Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що її донька зі своїм чоловіком [PERSON], відповідачем по справі, проживали разом з нею у її будинку по [ADDRESS]. З 13 вересня 2012 року відповідач розірвав відносини з її донькою та переїхав з речами до своєї матері в с. Рідка Теофіпольського району, де і проживає по даний час. Позивач заявила вимогу визнати [PERSON] таким, що втратив право користування її житловим будинку, так як він не бажає добровільно знятися з реєстрації, внаслідок чого вона не може отримати субсидію на оплату комунальних послуг. В ході судового розгляду позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що близько 15 років відповідач проживав з її донькою у шлюбі, який на даний час не розірваний. Але після сварки відповідача з дружиною він зібрав свої речі і переїхав жити до своєї матері в с. Рідка. В даний час, наскільки їй відомо, він перебуває на заробітках в Росії. Зазначила, що не заперечує проти того, щоб зять проживав у її будинку разом з сім'єю, так як дві його доньки потребують батька, скучають за ним, і в разі задоволення позову, при бажанні зятя повернутися в сім'ю, вона надасть згоду на реєстрацію проживання в будинку. Причинами звернення з даним позовом позивач вказує на необхідність зменшення комунальних платежів та попередження негативних наслідків можливих дій відповідача, зокрема, отримання кредитів і т.п. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений, в судове засідання не з'явився, причин неявки не зазначив, заперечень не надав, справа розглянута за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 150, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, якими є, згідно ч. 4 ст. 64 кодексу, діти наймача. Члени сім'ї власника будинку, які проживають разом з ним, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, і, крім того, вони мають право за згодою власника будинку вселяти в займане ними приміщення інших членів сім'ї. Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом. Позивачка являється власником житлового будинку по [ADDRESS] Теофіпольського району, що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок, виданим виконкомом Теофіпольської районної Ради народних депутатів 21 липня 1988 р. У її будинку зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON], який є чоловіком її доньки [PERSON], що вбачається з свідоцтва про народження доньки позивача серії [NUMBER], свідоцтва про укладення шлюбу між нею та відповідачем, довідки Волицької сільської ради від 28.10.2013 р. № 365 про склад сім'ї позивача. З пояснень позивача, показів свідків [PERSON] та [PERSON], а також довідки Волицької сільської ради від 21.10.2013 р. № 358, встановлено, що відповідач з вересня 2013 року у будинку позивача відсутній без поважних причин, що становить понад один рік. Зокрема, свідок [PERSON], [INFO], пояснила, що проживає неподалік будинку позивача, являється кумою її доньки та відповідача. Підтвердила відсутність [PERSON] за місцем проживання з вересня 2012 р., так як запам'ятала, що відповідач залишив сім'ю через деякий час після святкування в серпні дня народження своєї дружини, після чого не повертався. Свідок [PERSON], [INFO], сестра позивачки, дала аналогічні покази, так як пам'ятає, що певний період в 2012 р. проживала в м. Хмельницький, і коли після свого дня народження у 2012 р. повернулася на батьківщину в село, то зять сестри уже переїхав жити до матері в с. Рідка. Зазначені обставини відповідачем не спростовані, не зазначено причин його відсутності за місцем проживання для оцінки їх поважності, тому він підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням позивача.

Outcome: approved