Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3/16 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , дитина проживає разом з нею її вихованням і утриманням займається вона. Відповідач не надає в добровільному порядку матеріального забезпечення для дитини. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 03.07.2020 провадження у справі відкрито з призначенням справи до судового розгляду . У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Третя особа проти позову заперечувала, посилаючись на те, що він направлений на зменшення у подальшому розміру аліментів, які присуджені до стягнення з відповідача на її користь на утримання дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження , який в даний час проживає разом з позивачем, вона займається його вихованням та утриманням. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Зазначене кореспондується із нормами статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», згідно із якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Таким чином, нормами сімейного законодавства України презюмується рівність обов`язків обох батьків з утримання дитини до досягнення повноліття, при цьому способи виконання батьками такого обов`язку можуть визначатись як за домовленістю, так і судом за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Тобто, законодавцем право на отримання аліментів пов`язано саме із проживанням дитини з одним із батьків, а також фактом прийняття участі в утриманні дитини. Однією із основоположних засад цивільного судочинства є його диспозитивність, яка, зокрема, полягає у розгляді судом справ виключно за зверненням особи, у межах заявлених нею вимог та на підставі поданих доказів. Доказами у цивільному процесі, згідно із ст.76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У свою чергу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, тобто щодо обставин, які підтверджуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно до рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26.03.2018 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку. Відповідно до довідки про доходи [PERSON] працює у ТОВ «Єристівський ГЗК» та отримує стабільну заробітну плату, яка за період з березня 2020 по червень 2020 складає 132714,23 грн. Таким чином, виходячи з принципу рівності, суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] на місяць у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача, буде справедливим балансом щодо захисту прав всіх неповнолітніх дітей відповідача, які будуть мати однаковий рівень матеріального забезпечення від батька та на даному етапі забезпечить дитині на утримання якої стягуються аліменти за даним рішенням, з боку відповідача належне утримання, а також не погіршить його матеріальне становище. З урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, інших обставин, що мають істотне значення, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до часткового задоволення і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial