Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 18 жовтня 2003 року. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось. Вказує, що вони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство та проживають окремо. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 квітня 2019 року, сторонам судом надано строк для примирення тривалістю два місяці. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві, пояснила, що під час спільного проживання між ними часто виникали конфлікти. Вказує, що відповідач у присутності дітей постійно її ображає, принижує, що негативно впливає на їх виховання. Протягом наданого строку примирення між ними не відбулося. Відповідач в\~судовому засіданні\~позов не\~визнав,\~пояснив,\~що конфлікти\~у сім`ї\~виникають через\~проблеми матеріального\~характеру.\~Заперечив проти\~розірвання шлюбу, додатково пояснив, що не бажає розлучатись в інтересах дітей. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. У відповідності до ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 Сімейного кодексу України. Статтею 109 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст.ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений один із подружжя. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 жовтня 2003 року, про що зроблено відповідний актовий запис №360. Прізвище після одруження: чоловіка та дружини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 12 травня 2018 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбні відносини; відповідач хоч і заперечує позов, однак не вжив жодних дій з метою примирення із позивачем та збереження шлюбу. Задовольняючи позов [PERSON] суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сім`ї неможливе, подальше перебування у шлюбі недоцільне і веде до загострення взаємовідносин, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, а тому підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved