Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4436, вчинений 19 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» заборгованості за кредитним договором № МФ-0871800000831 від 26 червня 2018 року в розмірі 10979, 71 грн. В обґрунтування позову зазначено, що за місцем роботи вона дізналася, що відповідно до постанови від 19 лютого 2021 року ВП № 64455437 приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова М.О. з неї в примусовому порядку відбувається відрахування із її заробітної плати на користь відповідача заборгованості в розмірі 10979,71 грн., основної винагороди приватного виконавця в сумі 1097,97 грн., витрат виконавчого провадження в сумі 300,00 грн. Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис № 4436 від 19 жовтня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем. Вказаний виконавчий напис було вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, що потягнуло неправомірне відкриття виконавчого провадження щодо виконання цього виконавчого напису, яке було відкрито на підставі заяви відповідача. Вважає, що виконавчий напис № 4436 від 19 жовтня 2020 року є таким, що не підлягає виконанню. Із виконавчого напису вбачається, що заборгованість виникла за кредитним договором № МФ-0871800000831 від 26 червня 2018 року, згідно якого ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» видало кредит в розмірі 5000,10 грн. на 7 днів. За змістом виконавчого напису, до загальної суми, що підлягає стягненню, входить: прострочена заборгованість на кредитом (основна сума) - 4980,11 грн.; заборгованість за відсотками - 3934,20 грн., пеня - 1220,00 грн.; 3% річних застосовані до основної суми та відсотків - 545,30 грн., сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300,00 грн., а всього загальна сума заборгованості становить 10979,71 грн. Проте, згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, виконавчі написи мають вчинятися на нотаріально засвідчених договорах із поданням нотаріусу оригіналу кредитного договору, засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність підтверджують документи, передбачені Переліком документів. Оскільки оскаржуваний виконавчий напис містить посилання на вказане положення, виконавчі написи можуть вчинятися на нотаріально посвідчених договорах, які передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Крім того, відсутні ознаки безспірності заборгованості, бо вона жодних вимог про стягнення заборгованості не отримувала, своє підтвердження не надавала, розмір нарахованих відсотків більше ніж 50% порівняно з розміром заборгованості, а отже сума заборгованості не є безспірною. Крім того, у виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 18 вересня 2018 року по 01 жовтня 2020 року, але відповідно до пунктів 1.3, 1.4 кредитного договору від 26 червня 2018 року термін дії договору складає 7 днів, і закінчується 03 липня 2018 року. Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду ( пункти 48-55 постанови від 28 березня 2018 року № 444/9519/12), проценти за правомірне користування грошовими коштами можуть нараховуватися лише в межах визначеного договором строку кредитування, а після спливу строку кредитування, нарахування процентів за користування кредитом припиняється в силу приписів статей 1048, 1054 ЦК України. Також вважає, що оскільки дія кредитного договору закінчилася 03 липня 2018 року, то позовна давність щодо нарахування неустойки (штрафу, пені) та її стягнення закінчилася 03 липня 2019 року. Серед іншого, виконавчий напис було вчинено за межами нотаріального округу. Посилаючись на статті 13-1, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 16 ЦПК України, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вважає, що виконавчий напис № 4436 від 19 жовтня 2020 року не підлягає виконанню, бо він вчинений з порушенням вимог законодавства. Від представника відповідача - Кізко Л.С. надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 53-57), в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачка не повернула кредитні кошти за укладеним нею з ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» кредитним договором. 18 вересня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» та ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» було укладено договір факторингу № 2,за умовами якого ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» зобов`язується передати грошові кошти в розмірі 2148355,24 грн. в розпорядження ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», яке у свою чергу зобов`язується передати ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» своє право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників згідно переліку, наведеному в Додатку № 1 договору», у загальному розмірі 22977718,38 грн. Таким чином, ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» набуло прав кредитора за кредитним договором № МФ-0871800000831 від 26 червня 2018 року, в якому боржником є позивачка. Посилаючись на статті 512, 514, 516, 517 ЦК України, вважає, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Позивачка не надала доказів оплати заборгованості первісному кредитору, а тому відповідач має право вимагати виконання позивачкою своїх зобов`язань за кредитним договором. Вважає, що 19 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. було правомірно у відповідності до діючого законодавства вчинено виконавчий напис № 4436 про стягнення з позивачки заборгованості в загальному розмірі 10979,71 грн. Для вчинення виконавчого напису відповідачем було надано нотаріусу оригінал договору (заявка на отримання кредиту, кредитний договір, додаток № 1 до договору факторингу № 2). Таким чином, при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом були дотримані вимоги ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого Постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 21 травня 2021 року, до відкриття провадження у справі, за заявою позивачки, задоволена заява про забезпечення позову, зупинено стягнення (всі виконавчі дії) на підставі виконавчого напису № 4436, вчиненого 19 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» заборгованості за кредитним договором № МФ-0871800000831 від 26 червня 2018 року в розмірі 10979, 71 грн. (а.с. 45). Ухвалою суді від 21 травня 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також цією ухвалою, за клопотанням представника позивачки, витребувалися від приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. належним чином засвідчена копія виконавчого напису № 4436 від 19 жовтня 2020 року та належним чином засвідчені копії документів, які були надані Фінансовою компанією «Приватні інвестиції» для вчинення виконавчого напису, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ Фінансова компанія «Приватні інвестиції» заборгованості в розмірі 10979, 71 грн. (а.с. 47-48). Проте, вказані документи приватним нотаріусом до суду не направлені. Позивачка та її представник - [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності та за відсутності позивачки, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представником відповідача подано відзив на позовну заяву. Треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності позивачки, її представника, представника відповідача та третіх осіб на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи і розглядом справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4436, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» заборгованості в розмірі 10979, 71 грн., що виникла за кредитним договором № МФ-0871800000831 від 26 червня 2018 року, з усіма додатками та додатковими угодами, який укладений між [PERSON] та ТОВ « Бі Ел Джи Мікрофінанс», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договору факторингу № 2 від 18 вересня 2018 року є ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» (а.с. 30). У виконавчому написі вказано, що строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів; стягнення заборгованості проводиться за період з 18 вересня 2018 року по 01 жовтня 2020 року; сума заборгованості складається з простроченої заборгованості за кредитом (основна сума) - 4980,11 грн.; заборгованості за відсотками - 3934,20 грн.; пені - 1220,00 грн.; 3% річних застосованих до основної суми та відсотків - 545,30 грн.; суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300,00 грн., загальна сума заборгованості становить 10979,71 грн. Вказаний виконавчий напис пред`явлений ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції» для примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньову М.О. На підставі вказаного виконавчого напису та заяви представника ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» приватним виконавцем Селезньовим М.О. 11 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження № 64455437 (а.с. 34 -35), в рамках якого 19 лютого 2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с 13-15), яка направлена для примусового виконання за місцем роботи позивачки в ТОВ «РУШ» (Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, буд.6). Як вбачається із доданих до позову документів, приватний нотаріус Личук Т.В. 19 жовтня 2020 року вчинив виконавчий напис № 14436 та звернув стягнення з позивачки на користь ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» за кредитним договором № МФ-0871800000831 від 26 червня 2018 року, укладеним позивачкою з ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс». Підставами набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» прав вимоги до позивачки за вказаним кредитним договором, згідно виконавчого напису, є договір факторингу № 2, укладений 18 вересня 2018 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції». Таким чином, борговими документами, на якому нотаріус вчиняє виконавчий напис є не тільки кредитний договір, а і договір факторингу, який підтверджує право нового кредитора вимагати виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, та перелік боржників, наведений в Додатку № 1 договору, який є невід`ємною частиною договору факторингу. Судом встановлено, що кредитний договір № МФ-0871800000831 від 26 червня 2018 року (а.с. 31) було укладено між позивачкою та ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» у простій письмовій формі, без нотаріального посвідчення, строком на сім днів, з 26 червня 2018 року по 03 липня 2018 року. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1.1, 3.1, 3.2, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. У виконавчому написі від 19 жовтня 2020 року № 4436 зазначено, що приватний нотаріус Личук Т.В. при вчиненні нотаріальної дії керувався статями 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» було внесено зміни до вказаного Переліку, зокрема щодо можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14), яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: «п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, пункт 2 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів. Зважаючи на те, що кредитний договір № МФ-0871800000831 від 26 червня 2018 року, укладений [PERSON] з ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», не був нотаріально посвідчений, а у виконавчому написі вказано, що він вчинений на підставі пункту 2 Переліку №1172, суд приходить до висновку, що в момент вчинення виконавчого напису 19 жовтня 2020 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Зазначене узгоджується з правовою позицією, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 року у справі №910/13233/17. Крім того, неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 19 жовтня 2020 року обумовлюється також іншими обставинами, які наводяться нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05 червня 2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. У позовній заяві позивачка стверджує, що вона не погоджується із вчиненим виконавчим написом, бо заперечує проти визначеної виконавчим написом суми заборгованості перед ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», що вона не отримувала ніяких письмових повідомлень про перехід прав вимоги за кредитним договором до нового кредитора, а також те, що вона з 23 липня 2019 року зареєстрована і мешкає по [ADDRESS] , а не по [ADDRESS] , як вказано у виконавчому написі. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивачки з приводу невизнання нею розмір заборгованості за кредитним договором. Отже, суд вважає, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та в наявності у відповідача ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» права грошової вимоги до відповідача на стягнення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи вищевикладене та те, що виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням діючого законодавства, суд приходить до висновку про визнання виконавчого напису № 4436 від 19 жовтня 2020 року таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» на користь позивачки необхідно стягнути сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454,00 грн. та за подання позовної заяви в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved