overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де вказала, що від шлюбу з відповідачем, який був укладений 18. 08. 2004 року, вона народила дитину [PERSON], 01. 02. [INFO]. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 07. 05. 2007 року з відповідача стягнуті аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 200 грн. щомісячно до повноліття дитини. У даний час їй відомо, що [PERSON] працевлаштований у ГУ Національної поліції у Запорізькій області, має заробіток приблизно 8000 грн., його матеріальний стан покращився, тому просить збільшити розмір стягуваних з нього аліментів, і стягнути їх в розмірі 1/4 частини від заробітку. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала і пояснила, що відповідач зовсім не платить аліменти навіть по 200 грн., має заборгованість, дитині не допомагає, тому вона просить змінити спосіб утримання аліментів і збільшити їх розмір. Відповідач [PERSON] до суду повторно не явився, про день слухання справи повідомлявся за місцем своєї реєстрації, у судовому засіданні 22. 11. 2016 року позовні вимоги не визнав, у заяві від 30. 11. 2016 року згоден сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Вислухавши позивачку, яка не згодна з пропозицією відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 07. 05. 2007 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 200 грн. щомісячно до повноліття дитини. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що розмір призначених судовим рішенням від 07. 05. 2007 року аліментів вочевидь не відповідає соціальним стандартам, визначених державою на утримання неповнолітніх дітей, відповідач працевлаштований у державній установі, отримує щомісячно заробітну плату, тому суд вважає за можливе змінити спосіб утримання аліментів, визначивши їх у відсотковому відношенні до заробітку відповідача, і в розмірі, якому просить позивачка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де вказала, що вона є власником 1/12 частини житлового будинку № 9 по вул. Горбенко в м. Бердянську, що складає квартиру № 4, на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 18. 06. 2004 року. В будинку зареєстрований її син [PERSON], який у 2009 році залишив будинок, виїхав на інше місце проживання у Росію, його речей в будинку немає, витрат на утримання квартири не несе. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі у звязку з тривалим не проживанням. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов і просить задовольнити. Пояснила, що вона отримала квартиру у спадщину, у 2009 році прописала в ній свого сина, але через місяць він виїхав на заробітки до Росії і більше не повернувся. На даний час спілкуватися з нею не хоче, у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. Відповідач повторно до суду не явився, про дату слухання справи сповіщений належним чином, заперечень проти позову не надав, про причини неявки не сповістив, і суд з розглядає справу зі згоди позивача у заочному порядку на підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України. Свідки [PERSON] і [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] не мешкає у квартирі [ADDRESS] більше 3 років, його речі в кімнаті відсутні, коштів на утримання житла не надає. Вислухавши позивачку, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з копії рішення Бердянського міськрайонного суду від 18. 06. 2004 року, Витягу з Державного реєстру речових прав, [PERSON] є власником 1/12 частини житлового будинку № 9 по вул. Горбенко в м. Бердянську Запорізької області, що складає квартиру № 4. Згідно копії довідки, виданої головою вуличного комітету № 24 від 29. 03. 2016 року у квартирі зареєстрований, але не проживає з листопада 2009 року [PERSON]. За правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Позивачка стверджує, що у них з відповідачем відсутня будь яка домовленість щодо строків не проживання останнього у будинку. Відсутність відповідача більше року в будинку без поважних причин підтвердили в судовому засіданні також свідки [PERSON] і [PERSON] За таких обставин суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі, належній позивачці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де вказала, що вона є власником 1/30 частини житлового будинку № 9 по вул. 50 років СРСР в м. Бердянську, що складає квартиру № 16, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15. 09. 2005 року. В будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], який у березні 2013 році після припинення шлюбних відносин залишив житло, виїхав на інше місце проживання в належний йому на праві власності будинок № 17 по вул. Сурікова в м. Бердянську, його речей в приміщенні немає, витрат на утримання квартири не несе. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі у звязку з не проживанням більше 1 року. В судовому засіданні представник позивачки за договором і свідоцтвом адвокат [PERSON] підтримав позов і просить задовольнити. Пояснив, що у 2013 році між сторонами були припинені сімейні відносини, відповідач виїхав з квартири, у 2014 році шлюб розірваний за рішенням суду, відповідач покинув житло добровільно, ніяких витрат по його утриманню не несе, але з реєстрації не знімається. Відповідач повторно до суду не явився, про дату слухання справи сповіщений належним чином, заперечень проти позову не надав, про причини неявки не сповістив, і суд з розглядає справу зі згоди позивача у заочному порядку на підставі ст. ст. 169, 224 ЦПК України. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] після розлучення з [PERSON] не мешкає у квартирі [ADDRESS] більше 3 років, його речі в кімнаті відсутні, коштів на утримання житла не надає. Вислухавши представника позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 15. 09. 2005 року, посвідченого нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори, реєстр № 3-2165, [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником 1/30 частини житлового будинку № 9 по вул. 50 років СРСР в м. Бердянську Запорізької області, що складає квартиру № 16. У квартирі проживав [PERSON], колишній чоловік позивачки, який був зареєстрований в приміщенні, але не проживає в ньому з 2013 року, моменту припинення шлюбних відносин. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 18. 09. 2014 року шлюб між сторонами розірваний. За правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Позивачка стверджує, що у них з відповідачем відсутня будь яка домовленість щодо строків не проживання останнього у будинку. Відсутність відповідача більше року в квартирі без поважних причин підтвердили в судовому засіданні також свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] За таких обставин суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі, належній позивачці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де вказала, що вона є власником 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 18. 07. 1977 року. 12 квітня 2008 вона зареєструвала в будинку свою онуку [PERSON], але з 01 лютого 2004 року відповідачка пішла з будинку, своїх речей не тримає, грошей на оплату комунальних послуг не надає. Просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням у будинку. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов і просить задовольнити, пояснила, що онука набрала кредитів і не платить, а на її адресу постійно приходять нагадування про сплату боргу. [PERSON] у лютому 2014 року пішла жити до свого співмешканця, і більше в будинку не з»являється, коштів на його утримання і оплату не надає, на її питання пояснила, що в неї своє життя і повертатися вона не збирається. Відповідачка повторно до суду не явилася, про дату слухання справи сповіщена належним чином, заперечень проти позову не надала, про причини неявки не сповістила, і суд з розглядає справу за її відсутності на підставі наявних доказів у справі. Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що раніше онука [PERSON] мешкала разом з бабусею у її частині будинку, але вже більше року як забрала свої речі, в будинок не приходить, бабусі не допомагає. Вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з копії договору купівлі - продажу від 18. 07. 1977 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської районної державної нотаріальної контори, реєстр № 1-1293, реєстраційного напису БТІ [PERSON] на праві власності належить 1/3 частка житлового будинку № [ADDRESS]. Згідно копії домової книги 12. 04. 2008 року в будинку була зареєстрована онука позивача [PERSON]. Згідно довідки вуличного комітету № 13 від 02. 04. 2015 року відповідачка в будинку не проживає з 01 лютого 2014 року. За правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Позивачка стверджує, що у них з відповідачкою відсутня будь - яка домовленість щодо строків не проживання останньої у будинку. Відсутність відповідачки більше року в будинку без поважних причин підтвердили в судовому засіданні також свідки [PERSON] і [PERSON] За таких обставин суд вважає за можливе визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку, належному [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де вказала, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 05. 02. 2000 року. В будинку вона зареєструвала свою доньку [PERSON] з онуком [PERSON], яка деякий час мешкала в ньому, а у 2014 року виїхала з дитиною з будинку в інше місто на постійне місце проживання, проте з реєстрації не знялася, грошей на утримання будинку та на оплату комунальних послуг не надає, будинком не цікавиться. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням у будинку. В судове засідання не явилася, у заяві просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідачка [PERSON] до суду не явилася, у телеграмі на адресу суду вказала, що позовні вимоги своєї матері визнає, не заперечує, щоб її з сином [PERSON] визнали такою, що втратила право користування будинком і розглянули справу за її відсутності. Представник 3-ї особи Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області до суду не явився, у заяві просить розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з копії договору купівлі - продажу від 05. 02. 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Мягченко С. Г., реєстр № 369, реєстраційного напису БТІ, копії технічного паспорту на будинок [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] Згідно копії домової книги, довідки вуличного комітету № 15 м. Бердянська в будинку значаться зареєстрованими [PERSON] та [PERSON] [INFO]. За правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Позивачка стверджує, що у них з відповідачкою відсутня будь - яка домовленість щодо строків не проживання останньої у будинку. Відсутність відповідачів більше року в будинку без поважних причин підтверджено також Актом від 13. 04. 2015 року про не проживання в будинку та відсутність особистих речей [PERSON] та [PERSON] з березня 2014 року, підписаним свідками та посвідченим головою вуличного комітету № 15 м. Бердянська. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, коли позов законний, обґрунтований, визнаний відповідачем, суд вважає за можливе його задовольнити і визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку, належному [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де вказала, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 27. 04. 1989 року. За даною адресою зареєстровані її донька [PERSON] та онук [PERSON], але з 2008 року в будинку не мешкають, своїх речей не тримають, грошей на оплату комунальних послуг не надають, тому просить визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням у будинку. В судовому засіданні представник позивачки за довіреністю [PERSON]. підтримала позовні вимоги і просить задовольнити, пояснила, що у 2008 році донька [PERSON] виїхала на заробітки в Росію, потім за нею виїхав її син, більше з того часу вони в будинку не з»являлися, стосунків з матір»ю не підтримують, грошей на утримання будинку і оплату комунальних послуг не надають. Відповідачі до суду не явилися, про день слухання справи сповіщені належним чином, причини неявки не повідомили, і суд зі згоди позивача на підставі ст. ст. 169,224 ЦПК України розглядає справу у заочному порядку. Представник 3-ї особи - Бердянський міський відділ управління державної міграційної служби Запорізької області до суду не явився, у заяві просить розглядати справу за його відсутності. Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що вони родичі сторін по справі, [PERSON] більше 10 років тому поїхала в Росію, матері не телефонує, грошей не висилає, додому не приїздить, син також поїхав до неї, але де саме вони знаходяться ніхто не знає, а [PERSON] не може оформити субсидію у зв'язку з їх реєстрацією в будинку. Вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з копії договору купівлі - продажу від 27. 04. 1989 року, посвідченого секретарем виконкому Нововасилівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, реєстраційного напису МБТІ р. № 14 [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] Запорізької області. Згідно довідки виконавчого комітету Нововасилівської сільської ради від 15. 09. 2015 року в будинку зареєстровані донька позивачки - [PERSON] та онук [PERSON]. За правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відсутність відповідачів більше року, з 2008 року, в будинку без поважних причин підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON], а також підтверджено актом від 30. 09. 2015 року, посвідченим сільським головою Нововасилівської сільської ради Бердянського району. Відповідачі не спростували позовні вимоги, доказі поважності причин відсутності в будинку не надали. За таких обставин суд вважає за можливе визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку, належному [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де вказала, що вона є власником житлового будинку № 109 по вул. Леніна в с. Луначарське Бердянського району на підставі договору дарування від 17. 04. 1981 року. У 2004 році вона надала свою згоду на реєстрацію свого брата [PERSON] у будинку, але відповідач з часу реєстрації в будинку не мешкає, своїх речей не тримає, грошей на оплату комунальних послуг не надає, тому просить визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] з представником за довіреністю адвокатом [PERSON] підтримала позовні вимоги і просить задовольнити, пояснила, що брат виїжджав у Росію, і для цього йому була необхідна реєстрація в Україні, тому вона його прописала у своєму будинку. Брат жодного дня не жив в її будинку, і в теперішній час постійно мешкає в Росії. Відповідач до суду не явився, про день слухання справи сповіщений, у телеграмі просить розглядати справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Представник 3-ї особи Бердянський міський відділ управління державної міграційної служби Запорізької області до суду не явився, у заяві просить розглядати справу за його відсутності. Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що вони, як сусіди, знають, що брат [PERSON] [PERSON] постійно мешкає в Росії, а не у сестри в с. Луначарське. Вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] , виходячи з наступного. Як вбачається з копії договору дарування від 17. 04. 1981 року, посвідченого секретарем виконкому Луначарської сільської ради 14. 04. 1981 року, свідоцтва про право власності на житловий будинок від 10. 02. 1988 року, виданого Бердянською районною радою народних депутатів, зареєстрований у Бюро технічної інвентаризації за реєстрованим № 505, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок № 95 (новий номер 109) по вул. Леніна в с. Луначарське Бердянського району Запорізької області. Згідно довідки виконавчого комітету Луначарської сільської ради від 21. 05. 2015 року в будинку зареєстрований брат [PERSON] [PERSON]. За правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відсутність відповідача більше року в будинку без поважних причин підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] За таких обставин суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку, належному [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де вказала, що вона є власником житлового будинку № 81 по пр. Пролетарському (нова назва Східний) в м. Бердянську на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29. 01. 1971 року та від 25. 01. 2008 року. В будинку зареєстрована її онука [PERSON], яка у 2014 році забрала свої речі і виїхала на постійне місце проживання у Росію, витрат по утриманню будинку не несе. Просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням у будинку. В судовому засіданні позивачка з представником за довіреністю Філімоново [PERSON] підтримала позов і просить задовольнити. Пояснила, що онука поїхала провідати у Росію своїх бабусю та дідуся, після чого вирішила там залишитися, у даний час навчається у навчальному закладі, повертатись у м. Бердянськ не збирається. Відповідачка повторно до суду не явилася, про дату слухання справи сповіщена належним чином, у наданій суду заяві з позовом згодна, не заперечує слухати справу за її відсутності. Свідки [PERSON] і [PERSON] суду пояснили, що онука позивачки з 2014 року в будинку по пр. Пролетарському, 81 не проживає у звязку з виїздом у Росію. Вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину від 29. 01. 1971 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори, реєстр № 476, реєстраційного напису МБТІ № 4175, копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 25. 01. 2008 року, посвідченого нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори, реєстр № 2-112, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27. 03. 2008 року власником житлового будинку № 81 по проспекту Пролетарському, 81 у м. Бердянську є [PERSON]. Як вбачається з копії довідки вуличного комітету № 14 від 25. 08. 2016 року, копії домової книги в будинку значиться зареєстрованою онука [PERSON] - [PERSON], яка не проживає у ньому з жовтня 2014 року. За правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Позивач стверджує, що у них з відповідачкою відсутня будь яка домовленість щодо строків не проживання останньої у будинку. Відсутність відповідача більше року в будинку без поважних причин підтвердили в судовому засіданні також свідки [PERSON] і [PERSON], які пояснили, що відповідачка добровільно, за власним бажання змінила місце свого проживання. За таких обставин суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку, належному позивачу.

Outcome: approved