Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення їх у твердій грошовій сумі. Позовні вимоги мотивовані тим, що на утриманні позивача знаходиться малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 11.02.2013 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини місячного заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач вказує, що на даний час матеріальний стан відповідача суттєво покращився, відповідач неофіційно працює в м. Одеса, внаслідок чого ним нещодавно було придбано автомобіль, а тому він може сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж визначений судовим рішенням та оскільки відповідач не має офіційного заробітку, просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, вказуючи що на даний час дитина відвідує дошкільний заклад та зайняття з танців, а тому потребує додаткових витрат. Відповідач позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що він дійсно працює в м. Одеса проте його заробіток не є стабільним. Зазначає, що він дійсно придбав автомобіль в серпні 2016 року однак вже його продав. Згоден сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 11.02.2013 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини місячного заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні позивача. В судовому засіданні також було встановлено, що відповідач працює в м. Одеса та отримує дохід. Відповідачем ці обставини не заперечувалися. Згідно довідки № 31/15/5149-153 від 26.01.2017 року виданої Територіальним сервісним центром № 5149 Регіонального сервісного центру МВС України в Одеській області за відповідачем 26.08.2016 року зареєстровано автомобіль FORD SCORPIO, 1985 р.в. Вказані обставини підтверджують, що матеріальний стан відповідача дійсно покращився і він має змогу сплачувати аліменти. Твердження відповідача з приводу того, що вказаний автомобіль ним проданий не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, крім того відповідач сам зазначив, що цивільно-правових угод щодо відчуження автомобіля він не укладав, а тому судом дане твердження розцінюється, як намагання відповідача ухилитися від сплати аліментів. Згідно положень ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. У відповідності до ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на її утримання. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На виконання вимог цієї статті, позивачем в судовому засіданні доведено, що матеріальний стан відповідача дійсно покращився і він має змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж визначений судовим рішенням. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачена можливість визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають значення. Враховуючи, що відповідач не має офіційного заробітку, аліменти з нього підлягають стягненню саме у твердій грошовій сумі. Також суд приймає до уваги, що розмір аліментів, які просить стягнути позивач, був розрахований з урахуванням витрат на відвідування дитиною дошкільного закладу та занять з танців, що відповідно до положень ст. 185 СК України є додатковими витратами на утримання дитини і не входять до складу аліментів, у зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави, пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial