Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтуванні позову зазначає, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2012 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. У серпні 2014 року відповідач по справі припинив будь-яку турботу про матеріальне забезпечення сина, добровільно надавати матеріальну допомогу на його утримання не бажає, тому вона змушена звернутися з цим позовом до суду і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду та до повноліття дитини. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач також надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], виданого 16 лютого 2013 року виконавчим комітетом Радгоспівської сільської ради Близнюківського району Харківської області (а.с.5). Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданої Радгоспівською сільською радою Близнюківського району Харківської області від 09.10.2014 № 02-30/211 (а.с.9). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.182-183 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, встановлюються судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, сімейного та матеріального становища сторін, їх доводів, інших обставин, що мають істотне значення, як частина заробітку (доходу) відповідача по справі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позов визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому мають бути стягнуті з відповідача починаючи з 13 жовтня 2014 року, тобто з дня звернення [PERSON] до суду з позовною заявою. Таким чином, аналізуючи надані позивачем та дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та достатньо обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому і підлягають задоволенню. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. Відповідно до ч.2 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved