Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 08.07.2016 сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. За час спільного проживання в сторін народились дитина - [PERSON] , [INFO] . Через різні погляди на взаємовідносини між подружжям, сімейне життя у сторін не склалося. Примирення і збереження шлюбу позивач вважає неможливим та таким, що буде суперечити її інтересам, а також інтересам дитини. Оскільки відповідач не згодний на розірвання шлюбу, позивач вимушена звернутися із даним позовом до суду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. (а.с. 17, 18) Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Ухвалу суду та позовну заяву з додатками відповідач отримав, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №2105018241912. Окрім того, відповідачем була надана заява про розгляд справи у його відсутність, у якій позов визнав, просив його задовольнити та розглядати за наявними у справі матеріалами. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін відучасників справи не надходило. З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.07.2016, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданого 08.07.2016 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №1360. (а.с. 8) Сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 09.06.2017 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №2053. (а.с. 4). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Виходячи із положення ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з наведеного вище, вимога позивача про залишення їй прізвища [PERSON] , підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірванню, оскільки судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам одного із подружжя, а саме позивача по справі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved