Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач, як батько, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини. В судове засідання позивачка [PERSON] не прибула, до суду надала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, до суду надіслав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що в позивача і відповідача є спільна дитина - донька [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в підготовчому судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, тож суд у відповідності зі ст.ст. 180-182,184 Сімейного кодексу України стягує з нього аліменти. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір, поскільки позивачка згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved