Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою що втратила право на користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що являється власником будинку, розташованого в [ADDRESS] в якому зареєстрована і відповідачка. З 2007 року відповідачка у будинку не проживає, не оплачує за комунальні послуги, але добровільно знятися з реєстрації не бажає. Тому на підставі ст.ст. 71, 71 ЖК України позивачка просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим будинком. 10 серпня 2016 року [PERSON] подала уточнену позовну заяву, в якій вказала, що являється єдиним власником будинку, розташованого в [ADDRESS]. Відповідачка після укладення шлюбу з її братом [PERSON] була зареєстрована у вказаному будинку зі згоди попереднього власника -її матері [PERSON]. У червні 2007 році [PERSON] розірвала шлюб з її братом та виїхала проживати в с. Рябухи, де мешкає і на даний час. В 2010 році помер її брат [PERSON], а у 2011 році мати [PERSON] Оскільки [PERSON] з 2007 року не проживає у житловому будинку розташованому в [ADDRESS], не являється членом її сім'ї як власника будинку, не оплачує плату за користування жилим приміщенням, не приймає участі у спільному побуті, [PERSON], на підставі ст. ст. 383, 391, 405 ЦК України просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву в якій вказала, що не має можливості з'явитися в судове засідання. Просить розглянути справу без її участі та задовольнити позов в повному обсязі, так як через реєстрацію місця проживання відповідачки в її будинку вона не має можливості оформити субсидію на житлово-комунальні послуги та в подальшому продати будинок. Відповідачка позов первісний та уточнений не визнала в повному обсязі. Пояснила, що з 2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], у 2002 році у них народився син [PERSON]. Вони всі були зареєстровані у будинку [ADDRESS], що належав матері її чоловіка - [PERSON]. У травні 2007 року після сварки з сестрою чоловіка [PERSON] вона разом з дитиною залишила будинок, а в червні 2007 року звернулася до суду за розірванням шлюбу. З 2007 року по 2009 рік вона мешкала разом з дитиною в смт. Талалаївці у чужих людей. З березня 2009 року і по даний час вона проживає в с. Рябухи Талалаївського району в будинку, що належить її батьку. Вона не бажає добровільно знятися з реєстрації в будинку [ADDRESS], так як позивачка повинна їй відшкодувати кошти, за те, що в період проживання у в даному будинку під час шлюбу вона купувала і доглядала худобу, також вкладала кошти в облаштування господарства. В зв'язку з чим позивачка повинна їй сплати за частку у майні за 6 років, що вона там проживала. Представник 3-ї особи - Талалаївської селищної ради в судове засіданні не з'явився, селищний голова надав суду заяву в якій просить розглянути справу без участі представника селищної ради. Суд заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити з наступних підстав. Рішенням Талалаївського районного суду від 08 червня 2007 року задоволено позов [PERSON] та розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 10 грудня 2002 року відділом РАГС Талалаївського районного управління юстиції, актовий запис № 36, а неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], залишено проживати з матір'ю (а.с.16). 05 липня 2007 року зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] в органі РАЦС (а.с.17). З копії будинкової книги для прописки громадян в будинку [ADDRESS] вбачається, що відповідачка зареєстрована у вказаному будинку з 06 лютого 2003 року і по даний час, з 27 січня 1998 року в даному будинку був зареєстрований її чоловік [PERSON] (а.с.7-8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.15). [INFO] померла [PERSON] (а.с.47). За життя вона склала заповіт, яким все своє майно, яке на день смерті буде належати їй і на що за законом матиме право, вона заповіла [PERSON], що підтверджується копією заповіту (а.с.48). Рішенням Талалаївського районного суду від 18 жовтня 2012 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з господарськими спорудами розташований в [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] (а.с 14). Право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок зареєстроване 07.12.2012 року, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради (а.с. 9). Згідно копії будинкової книги для прописки громадян (а.с.7-8) в будинку [ADDRESS] з 08 квітня 2014 року також зареєстровані [PERSON], 1991 р.н. та [PERSON], 2012 р.н., які є донькою та внучкою позивачки [PERSON], що підтвердила в судовому засіданні відповідачка [PERSON] Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї. Права та обов'язки членів сім'ї власника жилого будинку визначені у ст.156 ЖК України. До членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені у частині 2 ст.64 ЖК України, а саме інший з подружжя, їх діти, батьки. Членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Приписами ч. 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Норма закону, яка б регулювала порядок визнання особи, яка не є членом сім'ї власника, такою що втратила право користування жилим приміщенням, в діючому законодавстві, зокрема ЖК УРСР та ЦК України, не передбачена, з огляду на це слід застосовувати аналогію закону, зокрема ст. 405 ЦК України. На підставі досліджених доказів в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була зареєстрована в будинку [ADDRESS] зі згоди попереднього власника будинку [PERSON], яка померла [INFO], з травня 2009 року і по даний час відповідачка в даному будинку не проживає, що підтверджується поясненнями [PERSON], актом обстеження від 12 липня 2016 року (а.с.20), довідками Рябухівської сільської ради Талалаївського району від 07.07.2016 року № 453 (а.с.18) та від 22.07.2016 р (а.с.24). Оскільки відповідачка не є членом сім'ї власника будинку [PERSON], не пов'язана з нею спільним побутом, більше 8 років не проживає у будинку, не несе витрат на його утримання, а реєстрація її місця проживання у вказаному будинку створює перешкоди для позивачки, зокрема унеможливлює оформлення субсидії на житлово-комунальні послуги, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визнати такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, що належить позивачу, а саме будинком [ADDRESS], на підставі ст.405 ЦК України. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пов'язані із сплатою судового збору при подачі позову в сумі 551 грн.20 коп.

Outcome: approved