Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз», за участю третьої особи: [PERSON]про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» на її користь суму страхового відшкодування у розмірі 20\~399, 21 гривень; пеню у розмірі 2\~170,46 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.11.2016 року о 20годині 15 хвилин, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «BMW 320», державний номер [NUMBER], рухаючись по вулиці Малиновського при виїзді з другорядної дороги на головну, не надав перевагу в русі транспортному засобу котрий рухався поголовній, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки ««, державний номер [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.10.2 « Правил дорожнього руху»,затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306. Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 20.12.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий союз», поліс № АК/0712008, термін дії з 03.08.2016 року по02.08.2017 року. 16 листопада 2016 року водієм транспортного засобу «Daewoo Tico» [PERSON] було повідомлено страховика [PERSON] «ЄСС» про настання страхового випадку, що підтверджується копією Повідомлення від 16.11.2016 року. 19.01.2017 року позивачка подала до [PERSON] «ЄСС» заяву про виплату страхового відшкодування . 24.04.2017р. суб'єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] «ЄСС» складено Звіт № 0686 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобілю [NUMBER]. Згідно цього звіту, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складає - 20 399,21 гривень. На початку червня 2017 року мною, Позивачем, отримано лист вих. № 08-02/482 від 02.06.2017р. від [PERSON] «ЄСС» про прийняття рішення про виплату страхового відшкодування до 19.06.2017р. Однак, сума відшкодування, зазначена у цьому листі суттєво менша і складає 16 999,34 грн. Цим листом Відповідач [PERSON] «ЄСС» фактично визнав майнові вимоги до себе, як до страховика за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З наведеного листа витікає, що страховик визнає свій обов'язок відносно Позивача щодо сплати страхового відшкодування та погоджується її виплатити, однак у меншому розмірі, ніж визначено у Звіті № 0686 від 24.04.2017р. про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобілю [NUMBER]. Позивачка зазначає, що страхова компанія свого обов'язку у встановлені терміни не виконала, страхове відшкодування не виплатила. У зв'язку із цим 26.06.2017р. нею було повторно подано до [PERSON] «ЄСС» заяву у довільній формі про виплату страхового відшкодування. Однак ніякої відповіді вона не отримала. 29.06.2017року позивачкою було подано скаргу (заяву) до Нацкомфінпослуг, МТ(С)БУ та [PERSON] «ЄСС». За результатами розгляду скарги Нацкомфінпослуг проведено позапланову перевірку Відповідача. 28 серпня 2017 року Нацкомфінпослуг складено Акт № 1670/13-6/2 про відмову [PERSON] «ЄСС» у проведенні перевірки, на підставі чого 29.08.2017р. прийнято рішення про анулювання ліцензії Відповідача на провадження страхової діяльності. Оскільки на сьогодні позивачка не отримала від страховика ніякого страхового відшкодування, вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву, в якій зазначили, що заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять розглянути справу за їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства « Європейський страховий союз» в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про отримання судових ухвал та повісток, про причини неявки суд не повідомив, заперечення не надав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 15.11.2016 року о 20годині 15 хвилин, водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «BMW 320», державний номер [NUMBER], рухаючись по вулиці Малиновського при виїзді з другорядної дороги на головну, не надав перевагу в русі транспортному засобу котрий рухався поголовній, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER].», що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.10.2 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306. Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 20.12.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Матеріалами справи підтверджується що цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий союз», поліс № АК/0712008, термін дії з 03.08.2016 року по 02.08.2017 року. 16 листопада 2016 року водієм транспортного засобу «Daewoo Tico» [PERSON] було повідомлено страховика [PERSON] «ЄСС» про настання страхового випадку, що підтверджується копією Повідомлення від 16.11.2016 року. 19.01.2017 року власниця пошкодженого автомобілю [PERSON] подала до [PERSON] «ЄСС» заяву про виплату страхового відшкодування. 24.04.2017р. суб'єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] «ЄСС» складено Звіт № 0686 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобілю [NUMBER]. Згідно цього звіту, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складає 20 399,21 гривень. На початку червня 2017 року Позивачкою отримано лист вих. № 08-02/482 від 02.06.2017р. від [PERSON] «ЄСС» про прийняття рішення про виплату страхового відшкодування до 19.06.2017р. Однак, сума відшкодування, зазначена у цьому листі суттєво менша і складає 16 999,34 гривень. Цим листом Відповідач [PERSON] «ЄСС» фактично визнав майнові вимоги до себе, як до страховика за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З наведеного листа витікає, що страховик визнає свій обов'язок відносно Позивача щодо сплати страхового відшкодування та погоджується її виплатити, однак у меншому розмірі, ніж визначено у Звіті № 0686 від 24.04.2017р. про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобілю [NUMBER]. Позивачка зазначає,що страхова компанія свого обов'язку у встановлені терміни не виконала, страхове відшкодування не виплатила. У зв'язку із цим 26.06.2017р. нею було повторно подано до [PERSON] «ССС» заяву у довільній формі про виплату страхового відшкодування, однак ніякої відповіді не отримано, то 29.06.2017року позивачкою було подано скаргу (заяву) до Нацкомфінпослуг, МТ(С)БУ та [PERSON] «ЄСС». За результатами розгляду скарги Нацкомфінпослуг проведено позапланову перевірку Відповідача. 28 серпня 2017 року Нацкомфінпослуг складено Акт № 1670/13-6/2 про відмову [PERSON] «ССС» у проведенні перевірки, на підставі чого 29.08.2017р. прийнято рішення про анулювання ліцензії Відповідача на провадження страхової діяльності. До наступного часу від страховика ніякого страхового відшкодування [PERSON] не отримала. Згідно п.1.4. ст.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи, відповідальність яких застрахована, страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. На підставі частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та пункту 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно з п. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно до положень п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Враховуючи те, що заява про страхове відшкодування була подана позивачем до відповідача 19.01.2017 року, то останнім днем сплати страхового відшкодування є 19.04.2017 року (через 90 днів), отже з 20.04.2017 року до 20. 09.2017 року минуло 154 днів. Відповідно до частин 1 та 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до статті 992 Цивільного кодексу України та пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Отже розрахунок пені, яку повинен сплатити відповідач зроблена позивачкою у позовні заяві, перевірена судом та складає 2170 гривень 46 копійок. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. Відповідно до\~ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судовий збір у розмірі 640,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved