Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому, просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку безстроково, починаючи з моменту звернення до суду. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням суду від 15.11.2016 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] . [INFO] задоволенні. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, тому стягнення аліментів на її утримання припинилось. Відповідно до Акта МСЕК від 26.10.2020 року [PERSON] встановлена II група (інвалідність встановлена з дитинства) безтермінова з 02.10.2020 року. Також вказує, що відповідно до консультаційного висновку спеціаліста встановлений діагноз F71.1 з рекомендаціями. Також, відповідно до Міжнародної класифікації хвороб, захворювання F71.1 - психічні розлади та розлади поведінки, розумова відсталість, значне порушення поведінки, що вимагає догляду та лікування. Крім даного захворювання позивач перебуває на обліку з приводу бронхіальної астм з 2016 року, образний сколіоз грудного і пряничного відділу хребта. В зв`язку з вказаним захворюванням позивачу постійно потрібні медикаменти та зайняття ЛФК в спеціалізованих містах. Також є дороговартісним корсет, який регулярно потрібно змінювати індивідуально в залежності від змін. Значних фінансових витрат потребують медикаменти, пов`язанні з неврологічним та алергічними захворюваннями. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина-інваліда не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмір 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку безстроково, починаючи з моменту звернення до суду. Ухвалою суду від 21 січня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилась. В судове засідання представник позивача - адвокат Джирма А.В. не з`явилася. Надала суду заяву, в якій просили цивільну справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Причину неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до чатсковго задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] від 18 грудня 2013 року [PERSON] (відповідач) є батьком [PERSON] (позивач), яка народилася [INFO] (а.с. 6). Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.11.2016 року у справі №711/5077/16-ц з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2016 року та до повноліття дитини (а.с. 9). [PERSON] досягла повноліття [INFO] . Згідно довідки МСЕК м.Черкаси серії 12 ААБ № 778006 від 02.10.2020 року [PERSON] визнано інвалідом з дитинства та встановлено другу групу інвалідності безтерміново, з консультацією у психіатра. Проведення постійного підтримуючого психофармакологічного лікування. Психотерапія і психокорекція.. Згідно з консультаційним висновком спеціаліста від 01.12.2020 року, [PERSON] оглянута та встановлений діагноз F71.1, потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до Міжнародної класифікації хвороб, захворювання F71.1 - психічні розлади та розлади поведінки, розумова відсталість, значне порушення поведінки, що вимагає догляду та лікування. Згідно з консультативним заключенням алерголога від 03.09.2020 року, [PERSON] знаходиться на Д обліку з приводу бронхіальної астми з 2016 року, рекомендоване заняття на уроках фізичного виховання. Згідно з консультативним висновком ортопеда Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» від 18.08.2020 року діагноз [PERSON] - S образний скаліоз грудного і поясничного відділу хребта II ступеня. Рекомендовано: корсет, ЛФК та інш. В позові позивач зазначає, що оскільки вона є інвалідом дитинства їй необхідні постійні реабілітаційні та лікувальні курси та процедури, а також придбання та прийняття лікарських препаратів, які призначаються лікарями. З урахуванням п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № N 16 від 12.06.98р. «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 3 від 15.05.2006р.), у частині, яка не суперечить Сімейному Кодексу України при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Важливою є непрацездатність повнолітньої дитини за станом здоров`я, тобто наявність у дитини статусу інваліда. Інвалідом визнається особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав (ст. 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні»). Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина. Відповідно до ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною - інвалідом і турботи про нього і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. За змістом ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Аналіз змісту ст.198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). Відповідно дост. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства, інвалідність встановлена безстроково, в зв`язку з чим потребує вживання підтримуючої терапії, що свідчить про наявність у неї потреби в матеріальній допомозі. Суд враховує стан здоров`я позивача сторін, який є дитиною з інвалідністю другої групи, його матеріальне становище, відсутність можливості працевлаштування, матеріальне становище та умови проживання позивача, не надання відповідачем добровільно будь-якої матеріальної допомоги повнолітній дочці з інвалідністю. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.(ч. 1,ч. 5ст. 81 ЦПК України). Відповідачем по справі не надано жодних доказів щодо стану його здоров`я та матеріального становища, наявність у нього аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. За змістом норм ст. 200 СК України спосіб стягнення коштів на утримання повнолітніх непрацездатних дочки, сина визначається за вибором стягувача аліментів. При визначенні способу стягнення аліментів, суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у частці від доходів відповідача за вибором позивача. Згідно із ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи із загальних засад цивільного судочинства, принципів рівності прав і обов`язків батьків, розумності та справедливості, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача з інвалідністю в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 16 грудня 2020 року і на весь період непрацездатності [PERSON] .. Суд вважає, що визначений розмір аліментів є обґрунтованим, достатнім та таким, що відповідає потребам сина з інвалідністю. Згідно із ч. 6ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з цим, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць. Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку статті 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

Outcome: partial