Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати поважними причини пропуску нею терміну прийняття спадщини та встановити додатковий строк для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] помер [PERSON] , який проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] . За життя [PERSON] 01 липня 2005 року склав заповіт, згідно якого все належне йому майно заповів позивачці. При житті спадкодавець продав належний йому житловий будинок по [ADDRESS] позивачці, яка на той час була неповнолітньою. Крім цього, позивачка про наявність заповіту не знала. Про його наявність дізналась лише в жовтні 2020 року при спілкуванні з посадовими особами Буцинської сільської ради. При зверненні до нотаріуса з питань переоформлення спадкового майна виявилось, що позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини і що у спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] . Вважає, що строк для подачі заяви в нотаріальну контору пропущений з поважних причин. Просить визнати поважними причини пропуску строку прийняття спадщини та встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини. У судове засідання позивач не з`явилася, її представник подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у їх відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову та просить справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1270 ЦПК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1272 ЦПК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З матеріалів справи судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] (а.с.31). [PERSON] за життя 01 липня 2005 року склав заповіт, який посвідчений секретарем Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області та зареєстрований в реєстрі за №66, яким все своє майно заповів позивачці [PERSON] (а.с.29). Заповіт не змінено і не відмінено (а.с.28). Договором купівлі-продажу від 29 грудня 2005 року [PERSON] передав у власність позивачці житловий будинок та господарську будівлю по [ADDRESS] (а.с.25-26). З довідки Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 08 жовтня 2020 року № 416 вбачається, що згідно запису погосподарської книги [PERSON] був зареєстрований і проживав до дня смерті в [ADDRESS] . До складу спадкового майна входить присадибна ділянка та земельні ділянки, які розташовані на території Буцинської сільської ради (а.с.28). Позивач у жовтні 2020 року звернулася до приватного нотаріуса Старовижівського районного нотаріального округу Бабич Н.Г. з питань переоформлення спадкового майна. Встановлено, що позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини і у спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] . Із повідомлення завідувача Старовижівської державної нотаріальної контори від 23 грудня 2020 року №408/01-09 вбачається, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] станом на 23 грудня 2020 року відсутня (а.с.42-43). Із інформації Буцинської сільської ради Старовижівського району від 26 листопада 2020 року №379/02.07 вбачається, що підтверджуючі документи про повідомлення посадовими особами Буцинської сільської ради [PERSON] щодо наявності заповіту в її користь від імені [PERSON] , який помер [INFO] , відсутні (а.с.10). Судом встановлено, що позивач на час смерті не проживала постійно із спадкодавцем і не подала заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк, тобто вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За змістом частини 3 статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно матеріалів справи судом встановлено порушення нотаріусом (посадовими особами Буцинської сільської ради) згаданої норми. Так, відповідач визнає позов та зазначає, що підтверджуючі документи про повідомлення посадовими особами Буцинської сільської ради [PERSON] щодо наявності заповіту в її користь від [PERSON] , який помер [INFO] , у сільській раді відсутні (а.с.10). Вказаний факт є обставиною, що створює об`єктивні труднощі для своєчасного прийняття позивачкою спадщини за заповітом, про наявність якого позивачка не знала. Що підтверджується правовою позицією Верховного суду у справі № 757/28103/16-ц, № 130/2517/18 від 21.09.2020. У відповідності до частин 1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що на момент складення заповіту та в подальшому оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку з господарською будівлею позивачка була неповнолітньою особою, що підтверджується копією її паспорту (а.с.7), не знала про наявність спадкового майна, оскільки в той час перебувала на навчанні в Національному фармацевтичному університеті у м.Харків (а.с.12-14,16,17), поховання спадкодавця здійснив батько позивачки [PERSON] (а.с.24). Крім цього, за місяць до смерті спадкодавець переніс інсульт та був неповносправною людиною, а отже не міг повідомити позивачці про наявність інсульту. Разом з тим, суд відхиляє такі докази позивача та не визнає їх поважними причинами як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, існування заповіту та факт смерті спадкодавця, навчання позивачки. Вказані причини пропуску позивачкою шестимісячного строку звернення до нотаріуса не є причинами, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення нотаріальних дій. Що узгоджується із правовими позиціями Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у справах № 130/2517/18 від 21.09.2020, № 750/262/20 від 11.11.2020 р. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень частини 3 статті 1272 ЦК України поважними, оскільки вони об`єктивно унеможливили подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини за місцем її відкриття та реалізацію нею передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов до висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] в межах строку, встановленого частиною 1 статті 1270 ЦК України. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору залишити за нею у зв`язку із зазначенням про це нею в позовній заяві.

Outcome: approved