Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно, земельну ділянку загальною площею 11.31 га, розташовану на території Рівненської сільської ради Генічеського району Херсонської області, яка належала її батькові [PERSON], померлому 16.10.2008 року відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ- ХС №013326. В судовому засіданні представник позивача за договором адвокат [PERSON] повністю підтримав заявлені позовні вимоги позивачем і в обгрунтування їх пояснив, що позивач [PERSON] є рідною дочкою померлого 16.10.2008 року [PERSON]. За життя батько позивача склав заповіт яким заповідав належний йому житловий будинок [PERSON]. Разом з тим, земельна ділянка, як належала померлому на підставі рішення Рівненської сільської ради народних депутатів від 24.12.2001 року №150 заповітом охоплена не була та в спадщину ніким не прийнята. Оскільки вказане нерухоме майно не було охоплено заповітом, то таке майно спадкується на загальних підставах всіма спадкоємцями. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців першої черги немає. [PERSON] бажає оформити спадщину, однак нею було виявлено, що втрачено оригінал державного акту на право приватної власності на землю, що унеможливлює оформити спадщину у нотаріальній конторі. Оформити спадщину на даний час можливо тільки в судовому порядку, тому позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, яке належить їй, як спадкоємцю за законом першої черги. Просив задовольнити позов. Представник відповідача сільський голова Рівненської сільської ради Генічеського району Херсонської області [PERSON] в письмовій заяві поданій до суду не заперечував в задоволені позовних вимог позивача, просив розглянути справу у відсутності представника відповідача. Суд вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши докази по справі надані позивачем, вважає встановленними наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії ЯЖ №808602, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00017148206 від 27.09.2016 року та копією свідоцтва про одруження, серії 1-КГ №032267. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ІІІ-ХС №013326, виданого 05.06.2002 року [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка, розміром 11.31 га., розташована на території Рівненської сільської ради Генічеського району Херсонської області. Відповідно до матеріалів справи та пояснень представника позивача [PERSON] помер 16.10.2008 року, що також підтверджується копією свідоцтва про смерть. Як встановлено судом, 18.09.2008 року [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті, заповідав належний йому житловий будинок [PERSON]. При цьому зі змісту вказаного заповіту вбачається, що земельна ділянка до майна охопленого заповітом не ввійшла. Разом з тим відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно норм ст. 1261 ЦК України, позивач, як дочка померлого, є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ст. 1218 цього Кодексу, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали на момент відкриття спадщини спадкоємцю і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач діючи у відповідності до ст. 1270 ЦК України, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, однак через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріусом було відмовлено останньому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Свою відмову мотивовано тим, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що підтверджували б право померлого на спадкове майно, що в свою чергу унеможливлює прийняття спадщини у встановленому законом порядку. На даний час позивач, являючись спадкоємцем першої черги спадкування за законом, бажає переоформити спадкове майно на своє імя, однак в позасудовому порядку вирішити дане питання не має можливості. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.3 ч. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи той факт, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька, та приймаючи до уваги що після смерті останнього залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну ділянку, а також беручи до уваги відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved