Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому на підставі ст. ст. 15, 16, 391, 405 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, просила усунути перешкоди у користуванні житловим будинком № 10, що знаходиться по вул. Гагаріна в смт. Ріпки Ріпкинського району Чернігівської області, що втратив право користування вказаним будинком, обґрунтовуючи позов тим, що вона являється власником житлового вказаного будинку, відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], яка там не проживає більше року. В судове засідання: - позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує; - відповідач [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок за адресою: смт.Ріпки Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Гагаріна, 10 належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.12.2004 року. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 457/967-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які правочини, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. По справі встановлено, що - відповідач [PERSON] зареєстрований адресою: за адресою: смт. Ріпки Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Гагаріна, 10; - відповідач [PERSON] у вказаному будинку за місцем реєстрації не проживає, що стверджується комісійним актом депутата Ріпкинської селищної ради від 27.01.2016 року про факт не проживання відповідача з 2014 року. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини «Прокопович проти Росії», «Гіллоу проти Сполученого Королівства» поняття житла є автономним, і те, чи конкретне місце проживання становить чи ні «житло», що захищається п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, залежить від фактичних обставин, а саме наявності достатнього звязку з конкретним місцем. Враховуючи те, що [PERSON] у вказаному будинку за місцем реєстрації з 2014 р., тобто більше року не проживає і не користується ним, зважаючи на те, що відповідач втратив з цим місцем достатній та постійний зв'язок, суд знаходить, що слід визнати [PERSON] таким, що втратив право на житловий будинок, з надвірними будівлями за адресою: смт.Ріпки Ріпкинського району Чернігівської області, вул. Гагаріна, 10. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved