Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей в твердій сумі 1600 гривень, вказавши в позовній заяві, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 25.10.2005 року, який зареєстрований Великокопанівською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис №23. Вiд шлюбу мають малолітніх дітей, а саме дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебуває на її повному утриманні. У серпні 2015 року шлюбні відносини з чоловіком припинені через різні погляди на життя, постійні сварки, які відбувалися в присутності дітей, що негативно впливає на їх психіку і емоційний стан, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу є недоцільним і суперечить її інтересам. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, інших утриманців не має, не являється інвалідом. Просить шлюб розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти до досягнення ними повноліття. Питання про відновлення дошлюбного прізвища не ставить. До початку розгляду справи по суті позивач уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів, просила стягувати аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку і до досягнення старшим із дітей повноліття, щомісячно. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні надав письмову заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні судом за наявності для того законних підстав приймається рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін тривалий час носить формальний характер, подружні стосунки припинено у серпні 2015 р., сторони проживають за різними адресами і намірів на примирення не виказують. За таких обставин існуючий шлюб суперечить інтересам обох з подружжя, тому його належить розірвати. Позивачеві після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін. Крім цього, заявлений розмір аліментів є необхідним і достатнім для утримання неповнолітніх дітей з урахуванням встановленого мінімального розміру стягуваних аліментів не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для кожного з дітей відповідного віку. Судові витрати в частині сплати судового збору за позов про стягнення аліментів у розмірі 487,20 гривень віднести на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved