Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивувала тим, що тривалий час перебувала з відповідачем у шлюбі, який 2014 року було розірвано. У шлюбі у них народилося двоє доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. На даний час [PERSON] виповнилося вісімнадцять років. Інша ж дочка [PERSON] є неповнолітньою. Відповідач неналежно виконує батьківський обовязок по утриманню доньки, не надає допомоги ні в матеріальній, ні в грошовій формі. Тому, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала за обставин викладених у позовній заяві. Суду додатково пояснила, що відповідач будь-якої допомоги на утримання їх дітей не надає, їй одній важко утримувати дочку, яка потребує значних витрат. Тому просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, про що свідчить оголошення в газеті «Вінничина» від 12.06.2015 року № 46 (а.с. 24). Судом на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 19 вересня 2014 року. У шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-АМ № 096099 від 14.01.2000 року). Дитина [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] в смт.Муровані Курилівці по вул. Зарічна, буд. 24. та знаходиться на її утриманні. (а.с. 6-7) Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до частини 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, те що відповідач за повідомленням позивача є здоровою, прцездатною особою, має постійний дохід, але добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Суд бере до уваги, що відповідач доказів надання допомоги дитині та неможливості надання такої допомоги суду не надав. При цьому, судом враховано обовязок обох батьків утримувати дитину та їх можливість. Тому враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що 1/4 частка від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, яка буде стягуватись як аліменти на доньку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде обґрунтованою та законною. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому підпунктом ч. 1, п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved