Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що 14 вересня 2002 року між сторонами був зареєстрований шлюб, від якого вони мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між ними взаємоповаги та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя. З листопада 2015 року вони з відповідачем однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження родини вважає неможливим, тому позивач просить суд розірвати шлюб, а також стягнути з відповідача на свою користь судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, жодних заперечень проти заочного розгляду справи не зазначено, прізвище після розірвання шлюбу просить залишити [PERSON]. В судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27 вересня 2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того, це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про одруження, виданого 14 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, 14 вересня 2002 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвища чоловіка [PERSON] та дружини [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження 14 вересня 2002 року зроблено запис № 758. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з листопада 2015 року сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Таким чином, судом було встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими, це суперечить їх інтересам, інтересам їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦК України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved