Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що 26 серпня 2014 року померла її дочка [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке, зокрема, складається з домоволодіння, розташованого по вул.. Чапаєва, 11 в смт. Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області. В установлений законом термін, протягом 6-ти місяців з дня смерті, як спадкоємець першої черги за законом, не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки ще до смерті доньки захворіла на тяжку хворобу та була вимушена постійно проходити тривале лікування. В подальшому загострилося захворювання суглобів, що перешкоджало їй вільно пересуватися, та потребувала тривалого лікування. Також зазначає, що внаслідок емоційного напруження, вимушена була проходити лікування й у неврологічному відділенні, а потім ще й перенесла операційне втручання по видаленню катаракти правого ока. За вказаних обставин була позбавлена можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та таку фактично прийняв чоловік її дочки [PERSON], оскільки він проживав та був зареєстрований з дочкою за однією адресою. Однак 11 березня 2017 року [PERSON] помер, та спадкоємцем першої черги за законом після його смерті залишився [PERSON], який подав відповідну заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В теперішній час бажає оформити спадщину на своє імя, оскільки вона також є спадкоємцем першої черги за законом після смерті дочки, та при звернені до нотаріальної контори, їй було вказано, що нею пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду із заявою про поновлення такого строку. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини, просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадкового майна. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснила, що її дочка зареєструвала шлюб з [PERSON] В період шлюбу, вони придбали будинок по вул. Чапаєва, 11 в смт. Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області, який було зареєстровано за дочкою [PERSON] Взаємовідносини у неї з сім'єю дочки та зятем були доброзичливі, без сварок та конфліктів. Починаючи з 2012 року вона захворіла на онкологічне захворювання, внаслідок чого постійно лікувалася та потребувала догляду. В період її лікування у травні 2014 року помер її чоловік, а в серпні 2014 року померла дочка [PERSON] Після смерті дочки відкрилася спадщина, до якої ввійшла належна померлій частка житлового будинку, розташованого по вул. Чапаєва в смт. Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області. Вказує, що смерть дочки у значній мірі вплинула на її здоровя, як у фізичному плані так і у психологічному. Після смерті дочки у неї проявилися та загострилися інші хвороби, через які [PERSON] була обмежена у русі, а психологічне захворювання спричинило різке погіршення зору, внаслідок чого їй неодноразово було здійснено операційне втручання. Вказані обставини зумовили те, що нею не було вчасно подано заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, [PERSON] вказує, що [PERSON], як чоловік померлої дочки та також спадкоємець першої черги за законом повідомив позивача про те, що оформлятиме спадщину разом з нею та коли буде їхати до нотаріуса візьме із собою позивача. Однак своїх обіцянок не дотримався та спадщину прийняв одноособово, оформивши на себе спадкове майно. В подальшому 11 березня 2017 року [PERSON] помер. Оскільки інших родичів у нього не було, а ті яким було повідомлено про його смерть, зокрема [PERSON], яка є рідною його сестрою, ніяким чином на його смерть не відреагували, то вона та її дочка також займалися організацією поховання [PERSON] Після смерті [PERSON] їй стало відомо, що батько [PERSON] [PERSON], який спочатку був залучений до участі у справі в якості відповідача звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті його сина. Дані обставини та те, що будинок вибуде у володіння інших осіб, змусили її звернутися до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, на що їй було повідомлено про пропуск строку такого звернення. Вважає, що вказані вище обставини у своїй сукупності свідчать про поважність причин пропуску для подання заяви про прийняття спадщини та просила суд позов задовольнити. Представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала повністю. Пояснила що також є дочкою позивача. Після смерті [PERSON] її матір тяжко хворіла. В період з 2012 року перенесла 7 операцій та захоронила четверо осіб, внаслідок чого перебувала в напруженому емоційному стані, що супроводжувалося хворобами. Вказані обставини свідчать про поважність пропуску строку звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] також підтримав посилаючись на обставини позову. Пояснив, що в силу частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вказаної норми, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. З наданих доказів вбачається, що дійсно в період з 2012 року по 2017 рік позивачем було пережито значне нервове напруження, внаслідок смерті близьких людей. Відповідно до медичних документів, остання також у вказаний період хворіла на тяжку хворобу, яка виключала можливість її вільно пересуватися. Вказані обставини в розумінні ст.. 1272 ЦК України є поважними причинами пропуску строку, а тому наявні підставі для задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіславши заперечення в яких, заперечувала проти задоволення позову. Свої заперечення обґрунтувала тим, що обєктивних причин пропуску строку звернення до суду позивачем не наведено та остання мала можливість у встановлений законом строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Надані нею докази не підтверджують тих обставин на які вона посилається, просила суд у позові відмовити. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засідання також заперечував проти задоволення позову. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні також заперечувала проти задоволення позову [PERSON] В обґрунтування своїх заперечень вказувала, що причина пропуску строку не є поважною. Доводи наведені позивачем не свідчать про поважність причини пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Натомість [PERSON] мала достатньо і часу і можливості у встановлений законом строк звернутися до нотаріуса із відповідною заявою, зокрема могла направити заяву і поштовим повідомленням, і за допомогою служб доставки. З дня смерті дочки пройшло понад 2 роки і вісім місяців, а позивач лише на даний час надумала звернутися із відповідною заявою. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. за N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», визначено, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, а наведені позивачем причини не є такими, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, а отже позов заявлений позов є необґрунтованим. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працювала з [PERSON] Їй відомо зі слів померлої, що її матір та позивач по справі внаслідок онкологічного захворювання, перенесла декілька операцій. Потім восени захворіла [PERSON] також на онкологічне захворювання та влітку 2014 року померла. Померлий [PERSON] вказував, що мав намір поговорити з позивачем, щоб вона відмовилася від спадщини, а в подальшому її прийняв. Вказує, що після смерті дочки, [PERSON], яка до того моменту поховала чоловіка та сестру, перебувала в збудженому психоемоційному стані та періодами навіть не розуміла своїх дій. Вона ж, будучи медичним працівником, інколи ставила [PERSON] крапельниці для поліпшення її психічного здоровя. Також зазначає що на ґрунті психоемоційного напруження у [PERSON] проявилися й інші хвороби, та спостерігалося значне погіршення зору, в результаті чого їй було зроблено операційне втручання по видаленню катаракти. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є племінницею позивача. Після смерті дочки, у [PERSON] через перенесення емоційних страждань з приводу втрати дочки, значно погіршився стан здоровя, остання не могла вільно пересуватися. Вони як родичі надавали їй постійно допомогу, якої вона потребувала. Періодично проходила лікування та лікувалася з приводу різних захворювань. В той же час, [PERSON] скориставшись станом [PERSON], прийняв спадщину після смерті [PERSON], особисто не повідомивши матір померлої. Після смерті 11.03.2017 року [PERSON], [PERSON] також займалася організацією його похорону, оскільки інші його родичі не виявили такого бажання. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, судом установлено, що [PERSON] була матірю [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про народження, серії І-АГ №267260 та копією свідоцтва про укладення шлюбу, серії 1-КГ №494153. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії 1-КГ №184558, [PERSON] померла 26 серпня 2014 року. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до договору купівлі-продажу від 08 грудня 2005 року та витягу з Державного реєстру правочинів №1842472, встановлено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] ввійшов зокрема житловий будинок по вул.. Чапаєва, 11 в смт. Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області. З листа державного нотаріуса від 24.04.2017 року №378/02-14 вбачається, що [PERSON], звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті [PERSON], отримала відмову, оскільки нею пропущено строк встановлений законом для подання такої заяви. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, а спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини\~(статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини і закінчується 26.02.2015 року. З матеріалів справи, вбачається, що у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса із відповідною заявою звернувся [PERSON], який в силу ст.. 1261 ЦК України був спадкоємцем першої черги за Законом. Спадкоємцем першої черги за законом, також була [PERSON] матір померлої. Зі змісту позову, пояснення [PERSON] та наданих нею документів, вбачається, що на протязі часу з 2012 року вона тривалий час хворіла на тяжку хворобу, внаслідок чого постійно та тривало лікувалася, зокрема вказані обставини підтверджуються випискою з амбулаторної карти [PERSON] відповідно до якої вона 2012 року хворіла на онкологічне захворювання молочної залози, а на протязі 2013-2015 років отримувала антидепресивну терапію. Зі змісту наданих позивачем свідоцтв про смерть, серії 1-КГ №179296, 1-КГ №174994, 1-КГ №184558 вбачається що в період з квітня по серпень 2014 року позивачем було здійснено поховання чоловіка [PERSON], сестри [PERSON], дочки [PERSON] Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом\~ цієї статті\~поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Аналогічна норма міститься в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. за\~ N 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; \~2) ці обставини визнані судом поважними. При цьому до спірних відносин підлягає застосування положення частини першої статті 1269 ЦК України, яка передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У п.24 Постанови Пленуму №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд розяснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як показали допитані в судовому засіданні свідки, позивачка, дійсно після смерті дочки перебувала і перебуває до теперішнього часу у напруженому психоемоційному стані, через що в неї прогресували інші хвороби, періодично проходила лікування за допомогою анти депресійної терапії, внаслідок чого не мала можливості подати відповідну заяву у встановлений законом термін. Таким чином суд вважає, що позивачем надано докази про наявність причин, повязаних з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у шестимісячний строк. Посилання позивача про перебування на лікуванні, а також перебування її у напруженому емоційному стані, як підставу пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на думку суду є поважною причиною, у розумінні ч.1 ст.1272 ЦК. Вказані обставини підтверджені у своїй сукупності як матеріалами справи так і поясненнями позивача, свідків, допитаних у судовому засіданні. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи вимоги\~ст. 11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та доведеними.\~ З огляду на ту обставину, що позивачем, доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Заперечення відповідачів, на думку суду, повністю спростовуються доказами позивачки, наданими суду.

Outcome: approved