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 03.11.2016 року визнано відповідача [PERSON] батьком [PERSON] та внесено відповідні відомості до актового запису про народження дитини від 19.10.2010 року № 1201. Змінено прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Однак відповідач як до визнання його батьком [PERSON] , так і після цього не бажає добровільно брати участь в утриманні доньки. Донька проживає разом з нею, перебуває на її повному та постійному утриманні. Її коштів недостатньо для утримання дитини, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення нею повноліття. Від відповідача [PERSON] до розгляду судом справи по суті надійшло письмове заперечення, в якому він зазначив, що з часу народження дитини ніколи не заперечував проти свого батьківства, за період їхнього спільного життя з позивачкою, вона та дитина перебували на його повному утриманні. А також до листопада 2016 року з часу їх розлучення та переїзду позивачки на постійне місце проживання до своїх батьків, він надавав кошти на утримання доньки. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в котрій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в котрій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги про стягнення аліментів визнав, просив стягнути в твердій грошовій сумі. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення\~ з наступних підстав. У відповідності зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивачка [PERSON] звернулася до суду вважаючи, що відповідач [PERSON] не виконує в добровільному порядку свого обов`язку, як батько дитини, чим порушує її інтереси і право на отримання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, оскільки відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому інтереси дитини підлягають до судового захисту у відповідності до вимог ст.181 СК України, так як домовленості між сторонами про способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину не досягнуто. \~ \~ \~ \~ З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , має постійне місце роботи. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, оцінивши наявні у справі докази, на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~З урахуванням наведеного, суд вважає, що аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача [PERSON] щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів. При подачі позовної заяви до суду, позивачка [PERSON] була звільнена від оплати судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., тому у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, дані витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] .\~ Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд визначає, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved