Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, в обґрунтування якої зазначила, що з 28 червня 2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони разом не проживають. Дитина проживає разом з нею та потребує коштів на утримання, які відповідач на теперішній час добровільно не надає, сама позивач самостійно не може утримувати сина. Позивач, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, клопотала про їх задоволення. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 12). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про проведення судових засідань повідомлений належним чином, про що свідчать поштове повідомлення про отримання ним особисто судової повістки 06.11.2017 року та відстеження поштового відправлення згідно якого судова повістка вручена адресату особисто 13.11.2017 року (а.с.15,16). Заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Отже на підставі ст. ст. 74,76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим. В звязку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, враховуючи викладену в заяві позивача думку про можливість винесення заочного рішення, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 28 червня 2014 року виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 3, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 14 (а.с. 7). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виданою Виконавчим комітетом Данилівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 718 від 19.07.2017 (а.с. 8). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини, відповідач в судове засідання не зявився, доказів на підтвердження заперечень щодо позовних вимог не надав. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дитини сторони між собою не досягли. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах утримання малолітньої дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітної плати (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь держави.

Outcome: approved