Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 06 листопада 2004 року. Від шлюбу сторони мають спільних дітей сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя, внаслідок чого постійно виникали сварки, у зв`язку з чим з січня 2020 року не спілкуються, шлюбні відносини припинені. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач надала суду заяву про підтримання позовних вимог, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 06 листопада 2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чугуївського міського управління юстиції Харківської області складено відповідний актовий запис № 185, на підтвердження чого надане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині [PERSON] . Згідно наданих свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , сторони мають спільних неповнолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які, як зазначено у позові, проживають з позивачем (а.с. 6,7). Як вбачається зі змісту позову, сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя, внаслідок чого постійно виникали сварки, у зв`язку з чим з січня 2020 року не спілкуються, шлюбні відносини припинені, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Судом, в порядку ст. 111 СК України, протягом розгляду справи вживалися заходи щодо примирення подружжя шляхом надання строку для примирення строком 3 місяці, однак сторони не примирилися. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відносити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач, яка після реєстрації шлюбу отримала прізвище свого чоловіка, виявила бажання відновити дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак позивач у позові не заявляла вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, тому судовий збір не стягується з відповідача.

Outcome: approved