Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення боргу, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь 1 126 400 грн. боргу за договором позики. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 05 березня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, за яким відповідач взяв у неї в борг 40000 доларів США, які зобов'язався повернути до 30 вересня 2018 року. У встановлений строк відповідач грошові кошти не повернув, а тому [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. [PERSON] з'явилася в судове засідання, підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Представник [PERSON] - [PERSON] з'явилася в судове засідання та надала відзив на позовну заяву в якому вказала, що [PERSON] визнає позовні вимоги у повному обсязі не заперечує проти ухвалення судом рішення проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Встановлено, що 05 березня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів, за яким відповідач взяв в борг у позивача грошові кошти у розмірі 40000 доларів США, та зобов'язався повернути борг в строк до 30 вересня 2018 року. Вищевказаний договір позики підписаний позивачем та відповідачем, отже між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики, що свідчать про укладення такого договору відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України. Як слідує зі ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України, передбачено зобов'язання боржника виконати свій обов'язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов'язанні вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. На підставі наведеного, та того, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку про доведений факт щодо наявності заборгованості по договору позики від 05 березня 2018 року [PERSON] перед [PERSON] Відповідач грошові кошти у повному обсязі позивачу не повернув, а тому суд прийшов до висновку, що борг по договору позики складає 40000 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 1 126 400,00 грн., які необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави повинно бути стягнено судовий збір в сумі 8810,00 грн.

Outcome: approved