Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, їх шлюб носить формальний характер, подальше сумісне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] засуджений за вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 07 серпня 2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, в даний час відбуває покарання в Холодногірській виправній колонії № 18 м. Харкова, позовна заява з копіями документів та судові повістки відправлялись йому за місцем відбування покарання. Від начальника Холодногірської виправної колонії № 18 м. Харкова [PERSON] до суду надійшло повідомлення про отримання відповідачем судових повісток, відмову засудженого від участі у відеоконференції та від надання пояснень по суті позовних вимог, що засвідчено працівниками установи шляхом складання відповідного акту (а.с. 27-28). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 30 грудня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30 грудня 2014 року (а.с. 5, 31), від шлюбу спільних дітей не мають. Сторони спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують тривалий час, в сім'ї постійно виникають сварки та суперечки. Шлюб носить формальний характер. З серпня 2014 року [PERSON] відбуває покарання в Холодногірській виправній колонії № 18 м. Харкова, кінець строку покарання - вересень 2017 року. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем подано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог. Відповідачем, всупереч вимог ст.ст. 10, 11, 57, 60 ЦПК України, належних та допустимих доказів наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог не надано. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх сім'ї неможливі і будуть суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому, згідно зі ст. 112 СК України, їх шлюб підлягає розірванню. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалася позивачка, як на підставу своїх вимог, вивчивши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Після розірвання шлюбу позивачці залишити її дошлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved