Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому просить: - визнати за нею право власності на Ѕ частки автомобіля марки HONDA ACCORD, 2015 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; - визнати за нею право власності на Ѕ частки автомобіля марки MERSEDES-BENZ, 2015 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; - визнати за нею право власності на Ѕ частки транспортного засобу марки ПГМФ 83082005, 2005 року випуску; - визнати за нею право власності на Ѕ частки земельної ділянки кадастровий номер 5624682000:01:032:0126, загальною площею 0,105 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Велика Омеляна, Рівненського району, Рівненської області; - визнати за нею право власності на Ѕ частки незавершеного будівництва житлового будинку розташованого на даній земельній ділянці. В обґрунтування позову вказала, що з 27 серпня 2011 року по 20 грудня 2019 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Під час перебування у шлюбі за спільні кошти ними було придбано майно, Ѕ частку якого вона просить виділити їй, визнавши за нею право власності. Оскільки, між нею та відповідачем не досягнуто домовленості щодо поділу майна подружжя, вона звернулася до суду із вказаним позовом. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 січня 2020 року позовну заяву було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 15 січня 2020 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником позивача - адвокатом Костюченко С.А. на виконання ухвали без руху подано позовну заяву у новій редакції та заяву про забезпечення позову. Відповідно до уточненої позовної заяви [PERSON] заявила додаткові вимоги, крім тих, що викладені у первісному позові, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 2 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 15.01.2020 року заяву [PERSON] про забезпечення позову повернуто заявнику. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2020 року повторну заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на належне [PERSON] майно, що є предметом спору по даній справі. 14 лютого 2020 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області [PERSON] подано зустрічний позов до [PERSON] , в якому просить: - визнати за ним право особистої приватної власності на автомобіль марки HONDA ACCORD, 2015 року випуску, номерний знак [NUMBER] ; - визнати за ним право особистої приватної власності земельну ділянку кадастровий номер 5624682000:01:032:0126, загальною площею 0,105 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Велика Омеляна, Рівненського району, Рівненської області, об`єкт незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS] ; - стягнути з [PERSON] на його користь грошову компенсацію вартості Ѕ автомобіля марки MERCEDES-BENZ GLA 250, 2015 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , яка згідно висновку експерта № 201322/1-1 від 28.07.2020 року становить в розмірі 279 314,50 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позову вказує, що за кошти отримані у спадок після смерті батька, на загальну суму 155020,16 грн., ним особисто придбано земельну ділянку в с. Велика Омеляна Рівненського району та автомобіль HONDA ACCORD, 2015 року випуску, номерний знак [NUMBER] . Крім того, [PERSON] уклав два договори позики на загальну суму 130 000,00 доларів США для будівництва житлового будинку. Вказані кошти він отримав особисто і майже всі кошти ним сплачені. Вказав, що об`єкт незавершеного будівництва житлового будинку в [ADDRESS] є його особистою приватною власністю, адже кошти він отримав особисто, будівництво здійснював також самостійно виключно за власні кошти. Враховуючи, що автомобіль марки MERCEDES-BENZ GLA 250, 2015 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , знаходиться у користуванні [PERSON] , є неподільною річчю, не заперечував проти визначення права власності на вказаний автомобіль за [PERSON] із сплатою нею компенсації Ѕ частки від вартості автомобіля. 14 лютого 2020 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області відповідачем [PERSON] подано відзив на первісний позов, який визнав частково. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 березня 2020 року прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] 12 травня 2020 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником позивача-відповідача - адвокатом Костюченко С.А. подано заперечення на зустрічну позовну заяву. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 січня 2021 року призначено по справі судову оціночно-будівельну та судову товарознавчу експертизу, провадження по справі зупинено. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2021 року поновлено провадження по справі. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні 08 листопада 2021 року, судом допитано в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] , сестра відповідача-позивача, підтвердила факт надання [PERSON] позики у розмірі 70 000,00 доларів США. Їй відомо, що вказані кошти він позичив на будівництво будинку. Оригінал розписки знаходиться у неї. Щодо дітей повідомила, що їй відомо, що після розлучення діти постійно проживають в батьком за адресою [ADDRESS] . Він повністю їх утримує та опікується ними, здійснює їх виховання, мати [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Свідок [PERSON] суду показала, що вона 22 серпня 2015 року позичила для [PERSON] кошти у розмірі 60 000,00 доларів США, які він має повернути до травня 2022 року. 11 листопада 2021 року представником відповідача-позивача подано заяву про виправлення помилки в прохальній частині зустрічної позовної заяви. 12 листопада 2021 року позивач-відповідач [PERSON] подала до суду клопотання про залишення первісної позовної заяви без розгляду. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2021 року в задоволенні клопотання позивача-відповідача [PERSON] про залишення позову без розгляду відмовлено. Представник відповідача-позивача - адвокат Семенюк З.М. в судовому засіданні просить долучити до матеріалів справи висновок органу опіки піклування, яким підтверджується факт проживання дітей з батьком. Позивач-відповідач - [PERSON] та її представник - адвокат Костюченко С.А. в судове засідання не з`явилися, про час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалив продовжити розгляд справи за їх відсутності. Відповідач-позивач - [PERSON] в судовому засіданні заявлені ним вимоги підтримав, просить їх задоволити. Представник відповідача-позивача - адвокат Семенюк З.М. в судовому засіданні звернула увагу суду на те, що після пред`явлення позову позивачем-відповідачем в частині стягнення аліментів змінилися обставини, на які вона посилається як на підставу позову, так як діти проживають постійно з батьком [PERSON] . Вказує, що [PERSON] подано позов до суду про визначення місця проживання дітей із ним. Дані відомості підтверджуються висновком органу опіки та піклування служби у справах дітей від 23.11.2021 року № 0821/70. Просить суд зустрічний позов [PERSON] задоволити частково, визнати в порядку поділу майна подружжя, за [PERSON] право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ GLA 250, 2015 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , стягнувши Ѕ частину вартості автомобіля, в іншій частині відмовити в задоволенні позову. Зустрічний позов задоволити в повному обсязі. Заслухавши думку відповідача-позивача - [PERSON] та його представника - адвоката Семенюк З.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовних заяв, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний повністю з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судами. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2011 року по 20.12.2019 року. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 38, 39). Згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1424 від 12 серпня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Сивоглаз С.М., земельна ділянка площею 0,105 га, що в с. Велика Омеляна Рівненського району, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), для житлової та громадської забудови, кадастровий номер: 56246820000:01:032:0126 належить на праві власності [PERSON] (а.с. 89). У 2016 році [PERSON] розпочав будівництво житлового будинку, що підтверджується Повідомленням про початок будівельних робіт, на [ADDRESS] (а.с. 11-12). Відповідно до Свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 29.07.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори Костюковою О.О., виданого на 1/3 частку від спадкового майна після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] вартість спадкового майна [PERSON] становить 155 020,16 грн. (а.с. 90). Згідно договору позики від 12.08.2015 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 70 000,00 доларів США, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (а.с. 87). Також, 22.08.2015 року, на підставі договору позики [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 60 000,00 доларів США, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою (а.с. 88). На підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6329/19/018138 від 13.04.2019 [PERSON] у суб`єкта господарювання, що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу ТОВ «Бімер» придбала транспортний засіб марки HONDA ACCORD, 2015 року випуску, номерний знак [NUMBER] . Зареєстрований за власником транспортного засобу 12.12.2018 року. Ціна транспортного засобу за згодою сторін становить 48 000,00 грн. (а.с. 83). Право власності [PERSON] зареєструвала 13.04.2019 року. Відповідно до Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6329/19/027164 від 21.11.2019 року, [PERSON] у суб`єкта господарювання, що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу ТОВ «Бімер» придбав транспортний засіб марки HONDA ACCORD, 2015 року випуску, номерний знак [NUMBER] . Власником вказаного транспортного засобу відповідно до Акту огляду реалізованого транспортного засобу № 6329/19/027164 від 21.11.2019 року, а саме у графі про власника вказано [PERSON] . Згідно договору ціна транспортного засобу становить 80 000,00 грн. (а.с. 84, 85). Відповідно до Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6329/19/015028 від 15.01.2019 року [PERSON] у суб`єкта господарювання, що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу ТОВ «Бімер» придбав транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ GLA 250, 2015 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Згідно п. 3.1. договору ціна транспортного засобу складає 220 000,00 грн. (а.с. 86). Як встановлено судом, з пояснень [PERSON] , транспортний засіб ТЗ ПГМФ 8308, д.н.з. [NUMBER] , зареєстровано за ним ще до реєстрації шлюбу 24.08.2008 року, ним відчужено, ще за час перебування у шлюбі по довіреності, що не заперечувалося сторонами. Відповідно до висновку експерта № 210322/1_З.О.В. від 04.10.2021 року, по результатам комплексної оціночно-будівельної та оціночно-земельної судової експертизи по цивільній справі № 569/442/20, дійсна ринкова вартість незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , становить 1 853 639 грн. Експертом взято до уваги для визначення вартості об`єкта курс долара США у розмірі 27,1763 грн., таким чином вартість незавершеного будівництва становить 68 207,92 доларів США. Відповідно до висновку експерта № 210322/1-1 судової автотоварознавчої експертизи від 28.07.2021 року, середня ринкова вартість автомобіля марки MERCEDES-BENZ GLA 250, 2015 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , станом на день проведення оцінки становить 558 629 грн. За проведення експертизи відповідачем-позивачем сплачено 6 000,00 грн. З наданої копії висновку органу опіки та піклування від 23.11.2021 року № 08-2170, вбачається, що батько дітей ( [PERSON] та [PERSON] ) [PERSON] з дітьми зареєстрований та проживає в [ADDRESS] . Розглянувши матеріали, комісія з питань захисту прав дитини, прийняла рішення про доцільність визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. За правилами ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17. Згідно зі ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, потрібно застосовувати положення ч.ч. 4,5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі, коли жоден з подружжя не вчинив передбачених ч. 5 ст. 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, суд повинен розділити в натурі спірний об`єкт, а у разі спору щодо неподільної речі - визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 405/1343/15-ц (провадження № 6-2565цс16), від 07 червня 2017 року у справі 199/7266/14-ц (провадження № 6-2670цс16). Звертаючись до суду з позовом [PERSON] просила здійснити поділ спільного майна подружжя, а саме: земельної ділянки в с. В.Омеляна Рівненського району Рівненської області, збудованого на ній незавершеного будівництва та трьох транспортних засобів, виділивши по 1/ 2 частці кожному із подружжя. Звертаючись до суду із зустрічним позовом, із врахуванням уточнень, [PERSON] просив визнати земельну ділянку, незавершене будівництво в [ADDRESS] , автомобіль марки HONDA ACCORD, номерний знак [NUMBER] , його особистою приватною власністю. Суд, дослідивши докази, враховуючи висловлені заперечення [PERSON] , вважає, що відповідач-позивач [PERSON] довів, що земельна ділянка в [ADDRESS] , автомобіль марки HONDA ACCORD, номерний знак [NUMBER] , придбано ним саме за його особисті кошти отримані у спадок від батька. Зауваження позивача-відповідача, що йому не вистачало 10 000,00 грн. на придбання вказаного майна, суд відхиляє, адже дані доводи не спростовують факт витрачання саме особистих коштів [PERSON] і витрачання додаткових коштів сім`ї. Підтвердженням особистої приватної власності [PERSON] на автомобіль HONDA ACCORD, номерний знак [NUMBER] , є також купівля вказаного автомобіля у [PERSON] та отримання нею коштів у розмірі 80 000.00 грн., чого вона не заперечувала. Суд, вважає доведеним спростування відповідачем-позивачем презумпції спільності права власності на незавершене будівництво в [ADDRESS] . Ним надано достатньо доказів, що за позичені особисто ним кошти, він здійснював та продовжує будівництво. Підстав не враховувати дані докази у суду немає. Зауваження [PERSON] , що [PERSON] не підтверджено факт укладення договору, так як не надано оригінал розписок, суд не враховує, адже в судовому засіданні свідки підтвердили, що дійсно позичали кошти [PERSON] , як їм відомо для будівництва будинку в с. В.Омеляна, і оригінали розписок знаходяться у них, так як строк договору позики не закінчився. Таким чином, суд вважає, що незавершене будівництво в [ADDRESS] є особистою приватною власністю [PERSON] , тому його вимоги про визнання за ним права особистої приватної власності на земельну ділянку, незавершене будівництво в [ADDRESS] , автомобіль марки HONDA ACCORD, номерний знак [NUMBER] , підлягає до задоволення. Щодо поділу автомобіля MERCEDES-BENZ GLA 250, 2015 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до положень ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Аналіз змісту положень ст. 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку. Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (стаття 365 цього Кодексу), в першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду. Такий підхід відповідає закріпленим у ст. 7 СК України засадам розумності і добросовісності, оскільки відповідач надає свою згоду на позбавлення його частки у праві власності, отримуючи, у свою чергу, гарантоване грошове відшкодування. У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим. Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються ст. 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації, а відповідач, у свою чергу, не завжди згоден її виплачувати. При цьому залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею в подальшому. Одночасно інший з подружжя позбавляється як можливості користуватися спірною річчю, хоча вона перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла. Оцінюючи положення ч. 5 ст. 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, Верховний Суд робить висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач. Аналогічні висновки висловлені, зокрема у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 210/4854/15-ц (провадження № 61-30421св18) та від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц (провадження № 61-46326св18). Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, зробленим у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 (провадження № 14-435цс18) «[…] суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду». Врахувавши останню практику Верховного Суду, факт згоди [PERSON] на одержання грошової компенсації, а також те, що він особисто не користувався транспортним засобом, суд дійшов висновку про те, що спірний транспортний засіб набутий сторонами в період шлюбу є об`єктом їх права спільної сумісної власності, а тому відповідач-позивач має право на грошову компенсацію вартості своєї частки у праві спільної сумісної власності і, як наслідок, припинення її права власності на спірне майно та визнання права власності на вказаний автомобіль за [PERSON] . З приводу поділу транспортного засобу марки ПГМФ, 2005 року, як встановлено судом, даний транспортний засіб був придбаний до реєстрації шлюбу в 2008 році, а тому не є спільною сумісною власністю подружжя. Вимога [PERSON] про стягнення аліментів на дітей до задоволення не підлягає виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до повноліття. Як вбачається з показань свідка [PERSON] , висновку органу опіки та піклування, відповідач-позивач - [PERSON] утримує дітей, приймав також участь в утриманні дітей під час їхнього проживання з матір`ю, діти проживають з ним за адресою: [ADDRESS] . Позивач-відповідач [PERSON] проживає окремо в [ADDRESS] . Вказані обставини сторонами не заперечуються. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки, позивачем-відповідачем не доведено факту ухилення відповідача-позивача від обов`язку утримувати дітей, діти, на утримання яких позивач-відповідач просить стягнути аліменти, фактично проживають з батьком і перебувають на його утриманні, суд дійшов висновку, що підстави для стягнення з відповідача-позивача аліментів на утримання дітей на користь [PERSON] відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи на часткове задоволення позовів, суд здійснює розподіл судових витрат відповідно до пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи, що первісний позов підлягає до часткового задоволення, лише в частині поділу автомобіля MERCEDES-BENZ GLA 250, 2015 року випуску, з відповідача-позивача - [PERSON] на користь позивача-відповідача - [PERSON] підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 908,00 грн. Відповідачем-позивачем - [PERSON] при подачі зустрічного позову понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 10 510,00 грн. та за проведення експертизи у розмірі 6 000,00 грн., які слід стягнути з позивача-відповідача - [PERSON] . Про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в судовому засіданні сторонами вимоги не ставилися, а тому суд не здійснює їх розгляд.

Outcome: partial