overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує тим, що 17.11.2012 року між нею та відповідачем укладено шлюб. За час шлюбу в них народилась одна дитина, донька [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу є те, що подружнє життя не склалось, між ними відсутнє взаєморозуміння, почуття один до одного, відповідач постійно принижував позивачку. Шлюбні відносини припинили, проживають окремо. Позивач зверталась до суду із заявою про розірвання шлюбу, вважала що відповідач змінить свою поведінку. Вони спробували проживати однією сім'єю, однак це призвело до ще гірших наслідків. Просить шлюб розірвати. Представник позивача в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримала, пояснила, що за час наданого судом строку на примирення сторони не примирились. Представник відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечувала, пояснила, що за час наданого судом строку на примирення сторони не примирились. Заслухавши пояснення, обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Так, дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям не живуть, шлюб існує тільки формально, подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати понесені позивачем на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує тим, що 20.09.2003 року вона з відповідачем уклали між собою шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Зорянської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис №9. З відповідачем вони мають малолітніх дітей, дочку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON] [INFO], які проживають разом зі своєю матір'ю і знаходяться на її утриманні. За час сумісного проживання в шлюбі у неї з відповідачем не склалися нормальні сімейні стосунки. Причиною того, явилась відсутність взаєморозуміння та протилежність поглядів на шлюбні відносини, що призвели до взаємного відчуження і остаточного розпаду сім'ї, збереження якої стало неможливим. Через несумісність характерів почали виникати сварки, внаслідок яких вони зовсім втратили повагу один до одного. Примирення з відповідачем вважає неможливим, а спроби зберегти сім'ю недоцільними, оскільки факт її існування носить лише формальний характер. На теперішній час вона та він проживають окремо один від одного, кожний своїм особистим життям. Відповідно зникла можливість бути їхній сім'ї бути суспільно корисною, і взагалі - складовою самого суспільства. Спільне життя між ними не склалося. Подальше сумісне проживання протирічить їхнім інтересам та інтересам малолітніх дітей. Спір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя між ними відсутній. У своїй письмовій заяві позивачка просить розглянути справу за її відсутності, на розлученні наполягає. Відповідач у своїй письмовій заяві просить розглянути справу за його відсутності. Проти позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні сторін, що скористалися своїм правом відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, на підставі наявних доказів, які є достатніми для вирішення справи по суті заявлених вимог. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Фактичні взаємини подружжя на теперішній час не дають підстав зберегти сім'ю. Сторони проживають окремо один від одного, причиною чого явилося відсутність взаєморозуміння між ними. На теперішній час шлюб носить лише формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Шлюб вони розривають вперше. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує тим, що 23.04.2010 року вона з відповідачем по справі уклали між собою шлюб, який було зареєстровано Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис №287. Від шлюбу вони мають малолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. За останні три роки відповідач проживає окремо від сім'ї у м. Харкові, а вона з дитиною за місцем своєї реєстрації. Спільного господарства вони не ведуть, спільного бюджету не мають, будь-якої допомоги, у тому числі матеріальної, відповідач не надає на сім'ю. З дитиною не спілкується. Більше того відповідач має іншу сім'ю. За таких обставин вона прийшла до впевненого висновку, що шлюб носить лише формальний характер, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, що суперечить її інтересам та інтересам спільної дитини. У своїх письмових заявах представник позивачки та відповідач просять розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні позивача, який скористався своїм правом відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, на підставі наявних доказів, які є достатніми для вирішення справи по суті заявлених вимог. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Фактичні взаємини подружжя на теперішній час не дають підстав зберегти сім'ю. Отже, на теперішній час шлюб носить лише формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Відповідно зникла можливість бути їхній сім'ї суспільно корисною, і взагалі - складовою самого суспільства. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує тим, що 23.09.2005 року вона та відповідач уклали між собою шлюб, який було зареєстровано Кам'яною селищною радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 14. З відповідачем від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Протягом сумісного життя дедалі частіше між нею та чоловіком виникали непорозуміння, що спричиняло повсякденні сварки, навіть через незначні дрібниці, що створювало психологічно нездорову атмосферу в сім? ї, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Внаслідок цього в червні 2014 року вона припинила з відповідачем шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство та спільне проживання. Тому, з огляду на приведені обставини вона дійшла впевненого висновку, що їхня з відповідачем сім'я остаточно розпалася, примирення є неможливим, а спроби збереження сім'ї вважає недоцільними, оскільки факт її існування носить лише формальний характер. Відповідно, зникла можливість бути їхній сім'ї суспільно корисною, і взагалі - складовою самого суспільства. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне з відповідачем життя як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме не тільки їхнім інтересам, а також інтересам їхніх неповнолітніх дітей. У своїх письмових заявах позивач та відповідачка просять розглянути справу за їхньої відсутності у судовому засіданні, про що вона не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні сторін, які відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України подали заяви, на підставі наявних доказів, які є достатніми для вирішення справи по суті заявлених вимог. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Фактичні взаємини подружжя на теперішній час не дають підстав зберегти сім'ю. На теперішній час шлюб носить лише формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить як їхнім інтересам, так і інтересам їхніх малолітніх дітей, що має істотне значення для розвитку дітей. Відповідно зникла можливість бути їхній сім'ї суспільно корисною, і взагалі - складовою самого суспільства. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує тим, що 23 березня 2013 року сторони по справі уклали шлюб зареєстрований органом державної реєстрації актів цивільного стану Володимирівською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З 2014 року позивачка з відповідачем припинила шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство та спільне проживання. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Сторони не бажають бути разом, відповідач живе своїм життям і навіть не намагається перейматися інтересами сім*ї та дитини. Примирення з відповідачем вважаю неможливим, спроби зберегти сім*ю недоцільними, оскільки факт існування її має лише формальний вид. У своїй письмовій заяві позивачка просить суд розглянути справу за її відсутності у судовому засіданні, про що підтримує позов повністю. Відповідач, в своїй заяві проти розірвання шлюбу не заперечує та просить суд розглянути дану справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Перевіривши матеріали справи, було встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 23.03.2013 року органом державної реєстрації актів цивільного стану Володимирівською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області за актовим записом № 4. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач звернувся з даним позовом стверджуючи, що на теперішній час їхній шлюб носить лише формальний характер, оскільки вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини, а тому на розлученні наполягає, і вважає, що подальше спільне сімейне життя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. З врахуванням приведених підстав позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує тим, що 25.06.2014 року вона та відповідач уклали між собою шлюб, який зареєстрували у Відділі Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №26. З відповідачем від шлюбу вони мають малолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. За час сумісного проживання в шлюбі у неї з відповідачем не склалися нормальні сімейні стосунки. Причиною того, явилась відсутність взаєморозуміння та протилежність поглядів на шлюбні відносини, що призвели до взаємного відчуження і остаточного розпаду сімї, збереження якої стало неможливим. Останній час вона фактично припинила шлюбні відносини з відповідачем, після чого стали проживати окремо один від одного. Примирення з відповідачем вважає неможливим, а спроби зберегти сімю недоцільними, оскільки факт її існування носить лише формальний характер. Спільне життя між ними не склалося. Спір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя між ними відсутній. У своїх письмових заявах представник позивача та відповідачка просять розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні позивача, який скористався своїм правом відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, на підставі наявних доказів, які є достатніми для вирішення справи по суті заявлених вимог. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Фактичні взаємини подружжя на теперішній час не дають підстав зберегти сімю. Отже, на теперішній час шлюб носить лише формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Відповідно зникла можливість бути їхній сімї суспільно корисною, і взагалі складовою самого суспільства. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує тим, що 26.05.2007 року вона та відповідач по справі уклали між собою шлюб, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №27. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. За час сумісного проживання в шлюбі у неї з відповідачем не склалися нормальні сімейні стосунки. Причиною того, явилась відсутність взаєморозуміння та протилежність поглядів на шлюбні відносини, внаслідок чого виникали конфлікти, суперечки, що призвели до взаємного відчуження і остаточного розпаду сім'ї, збереження якої стало неможливим. З 2009 року вона та відповідач припинили шлюбні стосунки і з того часу проживають окремо один від одного. На теперішній час шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними неможливе, сім'я розпалася остаточно у зв'язку з чим виникла необхідність юридично оформити розірвання шлюбу. Спір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя між ними відсутній. У своїх письмових заявах позивач та відповідачка просять кожний розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні позивача, який скористався своїм правом відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, на підставі наявних доказів, які є достатніми для вирішення справи по суті заявлених вимог. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Фактичні взаємини подружжя на теперішній час не дають підстав зберегти сім'ю. Отже, на теперішній час шлюб носить лише формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Відповідно зникла можливість бути їхній сім'ї суспільно корисною, і взагалі - складовою самого суспільства. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує тим, що 30.08.2014 року вона та відповідач по справі уклали між собою шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №271. Від шлюбу вони мають малолітню дитину, сина - Лева, [INFO]. За час сумісного проживання в шлюбі все частіше між ними вникали непорозуміння, що спричиняло повсякденні сварки, створюючи психологічно нездорову атмосферу в сім'ї, внаслідок чого подальше їхнє спільне життя стало суперечити її інтересам. У грудні 2015 року вона перестала спільно проживати з відповідачем та вести сумісне господарство, тим самим фактично припинила шлюбні відносини. Примирення вважає неможливим, а спроби зберегти сім'ю недоцільними, оскільки факт її існування носить лише формальний характер. Тривалий час вона та відповідач проживають окремо один від одного кожен своїм особистим життям. Вважає, що зникла можливість бути їх сім'ї суспільно корисною, і складовою самого суспільства. Спір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя між ними відсутній. У своїх письмових заявах позивачка та відповідач, кожний окремо просять суд, розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що позивачка наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні сторін, які згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України подали до суду відповідні заяви. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Фактичні взаємини подружжя на теперішній час не дають підстав зберегти сімю. Отже, на теперішній час шлюб носить лише формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Відповідно зникла можливість бути їхній сімї суспільно корисною, і взагалі складовою самого суспільства. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує тим, що 30.09.2000 року між нею та відповідачем укладено шлюб. За час шлюбу народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] Однак, спільне життя з відповідачем не склалось, чоловік не дбався про створення нормальних сімейних стосунків, між ними часто виникли розбіжності у поглядах на спільне життя. Останнім часом відповідач став зловживати алкогольними напоями, дітей не утримує, їх вихованням не замається. Позивач в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримала, пояснила, що відповідач в сім'ї поводиться агресивно, до дітей ставиться грубо, нецензурно висловлюється, збереження шлюбу не можливе. Відповідач не з'явився в судове засідання, належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи проведено в порядку, визначеному ст.ст.224, 225 ЦПК України. Заслухавши пояснення, обстеживши матеріали справи та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати по сплаті судового збору понесені позивачем на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягененню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовує тим, що з 15.11.2003 року вона та відповідач перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано було виконавчим комітетом Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис №6. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За час сумісного проживання у шлюбі у неї з відповідачем не склалися нормальні сімейні стосунки. Причиною того, явилась відсутність взаєморозуміння та протилежність поглядів на шлюбні відносини, що призвели до взаємного відчуження і остаточного розпаду сім'ї, збереження якої стало неможливим. З початку 2014 року вона фактично припинила шлюбні відносини з відповідачем, після чого проживають окремо один від одного. Примирення з відповідачем вважає неможливим, а спроби зберегти сім'ю недоцільними, оскільки факт її існування носить лише формальний характер. Спільне життя між ними не склалося. Спір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя між ними відсутній. У своїх письмових заявах позивач та відповідачка просять розглянути справу за їхньої відсутності у судовому засіданні, про що вона не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні позивача, який скористався своїм правом відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, на підставі наявних доказів, які є достатніми для вирішення справи по суті заявлених вимог. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Фактичні взаємини подружжя на теперішній час не дають підстав зберегти сім'ю. Отже, на теперішній час шлюб носить лише формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Відповідно зникла можливість бути їхній сім'ї суспільно корисною, і взагалі - складовою самого суспільства. На підставі викладеного та

Outcome: approved