Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований 07 лютого 1998 року Теплогірським міськвиконкомом Стахановської міськради Луганської області, актовий запис № 06. На обґрунтування позову [PERSON] вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 07 лютого 1998 року Теплогірським міськвиконкомом Стахановської міськради Луганської області, актовий запис № 06. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На протязі сумісного проживання з відповідачем виникали непорозуміння в зв'язку з психологічною несумісністю характерів, що призводило до постійних суперечок. Шлюбно-сімейні відносини припинили близько трьох років тому. На даний час сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. В зв'язку із цим [PERSON] звернулась до суду із даним позовом, в якому просить їхній із відповідачем шлюб розірвати. Позивач [PERSON] про розгляд даної справи була повідомлена належним чином, судову повістку отримала особисто 27.09.2016 (а.с.27), на адресу суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі (а.с.38). В даній заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище - «[PERSON]». Суд вважає можливим розглянути даний позов без участі позивача. Відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення заявлених позивачем вимог. Просив шлюб з позивачем розірвати, про що надав письмову заяву (а.с.43). Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановленою і це підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 лютого 1998 року у Теплогірському міськвиконкомом Стахановської міськради Луганської області, актовий запис № 06 (а.с.04). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.06). Судом також встановлено, що на протязі сумісного проживання в сім'ї [PERSON] виникали непорозуміння в зв'язку з психологічною несумісністю характерів, що призводило до постійних суперечок. Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили близько трьох років тому. На даний час сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо, обопільно наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Враховуючи позицію сторін, які категорично наполягають на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що примирення в даному випадку не можливе. В зв'язку з цим суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін і впливати на їх психоемоційний стан, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох і згідно ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved