Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, покликаючись на те, що після смерті матері [PERSON], яка померла 26.12.2001 року відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок загальною площею 1,3725 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Андріївської сільської ради Буського району Львівської області. Заявник звернулася в нотаріальну контору для оформлення прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 ЦК України в редакції 2004 року (ст. 549 ЦК України 1960 року). [PERSON], до початку судового засідання, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити. Представник зацікавленої особи Андріївської сільської ради Буського району в судове засідання не зявився, подав лист № 657 від 21.11.2016 року з проханням справу слухати у відсутності їх представника, заперечень до даного позову не мають. [PERSON], до початку судового засідання, подав письмову заяву з клопотанням справу розглядати без його участі, проти заявленого позову не заперечує, на дану спадщину після смерті матері не претендує. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі заявника, третіх осіб, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 226844, виданого Андріївською сільською радою Буського району Львівської області 27.12.2001 р., [PERSON] померла 26.12.2001 року, про що зроблено актовий запис № 43. Після її смерті, відкрилась спадщина, що складається з земельних ділянок № 1 площею 0,1673 га., № 2 площею 1,2053 га., загальною площею 1,3725 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Андріївської сільської ради Буського району Львівської області. Належність таких померлій підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю Серії ІІІ-ЛВ № 094953 від 20.03.2000 року, реєстровий № 9384, виданим на підставі розпорядження Буської рейонної державної адміністрації від 16.03.2000 року № 136. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частинами 1 та 2 ст.1220 ЦК України визначено, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно заповіту від 08.12.1998 року, посвідченого секретарем Андріївської сільської ради Буського району кухар С.Є., реєстраційний № 80, [PERSON] все своє майно заповіла заявниці. Статтею 256 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до розяснень Пленуму Верховного суду України в п. 1 Постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року, відносини спадкування регулюються чинним на той час законодавством, зокрема, відповідними правилами Цивільного кодексу Української РСР. Часом відкриття спадщини, згідно ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР, визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 548 ЦК Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За ст. 549 цього кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину - якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З довідки Андріївської сільської ради № 605 від 07.04.2016 року, заявниця фактично вступила в управління і розпорядження спадковим майном після смерті матері, доглядала та похоронила її. Судом встановлено, що заявниця фактично вступила в управління (володіння) та розпорядження спадковим майном. Однак вчасно не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки юридично не освічена та не знала, що потрібно звернутися в нотаріальну контору протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця для оформлення прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає. Обставин, які б спростовували твердження заявниці, суд не знаходить.

Outcome: approved