Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з позовною заявою про стягнення аліментів на повнолітню дитину, вказуючи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20 листопада 2003 року, від якого мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який є студентом. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач на навчання дитини матеріальної допомоги не надає. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги змінила, просить стягувати аліменти у розмірі ? частини від всіх видів заробітку щомісяця та просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився. Під час розгляду справи судом було направлено до Чернігівського районного суду доручення про допит відповідача - [PERSON], в якому він пояснив, що позов визнає частково, просить стягувати з нього аліменти не в твердій грошовій сумі, а певний відсоток від його доходу, також просив стягувати аліменти тільки в період навчання, просить справу розглянути у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20 листопада 2003 року, від якого мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який навчається та є студентом 2 курсу Білгород-Дністровського педагогічного училища Одеської області, денної форми навчання, про що свідчить довідка № 105 від 29.01.2014 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їх утримання застосовуються норми ст. 191 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved