Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення батьківства. Позивач в судовому засіданні підтримала зміст та вимоги позовної заяви, та вказала, що вона з відповідачем знаходячись у цивільному шлюбі з серпня 1998 р. по лютий 2002 р. народила дитину [PERSON] , [INFO] , однак у документах про народження сина, відсутні відомості про батька, оскільки під час народження дитини, відповідач відмовився вносити інформацію про себе в якості батька та казав, що ця дитина не від нього. В зв`язку з зазначеним, позивач вимушена була вказати своє прізвище. Реєструвати законний шлюб позивач не бажала, оскільки відповідач зловживав алкогольними напоями. На сьогодні відповідач має іншу сім`ю та дітей. Зважаючи на зазначене, позивач просила встановити батьківство [PERSON] стосовно дитини - [PERSON] [INFO] . Відповідачем 17.07.2019 р. було надано відзив, в якому вказано, що він повністю заперечує проти тверджень і вимог позивача та просить відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, обґрунтовуючи це наступним. Як відповідає дійсності, відповідач та позивач проживали однією сім`єю з 1998 року до 2000 року. Шлюб належним чином зареєстрований між сторонами не був. [INFO] у позивача [PERSON] народилася дитина - [PERSON] , в свідоцтві про народження якого батько вказаний за заявою матері - [PERSON] , а мати вказана [PERSON] . В позовній заяві позивачем вказано, що відповідач [PERSON] відмовився зареєструвати себе як батька [PERSON] , тому позивачка була змушена в графі батько вказати батьком [PERSON] . Дійсно, відповідач [PERSON] , не визнає [PERSON] , [INFO] , своїм сином, у зв`язку з тим, що він дійсно не є його рідним сином, а біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , є інша особа. Після того, як сторони почали жити разом з серпня 1998 року, довгий час позивач не змогла завагітніти та народити дитину в сім`ї, почала вести аморальний спосіб життя, зраджувати відповідача з іншими чоловіками тоді, коли відповідач працював на будівельних роботах за межами села та межами району. Починаючи з 2000 року відповідач [PERSON] постійно проживав за адресою проживання матері позивача - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] мешкала в цей час, тобто з 2000 року також в с. Шевченкове, але за іншою адресою - по [ADDRESS] , з іншими співмешканцями. Внаслідок так званих «активних» дій зі сторони позивача [PERSON] , вона на початку 2001 року завагітніла та [INFO] народила дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Як наслідок того, відповідач, враховуючи вищенаведені обставини, не зміг мати з позивачкою жодних дітей, тому й не прийняв [PERSON] , [INFO] , як свого сина, у зв`язку з тим, що він не є йому біологічним сином. Дійсно, відповідач завжди поважав і допомагав [PERSON] , [INFO] , відносився до нього як до свого сина, незважаючи на те, що він не є йому рідним сином, допомагає йому як фізично, так і матеріально і на сьогоднішній час. З 12 січня 2003 року відповідач перебуває в офіційно зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу подружжя має трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Відповідач відповідно до посвідчення серія [NUMBER] , виданою Кілійською районною державною адміністрацією 04.03.2013 року, є батьком багатодітної родини. В судовому засіданні представник відповідача підтримав позовні вимоги позивача в повному обсязі, оскільки висновком судово - медичної експертизи батьківство відповідача відносно [PERSON] підтверджено на 99,999999 %. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, в процесі з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідження доказів, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження, зареєстрованого Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області, 11.02.2002 р., актовий запис акта про народження № 12, - [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . З довідки серії [NUMBER] наданої старостою Шевченківського старостинського округу № 1 [PERSON] , її син : [PERSON] дійсно знаходиться на утриманні матері. Відповідно до довідки про склад сім`ї наданої Шевченківським старостинським округом № 1 № 1049 від 30.05.2019 р. до складу сім`ї [PERSON] входить син - [PERSON] , [INFO] . Згідно акту про встановлення фактів від 30.05.2019 р. [PERSON] [INFO] з 1998 р. по 2002 р. проживала в громадянському шлюбі з [PERSON] , [INFO]., вели спільне господарство та в [INFO]. у них народився спільний син [PERSON] . З моменту, коли [PERSON] залишив сім`ю, то [PERSON] самостійно проживала, утримувала та виховувала спільного самостійно. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є кумою позивача та має з нею добрі стосунки. В [INFO]. народився у позивача син. Сторони жили разом з матір`ю позивача. Вони їздили з відповідачем у пологовий будинок відвідати позивача. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що сторони по справі є його батьками, раніше стосунки між батьком були нормальними, однак згодом погіршилися. Коли він був меншим, то часто відпочивав з батьком та останній вважав його своїм сином. На теперішній час, відповідач перестав спілкуватися з ним. Відповідно до висновку експерта № 158 КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що [PERSON] , [INFO] , може являтися біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , народженого [PERSON] , [INFO] з ймовірністю 99,999999 %, таким чином батьківство практично доведене. Будь-яких доказів які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності дослідження, чи доказів пов`язаних з недостатньою професійною кваліфікацією експертів, сторонами надано не було, а тому суд вважає їх вірним та обґрунтованими і такими, що не суперечать матеріалам справи, поясненням сторін і можуть бути взятими до уваги судом при ухваленні рішення. Відповідно до роз`яснень, що викладені в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так при розгляді справ про встановлення батьківства дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Таким чином, при визнанні батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] , який народився [INFO] , суд повинен керуватися ст. 53 КпШС України, яка закріплює чотири юридично вагомі обставини встановлення факту визнання батьківства, кожна з яких є необхідною та достатньою для задоволення вимог: 1) сумісне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та чоловіком до народження дитини; 2) сумісне виховання батьками дитини; 3) сумісне утримання дитини батьками; 4) докази, що з достовірністю підтверджують визнання чоловіком батьківства. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У відповідності до ст. 53 КпШС України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи запису актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Таким чином, з огляду на те, що в судовому засіданні було встановлено кровне споріднення між [PERSON] по відношенню до [PERSON] , суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити повному обсязі. Частиною 1 ст. 134 СК України на підставі заяв зазначених у статті 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Підпунктом 2.16.4 пункту 2.16 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 передбачено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. У пункті 1.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 зазначено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. Таким чином, Кілійський районний відділ ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Одеса) є повноважним органом, який зобов`язаний внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] та видати нове свідоцтво про народження.

Outcome: approved