Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розподілити належні для неї та відповідача на праві спільної сумісної власності житловий будинок, розташований в с. Буртин по вул. Перемоги, 98, Полонського району та земельні ділянки для обслуговування жилого будинку площею 0,25 га і для ведення особистого селянського господарства площею 0,20 га, що знаходяться біля вказаного домоволодіння. В обґрунтування позову зазначала, що 24 квітня 1993 року зареєструвала шлюб з [PERSON], який у 2011 році розірвано. В період шлюбу, а саме у 1995 році для них з відповідачем було виділено зазначені вище земельні ділянки та збудовано житловий будинок, але після розірвання шлюбу виникла потреба у їх розподілі. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позов підтримали, просили здійснити поділ жилого будинку відповідно до варіанту судової експертизи за № 2, а також земельних ділянок відповідно до варіанту за № 1, виділивши для неї в будинку: житлову кімнату 1-4 - площею 12,9 кв.м, кухню 1-5 - площею 9,8 кв.м, ІІ. кладову площею 5,3 кв.м, І. коридор площею 9,70 кв.м, ? частина коридору (1-1) площею 3,05 кв.м, що становить 50,12/100 частини, та виділити частини земельних ділянок відповідно до варіантів експертизи за № 1, а інші частини житла і земельних ділянок виділити для відповідача. Крім цього, просила стягнути з [PERSON] на її користь понесені нею судові витрати. Відповідач позов не визнав, пояснив, що дійсно в період шлюбу з відповідачкою вони збудували житловий будинок, у якому проживали з 1993 року до грудня 2009 року, однак не згідний на розподіл житла та земельних ділянок, оскільки на даний час він проживає у цьому будинку з іншою сім`єю та спільною із [PERSON] дочкою, яка знаходиться на повному його утриманні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що сторони з 24 квітня 1993 року по 24 січня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, та у них є двоє дітей: повнолітня дочка [PERSON] (після одруження Главацька) Ольга, [INFO] та неповнолітня [PERSON], [INFO], яка проживає і перебуває на утриманні батька. У період шлюбу позивачка та відповідач на виділеній земельній ділянці площею 0,1896 га, що в с. Буртин по вул. Перемоги, 28, Полонського району, у 1991 році збудували зазначений вище житловий будинок, на котрий [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 10 квітня 2015 року (індексний номер 36206547) та на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 68236810000:01:003:0022, 08 травня 2015 року оформив технічну документацію із землеустрою. Оскільки вказаний будинок побудований сторонами у період їхнього шлюбу за спільні кошти, тому він за положеннями ст.22 бувшого [PERSON] є спільною сумісною власністю бувшого подружжя, частки яких мають бути рівними. У даний час між позивачкою та відповідачем виникла необхідність провести розподіл спільного будинку в натурі. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про конкретний варіант поділу між сторонами домоволодіння, суд керується зазначеними положеннями СК України, а також з урахуванням позицій сторін. Суд погоджується із доводами позивачки про те, що житловий будинок слід розподілити в натурі згідно варіанту № 2 висновку судової будівельно-технічної експертизи, виділивши для неї приміщення в будинку: житлову кімнату 1-4 - площею 12,9 кв.м, кухню 1-5 - площею 9,8 кв.м, ІІ. кладову площею 5,3 кв.м, І. коридор площею 9,70 кв.м, ? частина коридору (1-1) площею 3,05 кв.м, що становить 50,12/100 частини, а решту домоволодіння виділити для відповідача. При такому варіанті розподілі частки співвласників найбільш наближені до ідеальних, та роботи переобладнанню будинку в окремі квартири не є значними. У звязку з виділом для позивачки 50,12 % частини домоволодіння з неї на користь [PERSON] підлягає стягненню відповідно до висновку судового експерта грошова компенсація в сумі 110,74 грн. за відступ від ідеальної частки житлової площі на 0,10 кв.м. За положеннями ч.1 ст.120 ЗК України, ч.1 ст.377 ЦК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Аналогічні розяснення викладені у п.18-2 Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року за № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», за якими: відповідно до положень статей 81, 116 ЗК (2768-14) окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК. Приймаючи до уваги, що для позивачки виділено вказану вище частину будинку, який розміщений на земельній ділянці загальною площею 0,1896 га, яка перебуває у власності [PERSON], тому до неї переходить право власності на частину зазначеної земельної ділянки для обслуговування житла відповідно до варіанту № 2 висновку експертизи в розмірі 0,0948 га, без зміни її цільового призначення. Щодо розподілу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства одержаної [PERSON] у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, то така ділянка є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, а відтак, розподілу між подружжям не підлягає. Згідно зі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь [PERSON] понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору в сумі 722 грн., що підтверджено документально.

Outcome: partial