Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно (земельну ділянку). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03 квітня 2015 року померла мати позивачки, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 5,6493 га, що знаходиться на території Курячівської сільської ради. Заповіту [PERSON] не залишила. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернулися. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачка отримала відмову у отриманні свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. У звязку із цим позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку № 493 загальною площею 5,6493 га, що знаходиться на території Курячівської сільської ради. Позивач в судове засідання не зявився, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву, в якій позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 471749 [PERSON] померла 03.04.2015 року (а.с.4). Згідно довідки виконкому Білокуракинської селищної ради №1021 від 01.11.2018 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] фактично не проживають з 2013 року в с. Курячівка (а.с.5). Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ № 040447 [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 5,6493 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8). Згідно довідки відділу у Білокуракинському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 30.06.2017 року [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 5,6493 га, що знаходиться на території Курячівської сільської ради (а.с.9). Постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 12.12.2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.7). Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, що передбачене ст. 1222 ЦК України. На підставі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця ... . Згідно ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Пунктом 23 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як встановлено в судовому засіданні, позивач є спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті свого батька, однак, через незалежні від нього обставини не зміг належним чином оформити свої спадкові права. На підставі викладеного та

Outcome: approved