Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 квітня 2014 року по 31 березня 2016 року в розмірі 33755,00грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00грн.. Зазначила, що працювала у відповідача на посаді оператора котельної з 30 травня 2013 року. Звільнена за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України 31 березня 2014 року. В порушення норм трудового законодавства відповідач на день звільнення розрахунок не провів. Судом виданий наказ про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати, який знаходиться на виконанні. В судове засідання позивач надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Надала згоду на вирішення справи заочно. Відповідач в судове засідання представника не направив. На адресу місця знаходження відповідача направлено копію позовної заяви з додатками та повістки-виклики. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Справу вирішено заочно. Аналізуючи надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, належних йому від підприємства, проводиться у день звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженного ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадяться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що позивач працювала у відповідача оператором котельної. Згідно наказу від 31 березня 2014 року № 09/10-02 звільнена за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. У день звільнення кінцевий розрахунок не проведений. Згідно судового наказу від 18 лютого 2014 року стягнуто заборгованість з нарахованої та невиплаченої заробітної плати. Зазначене підтверджується записами в трудовій книжці, довідкою ПАТ «Бердянськсільмаш», Середній заробіток позивача за день становила 63,93 грн.. Зазначене підтверджується довідкою ПАТ «Бердянськсільмаш». За період з 01 квітня 2014 року по 31 березня 2016 року, тобто за 502 робочих дні стягненню підлягає середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 32092,86 грн. (63,93 грн. роб.дн. х 502 роб.дн. = 32092,86 грн.). (Кількість робочих днів визначена в листах Міністерства соціальної політики України № 9884/0/14-13/13 від 04.09.13 р., № 10196/0/14-14/13 від 09.09.14 р. з урахуванням листа № 560/13/133-15 від 18.09.15 р., № 10846/0/14-15/13 від 20.07.15 р.). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що конституційне право [PERSON] на своєчасне одержання винагороди за працю порушене відповідачем. В звязку з чим середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Зазначені порушення призвели до моральних страждань позивача, втрати нормальних життєвих звязків та вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Виходячи з характеру та обсягу страждань позивача, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті, суд вважає можливим визначити грошовий еквівалент завданої позивачу моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн.. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial