Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Як доказ заявлених вимог вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, який зареєстрований 16.10.2012 року відділом ДРАЦС м. Володимир-Волинський МРУЮ Волинської області, за актовим записом №201. Від шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. З врахуванням того, що відповідач постійно ухиляється від утримання її та дітей, добровільно сплачувати аліменти не бажає, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, та 1700 грн. щомісячно на її утримання як дружини до досягнення дитиною трирічного віку починаючи з дня пред'явлення позову. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.11.2017 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - залишено без розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на дітей у заявленій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який зареєстрований 16.10.2012 року відділом ДРАЦС м. Володимир-Волинський МРУЮ Волинської області, за актовим записом №201 /а.с. 4/. Від шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], батьком яких згідно свідоцтв про народження є відповідач [PERSON] /а.с.7-8/. Судом також встановлено, що малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити повністю стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову - 13.10.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. Даний розмір є достатнім для задоволення розумних потреб дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. За таких обставин з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved