Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про невиплату допомоги на оздоровлення за 2013 рік та відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що вона працює на посаді спеціаліста 1 категорії Сосницької селищної ради. Відповідно до графіку відпусток їй за 2013 рік була передбачена з 11.08.2013 року. Згідно з листками непрацездатності вона перебувала на лікарняному з 07.08.2013 року по 25.11.2013 року. До роботи приступила 27.11.2013 року і в цей же день написала заяву про надання щорічної відпустки, так як їй потрібен реабілітаційний період. Селищний голова [PERSON] відмовив їй у наданні відпустки без пояснення причин, заяву не зареєстрував. З 03.12.2013 року по 24.12.2013 року вона знову перебувала на лікарняному. 13.12.2013 року вона знову написала заяву на відпустку, але селищний голова сказав, що надасть відпустку по виконанню накопиченої роботи і можливо в наступному році. На її заперечення, що вона втратить право на матеріальну допомогу на оздоровлення, не реагував. На дану заяву та заяву про надання відпустки з 26.12.2013 року вона отримала відмову. В зв'язку з відмовою селищним головою [PERSON] у наданні відпустки, їй не нарахована та не виплачена допомога на оздоровлення за 2013 рік. Просить стягнути із селищного голови [PERSON] матеріальну допомогу на оздоровлення за 2013 рік в розмірі 1300 грн, а також стягнути з нього моральну шкоду в розмірі 10000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заслухавши сторони, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. З показань допитаної в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] вбачається, що селищний голова [PERSON] не надав відпустки її дочці [PERSON] за 2013 рік. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працює на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії Сосницької селищної ради. Відповідно до графіку відпусток за 2013 рік відпустка була передбачена з 11.08.2013 року. В період з 07.08.2013 року по 25.11.2013 року та з 03.12.2013 року по 24.12.2013 року вона перебувала на лікарняному. З 26.11.2013 року вона являється інвалідом ІІ групи загального захворювання. У відповідності до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Згідно зі ст.1172 ЦК України, за шкоду, завдану працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків відповідає юридична особа. [PERSON] є головою Сосницької селищної ради і, в разі скоєння ним неправомірних дій чи в разі його бездіяльності, які призвели до виникнення шкоди або збільшення шкоди, завданій іншій особі, підтвердженої відповідними доказами, повинна відповідати Сосницька селищна рада. Оскільки позов до Сосницької селищної ради не заявлявся, а [PERSON] діяв як посадова особа, тому підстави для задоволення позову відсутні. Вимогами ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Статею 4 ЦПК України встановлено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як визначено ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За таких обставин, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed