Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. В позові вона посилається на те, що 12.07.2002 року був зареєстрований шлюб між нею та [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області. В шлюбі в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб фактично розпався, з відповідачем вони не проживають на протязі останніх шести місяців. В позові вказано, що сімейне життя з [PERSON] не склалося тому, що було відсутнє між ними взаєморозуміння, повага, в них різні погляди на побут та виховання дітей. В позові вказано, що подружні стосунки з відповідачем вони не підтримують, підстав та бажань відновити сімейні відносини не мають, а тому позивач вважає, що шлюб остаточно розпався, відновленню не підлягає, на примирення вона не згодна. Також, в позові вказано, що їхні син [PERSON] та дочка [PERSON] весь час проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Спору з приводу проживання дітей між ними не має. Спору з приводу поділу майна у них також не має. На цих підставах вона просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON], у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.\~\~ Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. В заяві також зазначено, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомлений про місце, дату та час проведення судового засідання, в судове засідання не з'явився, про причини неявки до суду не повідомив. У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.1\~ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 12.07.2002 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 270, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І-СР № 065982, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області 12.07.2002 року. (а.с. 11) Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Враховуючи, що сторони на примирення не погоджуються, збереження сімї є неможливим та суперечитиме інтересам позивача, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки шлюб існує формально. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР № 113989, яке видане 27.09.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області (актовий запис № 497) (а.с.7) та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР № 140087, яке видане 30.05.2012 року Бабанською селищною радою Уманського району Черкаської області (актовий запис № 8) (а.с.8), в яких батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 1366 від 03.11.2017 року, виданої селищною радою смт. Бабанка Уманського району Черкаської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом з матірю [PERSON] та знаходяться на її утриманні (а.с.12). Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з матірю [PERSON] Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено в ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями\~ст. 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 СК України. Обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не звільняє їх від обов'язків щодо дітей. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст.150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню сина [PERSON] та дочки [PERSON], з огляду на вік дітей, прожитковий мінімум для них, обов'язок батьків забезпечувати достатнє утримання дітей, належні умови для їх розвитку, навчання тощо, зважаючи на працездатний вік батька дітей, який в змозі мати доходи на своє та утриманців проживання, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно з вимогами\~ст. 84, 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а в разі їх несплати судові витрати стягуються на користь держави.

Outcome: approved