Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи померлою. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявник має доньку [PERSON] , [INFO] , яка неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності. Опинившись у місцях позбавлення волі, [PERSON] відмовилася підтримувати зв`язки з батьками і після звільнення з місць позбавлення волі була направлена до обраного нею місця проживання. З 2007 року будь-які відомості про місце знаходження [PERSON] відсутні. Просила заяву задовольнити. В судовому засіданні заявник заявлену вимогу підтримала та просила оголосити [PERSON] померлою. Представник заінтересованої особи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, оцінивши докази у сукупності, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Судом встановлено, що заявник [PERSON] має доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11). Вироком від 15.06.2004 року колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду херсонської області Олійник В.В. засуджена до покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі; вироком від 10.09.2004 року Каховським міськрайонним судом засуджено до трьох років шести місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі (а.с. 12-17). Згідно листа ДУ «Чорноморська виправна колонія (№74)» від 14.11.2018 року, [PERSON] відбувала покарання у період з 29.11.2004 року по 23.08.2007 року, після звільнення була направлена до обраного нею місця проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). Згідно довідки старшої кварталу № 10 від 10.12.2018 року, [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] до листопада 2007 року (а.с. 26). Відповідно до інформації, наданої Каховським міським відділом ДРАЦС 17.10.2018 року, актовий запис про смерть [PERSON] по архіву відділу та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, не виявлено. Заявник [PERSON] зверталася до Каховського відділу поліції, заяву було внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування, було оголошено розшук [PERSON] , як безвісно зниклої (а.с. 21-23). Опитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знає сім`ю заявника з 1984 року, [PERSON] останній раз бачив у 2007 році і більше у своєму будинку вона не з`являлася. Опитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що багато років знайома з сім`єю заявника, [PERSON] , доньку заявника, знає з дитинства, останній раз бачила її у 2007 році. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно ст.305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом пяти років нерухоме майно, що перейшло до них у звязку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Враховуючи вищевикладене, у суду не має сумнівів щодо законності вимог [PERSON] , оскільки місце знаходження [PERSON] встановити неможливо, воно невідоме та відомості про її місце знаходження з 2007 року відсутні, а тому вважає, що є достатньо підстав для оголошення [PERSON] померлою.

Outcome: approved