Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що вона 21 липня 2009 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. За час шлюбу у них народилися діти - син [PERSON] - [INFO] та дочка - [PERSON] - [INFO].Спільне життя з Відповідачем не склалося і вони все далі віддаляються один від одного, крім дітей не маємо нічого спільного. На даний час вона з маленькими дітьми повністю на утриманні своїх батьків, які постійно допомагають, дають гроші.На даний час спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Відповідач протягом останнього року постійно був чимось незадоволений, попереджав, що піде окремо жити і з 2 листопада 2015 року не проживає разом з ними і повертатися не планує. На її звернення, що давай розлучимося, ніяк не реагує і сказав, що розлучатися не збирається. Також я просила довідку про його заробіток, але він сказав, що не збирається її брати.Діти проживають з нею, допомагають доглядати батьки. Не заперечує, щоб діти спілкувалися з батьком, однак це трапляється дуже рідко.Діти потребують постійних витрат, як то одяг, продукти, іграшки, а також витрати на лікування, так як часто хворіють і потребує посиленого харчування та догляду. На даний час не працює, тому з дитиною перебуваю на утриманні у своїх батьків. Подальше збереження шлюбу між ними неможливе, оскільки по різному дивляться на життя, на добробут в сім'ї, на права та обв'язки подружжя.Спору про поділ майна, що є нашою спільною власністю, немає. Просить суд розірвати шлюб та стягнути аліменти в розмірі 1/2 усіх доходів (заробітку). Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що 21 липня 2009 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 4). Сімейне життя подружжя не склалося, сторони проживають окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім'я існує формально. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено і це вбачається із письмових матеріалів доданих до позовної заяви, що позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі - 551,20 гривень. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або)натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON] - [INFO] (а.с. 6) та [PERSON] - [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] не надає позивачу аліментів на утримання дітей, при цьому офіційно працює, за станом свого здоров'я є працездатний і спроможний сплачувати аліменти у розмірі 1/3частки з усіх видів заробітку (доходу) на утримання дітей. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що [PERSON] будучи батьком своїх дітей не надає позивачу матеріальної допомоги на їх утримання, що ставить позивача у тяжке матеріальне становище та залежність від відповідача щодо утримання дітей, а також звичайні потреби дітей. А також те, що відповідач офіційно працює, має постійний дохід, його дохід не є мінливим. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), починаючи з 22.01.2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] як позивач по справі звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить 551,20 - 6 890 гривень. При цьому мінімальний розмір судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру становить 551,20 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 551,20 гривень.

Outcome: partial