Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що від шлюбу із відповідачем мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. На підставі викладеного позивач [PERSON] прохала суд стягувати із відповідачана її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, прохала його задовольнити , пояснила, що над даний час спільно із відповідачем не проживають. Дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Домовленості щодо утримання дитини між нею та відповідачем не досягнуто. Відповідач [PERSON] пояснив, що він зараз працює, не заперечує надавати допомогу своїй дитині, однак безпосередньо дитині, а не сплачуючи кошти позивачці. Зясувавши обставини справи на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 26.05.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. З 17.09.2011 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають спільну малолітню дитину : [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою ЛКЖЕУ від 26.05.2017 року, станом на час розгляду справи сторони проживають окремо, та між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання малолітньої дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Враховуючи обставини справи, те, що аліменти стягуються на утримання однієї дитини, суд вважає, що аліменти із відповідача мають бути визначені у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Разом із тим , з 08.07.2017 року набули чинності зміни до ст. 182 СК України, згідно ЗУ № 2038-VIII від 17.05.2017 відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти з часу звернення із позовом до суду з 26.05.2017 року у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 08.07.2017 року не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України у звязку з задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved