Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON], який постійно проживав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, розміром 6,98 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Петропавлівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії МК №2351, виданий головою Петропавлівської сільської ради Братського району Миколаївської області 07 листопада 2001 року. Дану земельну ділянку за життя заповів позивачці [PERSON] згідно заповіту від 05 жовтня 2012 року, завіреного приватним нотаріусом [PERSON] Комсомольського міського нотаріального округу Полтавської області та зареєстрованного в реєстрі за № 5697. Нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. До початку розгляду справи позивачка звернулася до суду з заявою, в якій підтримала заявлені вимоги та просила суд розглянути справу в її відсутність. До початку розгляду справи відповідачка звернулася до суду з заявою, в якій визнала заявлені вимоги та просила суд розглянути справу в її відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON], який постійно проживав в [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, розміром 6,98 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Петропавлівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії МК №2351, виданий головою Петропавлівської сільської ради Братського району Миколаївської області 07 листопада 2001 року. Дану земельну ділянку за життя заповів позивачці [PERSON] згідно заповіту від 05 жовтня 2012 року, завіреного приватним нотаріусом [PERSON] Комсомольського міського нотаріального округу Полтавської області та зареєстрованного в реєстрі за № 5697. Згідно вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину проводиться нотаріусом після подання оригіналу правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Протягом шести місяців позивачка не встигла звернутися в нотаріальну контору для подання заяви про прийняття спадщини, так як не була учасником конституційного провадження та не було безумовного обов'язку знати зміст законів, тобто була необізнана в законодавстві, вона вважала, що оскільки є заповіт, то після смерті фактично прийняв спадщину, так як користується нею. Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Державний акт [PERSON] утримує у себе вдома та розпоряджається ним, обробляє самостійно земельну ділянку. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно положень ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про власність», громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування. На підставі п. 23 вищевказаної Постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе визнати за позивачем, право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] Тому, на підставі викладеного і

Outcome: approved