Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, мотивуючи свою вимогу тим, що після смерті [PERSON] вона є спадкоємицею, а при зверненні до Дворічанської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що після смерті [PERSON] залишилась земельна ділянка площею 6,78 га., яка розташована на території Токарівської сільської ради Дворічанського району Харківської області, яка належала [PERSON], відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ХР № 033239, виданого 07 лютого 2000 року Токарівською сільською радою Дворічанського району Харківської області, на ім'я «[PERSON]», а потім закреслено та написано «[PERSON]», тому [PERSON] не може довести належності правовстановлюючого документу, і у зв'язку з цим не може прийняти спадщину після смерті бабусі. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні підтримала свою заяву, просила її задовольнити. Представник зацікавленої особи Токарівський сільський голова Дворічанського району Харківської області Синянська О.П. в судове засідання не з'явилася, надавши заяву в якій не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON], просила справу розглянути без її участі. Згідно ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ХР №033239, виданого 07 лютого 2000 року Токарівською сільською радою Дворічанського району Харківської області, на підставі рішення № 9 від 14 вересня 1999 року [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 6,78 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Токарівської сільської ради Дворічанського району Харківської області (а.с.7). Після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, його дружина [PERSON] успадкувала вказану земельну ділянку (а.с.9), у зв'язку з чим у Державному акті на право приватної власності на землю змінено прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.7). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть (а.с.11). Відповідно до довідки №112 від 20 лютого 2013 року, виданої Токарівською сільською радою Дворічанського району Харківської області [PERSON] на день своєї смерті була зареєстрована та мешкала разом зі своєю онукою [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.12). За життя, 23 листопада 1999 року [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено державним нотаріусом Дворічанської державної нотаріальної контори про те, що все майно, яке належить їй на праві власності, вона заповідає [PERSON] (а.с.8) Свідки [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що знають [PERSON] тривалий час. Підтвердили факт родинних відносин між [PERSON] і [PERSON], а також про належність померлій [PERSON] земельної ділянки на території Токарівської сільської ради Дворічанського району Харківської області. Виправлення прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» відбулося після смерті [PERSON], у зв'язку з прийняттям спадщини його дружиною [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є зокрема, законність, рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. За таких обставин справи, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі є обґрунтованою. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилається заявниця, як на підставу своїх вимог, заслухавши пояснення заявника, приймаючи до уваги думку зацікавленої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON]

Outcome: approved