Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що з 06 червня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні стосунки поступово почали між ними погіршуватись через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Відповідач нехтує сімейними цінностями, на підставі чого в сім'ї виникали сварки, свідками яких часто ставала діти. Відповідач її ображає, нецензурно висловлюється, погрожує. З'явилась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Сторони стали чужими людьми один одному. З грудня 2015 року разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, всі спроби примирення в минулому не принесли позитивних результатів. Шлюб носить формальний характер, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, наполягала на його задоволенні, просила строк для примирення не надавати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, також просила не надавати сторонам строк на примирення, оскільки таке між ними неможливе. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3,4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 червня 2014 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №125, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від спільного проживання сторони мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сім'я не проживають з грудня 2015 року. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім'єю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння, конфлікти і сварки між сторонами, в тому числі і в присутності неповнолітніх дітей, можуть негативно відобразитись на їхньому вихованні. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхніх дітей, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved