Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у них різні характери та погляди на життя, шлюбних стосунків не підтримують, їх шлюб носить формальний характер. В попереднє судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в попереднє судове засідання не зявився, надавши заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, згоден на розірвання шлюбу, просив справу розглянути в його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії IVВЛ №251844 від 11 вересня 1993 року, виданого Жовтневою сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]) зареєстрували шлюб 11 вересня 1993 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №5. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1ВЛ №397378 від 25 лютого 2015 року, виданого виконавчим комітетом Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, [PERSON] Вєроніка Вячеславівна народилася 12 лютого 2015 року, про що складено відповідний актовий запис за №6. Батько [PERSON], мати [PERSON]. Між сторонами відсутнє нормальне спілкування, подружні стосунки не підтримують тривалий час. Конфлікт має не тимчасовий характер, примирення між ними неможливе. Відповідно до ч. 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх сімї неможливі і будуть суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому, згідно з ст. 112 СК України, їх шлюб підлягає розірванню. За таких обставин справи, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися позивач та відповідач, який не заперечував проти задоволення позову, вивчивши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження їх сімї неможливі і буде суперечити їхнім інтересам. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст.ст. 112, 113 СК України,

Outcome: approved