overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В заяві зазначено, що позивач на підставі договору дарування від 23 травня 2007 року є власником 23/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS]. За вказаною адресою позивач зареєструвала відповідача, з яким перебувала у шлюбних відносинах. У червні 2013 року шлюб між ними було розірвано, відповідач добровільно виселився з належної частини житлового будинку позивача і забрав усе своє майно. Позивач просить у судовому порядку визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за вказаною вище адресою, оскільки він фактично проживає за іншою адресою, а добровільно знятися з реєстрації відмовляється, чим створює позивачеві перешкоди у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та зазначив про необхідність залишити п. 4 позовних вимог без розгляду, а в п.3 цих вимог слова «що не має право користування» замінити словами «що втрачає право користування», в іншій частині позов підтримав та просить задовольнити. У судовому засіданні відповідач подав письмову заяву про визнання позову. У судовому засіданні представник відповідача позов визнала, проти задоволення не заперечує. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, позов підлягає задоволенню, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, вказавши, що вона є власником 1/3 частини частки жилого будинку № 10 по вул. Котляревського в м. Умань Черкаської області, розташованого на земельній ділянці розміром 1300 кв.м. в постійному користуванні, а 754 кв.м. в тимчасовому користуванні відповідно до договору дарування частки будинку (серія ВАЕ № 737275) від 07 квітня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу [PERSON], про що видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ВАА № 001752. У вказаному будинку зареєстрований, але фактично не проживає [PERSON], [INFO], що підтверджується записами у будинковій книзі та довідкою з місця проживання від 28.04.2016 року за № 144. Зареєстрований за даною адресою [PERSON] був на прохання знайомих для того, щоб він став на облік в Уманському міському центрі зайнятості, деякий час проживав та з літа 2014 року забрав свої речі і кудись поїхав, після чого не повертався до цього часу. Вказана особа [PERSON] будучи формально зареєстрованим, фактично не проживає за вказаною адресою, не сплачує за комунальні послуги, не приймає участі в утриманні будинку. Оскільки [PERSON] за місцем реєстрації більше шести місяців не проживає без поважної причини, самостійно забрав свої речі та виїхав у невідомому напрямку в 2014 році, місце проживання його їй невідомо, вирішити питання щодо зняття його з реєстрації за вказаною адресою у добровільному порядку не можливо, вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою. Тому просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням по вул. Котляревського,10 в м. Умань Черкаської області; судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просить його задоволити. В судові засідання, призначені на 05 вересня 2016 року на 09.30 годин, на 12 вересня 2016 року на 10.00 годин, на 20 вересня 2016 року на 09.00 годин, на 07 жовтня 2016 року на 09.00 годин, на 01 листопада 2016 року на 09.00 годин та на 29 листопада 2016 року на 09.00 годин відповідач [PERSON] не зявився, причини неявки невідомі, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку відповідно до повідомлення в газеті «Урядовий курєр» № 212(5832) від 11.11.2016 року. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що є власником будинку [ADDRESS] , в якому зареєстрований її онук [PERSON] , який з вересня 2017 року не проживає у вказаному будинку, комунальні послуги не сплачує, чим завдає турботи під час оформлення субсидії по оплаті комунальних послуг, тому просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , в судове засідання не явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , двічі (повторно) підряд в судові засідання не явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. (а.с.32-33,37-38,44-45) Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії договору купівлі-продажу будинку від 07.09.1976 року №19 посвідченого виконавчим комітетом Жовтянської сільської Ради депутатів трудящихся П`ятихатського району Дніпропетровської області власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.5) Згідно копії реєстраційного посвідчення та копії технічного паспорту на будинок [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . (а.с.5-6) Згідно довідки вих.. № 982 від 19.11.2019 року виданої Жовтянською сільською радою П`ятихатського району Дніпропетровської області, [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстрований в будинку, [ADDRESS] , але на території сільської ради не проживає з жовтня 2017 року. (а.с.8) Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Викладене свідчить, що оскільки будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу, а відповідач більше ніж рік в будинку не проживає, проте продовжує перебувати на реєстраційному обліку, чим порушує законне право позивача користуватися та розпоряджатися будинком, позов позивача є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому просила суд визнати відповідача такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрована [PERSON] , яка фактично з 2013 року не проживає, проте добровільно не бажає знятися з реєстраційного обліку. Її реєстрація заважає їй в оформленні житлової субсидії. За таких обставин вважала, що має право на судовий захист. У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. На підставі п.п.2,4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 11 липня 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно Витягу з реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с.11) Те, що відповідач [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою, але фактично не проживає підтверджується відповідними довідками виконавчого комітету Старобільської міської ради Луганської області (а.с.12,13). Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідач за вищевказаною вказаною адресою не проживає, а тому житлове приміщення за нею не повинно зберігатися. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням, вона може бути знята з реєстрації за вищевказаною адресою. Втрата права користування житловим приміщенням тягне за собою наслідки у вигляді скасування реєстраційного запису про реєєстрацію фізичної особи за певним місцем проживання. Згідно постанови КМУ №207 від 02.03.2016 р.- зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавдення права користування жилим приміщенням. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає позов законним та обґрунтованим, а тому задовольняє його. Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду, вона не порушує питання про стягнення з відповідача судового збору, а суд сам не може вийти за межі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Зазначала, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстровані вона та її онук - [PERSON] [PERSON] з 2010 року у вказанвій квартирі не проживає, виїхав до Ізраїлю та проживає там у м. Хайфа . Будь-яких витрат на утримання спірної квартири відповідач не несе, особистих речей у квартирі не зберігає. Посилаючись на те, що відповідач з 2010 року не проживає у спірній квартирі, просила визнати його таким, що втратив право користування зазначеною квартирою. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив. Позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, про що свідчить її письмова заява (а.с. 33). За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 33). Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши позов, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 7). У зазначеній квартирі зареєстрований [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до довідки комітету мікрорайону «Рада житлового масиву Виноградар» від 09.10.18 [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] . Згідно опитування сусідів [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає (а.с. 9). Згідно з письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з 2010 року (а.с. 31-32). Крім того, факт не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] підтверджується і його особистою заявою, згідно якої останній вказує на те, що проживає постійно в Ізраїлі з 2010 року у м. Хайфа (а.с. 28). Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ураховуючи те, що відповідач з 2010 року не проживає у квартирі [ADDRESS] , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої Сосницькою селищною радою 29.01.2015 року за №192, у вказаній квартирі зареєстрований лише [PERSON], [INFO], який на даний час прописаний (зареєстрований) за вищевказаною адресою, хоча фактично, з дня прописки (реєстрації) та по даний час в зазначеній квартирі не проживав та не з'являється, так як офіційно працює в м. Чернігові, де і проживає разом зі своїми батьками. Просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS] та примусово зняти його з реєстраційного обліку в її квартирі. Позивач [PERSON] в судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВРМ №077084 від 12.10.2011 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Із довідки Сосницького РС УДМС №83 від 03.02.2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою виконкому Сосницької селищної ради за №192 від 29.01.2015 року вбачається, що в [ADDRESS] зареєстрованим значиться [PERSON], [INFO]. Із акту депутата Сосницької селищної ради [PERSON] від 29.01.2015 року вбчається, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS]; не проживає на протязі більше 10 років. Згідно з ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача, або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень діючого законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]; є такими, що підлягають задоволенню частково. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачка на підставі договору купівлі-продажу від 04 травня 2017 року є власником однокімнатної квартири № 64 в будинку № 12 у Військовому містечку м. Бердянська Запорізької області. Згідно п. 4.2 договору купівлі-продажу продавець зобовязався не пізніше 09 травня 2017 року здійснити зняття з реєстрації місця проживання зареєстрованих за адресою предмету договору осіб. Продавець квартиру звільнила, але з реєстрації за даною адресою не знявся відповідач [PERSON] Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачка, повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і пояснила, що [PERSON] був зареєстрований в квартирі як син продавця. На даний час мешкає в Київській області і не має можливості приїхати до м. Бердянська, щоб знятися з реєстрації. Просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій справу просив розглянути без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу квартири № 64 в будинку № 12 у Військовому містечку м. Бердянська Запорізької області від 04 травня 2017 року, вказана квартира на праві приватної власності належить [PERSON] Згідно з довідкою № 8 від 10 травня 2017 року [PERSON] зареєстрований в квартирі, належній позивачці. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що вони знають відповідача та їм відомо, що відповідач з кінця 2013 початку 2014 року переїхав на постійне місце мешкання до Київської області, йому відомо, що квартиру продано та що йому необхідно знятися з реєстрації, але він не має можливості приїхати та добровільно знятися з реєстрації. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає за адресою: [INFO], Військове містечко, 12, кв. 64, не є власником вказаної квартири, проте зареєстрований. Наявність реєстрації місця проживання особи в житловому приміщенні, яка в ній не проживає, є перешкодою у здійсненні позивачкою прав власника цього будинку. Зазначені перешкоди підлягають усуненню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач просить визнати [PERSON], [INFO], особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №4 в будинку №40 по вулиці Новосельського у місті Одесі. [PERSON] мотивує свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], на підставні договору купівлі продажу від 30.12.2003 року, відповідачка зареєстрована у зазначеній квартирі, але фактично там не проживає з 2010 року. В 2007 році відповідачка виїхала з Одеси та не має можливості зявитися для добровільного зняття з реєстраційного обліку місця проживання, в звязку з чим позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивачки підтримав заявлені вимоги по викладеним підставам та просив їх задовольнити. Представник відповідачки в судовому засіданні надав заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], на підставні договору купівлі продажу від 30.12.2003 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4256 (а.с. 8-9). З 26.10.2005 року [PERSON] зареєстрована у зазначеній квартирі, що підтверджується копією паспорту останньої, довідкою № 952 з КП ЖКС «Порто Франківський» та довідкою наданою відділом адресно довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Також, встановлено, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з 2010 року, що підтверджується актом сусідів (а.с. 19). Відповідно до статті 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки з 2010 року та по теперішній час відповідачка не проживає в спірній квартирі, тобто понад одного року, тому суд вважає можливим визнати її такою, що втратила право на користування вказаною житловою площею в квартирі. Враховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до передбаченого ст.11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved