Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв`язку з навчанням у розмірі 1000 грн. щомісячно. В позовній заяві вказала, що з 1998 року по 2005 рік перебувала у шлюбі із [PERSON] Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка навчається в Приватному вищому навчальному закладі «Вінницький фінансово-економічний університет». В судове засідання позивач не з`явилась, надавши до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи зазначені положення, суд вважає за не можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом встановлено, що таке визнання суперечить вимогам закону. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . З 01 вересня 2016 року [PERSON] навчається в Приватному вищому навчальному закладі «Вінницький фінансово-економічний університет». Термін навчання до 20.07.2020 року (довідка вказаного навчального закладу №219 від 12.12.2018 року). Правові відносини щодо утримання батьками своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, регулюються нормами ст.ст.199 та 200 Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст.199 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними 23-х років, за умови, що вони (батьки) можуть надавати таку допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має сама дитина, або той з батьків, з ким ця дитина проживає. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв`язку з навчанням слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на навчання повнолітньої [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved