Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за участю третьої особи Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області. В позові зазначено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. За цією адресою зареєстрований відповідач, який там не проживає. Позивач зазначає, що з 24 березня 2012 року в цій квартирі відповідач не проживає, його речей та належного йому майна там немає, але в зв'язку з тим, що він зареєстрований в квартирі позивача, вона позбавлена права вільно розпоряджатися належною їй на праві особистої власності квартирою. Позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27 вересня 2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того, це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим ухвалити рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача та в зв'язку з неявкою відповідача і представника третьої особи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Як встановлено в судовому засіданні, згідно договору купівлі-продажу квартири, укладеного між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від 24 березня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], продавці [PERSON] і [PERSON] продали, а покупець [PERSON] купила належну продавцям на праві власності квартиру [ADDRESS]. Згідно витягу про державну реєстрацію прав, виданого 28 березня 2012 року комунальним підприємством «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації», квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 28 березня 2012 року. Згідно довідок, виданих КП «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області від 02 жовтня 2015 року, позивач проживає в [INFO], а відповідач зареєстрований за цією адресою, але фактично не проживає з 2012 року. Однак, до теперішнього часу відповідач з квартири [ADDRESS] не виписався. Таким чином, судом було встановлено, що відповідач не проживає в належній позивачу квартирі з 2012 року, тобто, понад шість місяців, без поважних причин, його речей в квартирі немає, вимог щодо подальшого проживання у вказаній квартирі відповідач не пред'являв. Вказані обставини порушують права позивача як власника квартири. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS].

Outcome: approved