Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28 серпня 1993 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований Іванівським райвідділом запису актів громадянського стану Херсонської області, актовий запис № 29. Від сумісного проживання мають трьох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, що призводить до сварок. Подружні відносини припинилися у вересні 2018 року. Вважає подальше сумісне життя і збереження сім'ї суперечить її інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, просила задовольнити позов в повному обсязі, строк на примирення не надавати, понесені нею судові витрати покласти на відповідача. Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений завчасно в установленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судової повістки (а.с.27,30), надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с.25). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Іванівському райвідділі запису актів громадянського стану Херсонської області 28 серпня 1993 року, актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.08.1993 року (а.с.7). Від сумісного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] від 10.01.2013 року, серії [NUMBER] від 10.01.2013 року та серії [NUMBER] від 10.01.2013 року (а.с.9-11). Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили з вересня 2018 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що причини, які побудили позивачку звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, так як сторони сімейні відносини не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї неможливо. Суд вважає, що сторони втратили відчуття любові і поваги один до одного, не підтримують подружніх відносин. Примирення між сторонами неможливо. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, передбачено, що з 01.01.2018 року ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви про розірвання шлюбу встановлена - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 704,80 грн. (1762х0,4=704,80). Згідно квитанції № 20 від 12.12.2018 року позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн (а.с.1). Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному об'ємі.

Outcome: approved