Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради, треті особи приватне підприємство «Благоустрій», [PERSON] у якому просить визнати незаконними рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 113 від 17.02.2015 року «Про розгляд звернення ПП «Благоустрій» щодо погодження перепланування приміщення в гуртожитку за адресою вул. Лепкого, 5» та № 411 від 13.05.2015 року «Про надання кімнати в гуртожитку». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є співвласником кімнати №510, що знаходиться на п»ятому поверсі у гуртожитку по вул. Б. Лепкого,5 у м. Тернополі, який перебуває на балансі ПП «Благоустрій». Всього на зазначеному поверсі гуртожитку знаходиться 13 кімнат, 7 з яких приватизовані та приміщення загального користування-кухня, коридор та допоміжна кімната, де мешканці гуртожитку зберігають свої речі. У 2015 році адміністрація ПП «Благоустрій» повідомила мешканців п»ятого поверху гуртожитку про те, що допоміжне приміщення рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради №411 від 13.05.2015 року переведене у житловий фонд і підлягає заселенню, а тому мешканці повинні звільнити його від особистих речей. В ході звернення до міської ради було отримано копію рішення виконкому №113 від 17.02.2015 року про розгляд звернення ПП «Благоустрій» щодо погодження перепланування допоміжного приміщення в гуртожитку по вул. Б. Лепкого, 5 у м. Тернополі під житлову кімнату, а у відповідності до рішення №411 від 13.05.2015 року ордер на заселення у вказану кімнату видано [PERSON] Позивач вважає, що вказані рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради ухвалені з порушенням вимог Конституції України, Законів України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку», «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.382 ЦК України та підлягають скасуванню, оскільки порушують право власності співвласників кімнат на п»ятому поверсі у гуртожитку по вул. Б. Лепкого, 5 на користування допоміжним приміщенням, яке перебуває у їхній спільній власності і використання якого можливе лише за згодою усіх співвласників. Зазначила, що ніхто із мешканців п»ятого поверху гуртожитку своєї згоди на переведення допоміжної кімнати, що знаходиться на даному поверсі у житлову не надавав, оскільки дане приміщення використовується ними в якості кладової. Із врахуванням наведеного просить позовні вимоги задовольнити, визнати незаконними та скасувати рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 113 від 17.02.2015 року та № 411 від 13.05.2015 року. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просять позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що оспорюваними рішеннями виконавчого комітету порушується право власності власників кімнат у гуртожитку на розпорядження та користування допоміжним приміщенням, яке перебуває у їхній спільній власності та не мого бути переплановане та переведене у статус житлової кімнати без згоди усіх співвласників кімнат у гуртожитку. Представник відповідача [PERSON] міської ради відносно позову заперечила та просить у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що оскаржувані рішення міської ради є законними та ухвалені з дотриманням вимог чинного законодавства. Вказала, що власником гуртожитку за адресою вул. Б. Лепкого, 5 у м. Тернополі в осях 6-12 являється [PERSON] міська рада, а балансоутримувачем є ПП «Благоустрій». Впродовж 2013-2015 pоків на адресу [PERSON] міської ради неодноразово надходили звернення від мешканців гуртожитку та балансоутримувача ПП «Благоустрій» щодо відселення співмешканців кімнати №502 гуртожитку по вул. Б.Лепкого, 5 [PERSON], яка виховує неповнолітню доньку, [INFO] і відноситься до соціально незахищених верств населення та [PERSON], яка є інвалідом 2 групи. З метою покращення житлових умов вказаних осіб міська рада звернулася листом до ПП «Благоустрій» для обстеження житлових умов мешканців кімнати №502 та надання пропозицій щодо вирішення питання покращення житлових умов мешканців даної кімнати. ПП «Благоустрій» було запропоновано надати одній із мешканок кімнати №502 побутову кімнату площею 9,2 кв.м. розміщену на 5 поверсі зазначеного гуртожитку. Актом обстеження від 07.11.2014 року проведеного ПП «Благоустрій» було встановлено, що побутова кімната, яка знаходиться на 5 поверсі має житлову площу 9,2 кв.м., у ній встановлено вікна, є централізоване опалення, а відтак вона може використовуватися як житлова кімната. Враховуючи наведене [PERSON] міською радою у відповідності до вимог та п. 1.4.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, 17.02.2015 року ухвалено рішення №113 «Про розгляд звернення ПП «Благоустрій» щодо погодження перепланування приміщення в гуртожитку за адресою вул. Лепкого, 5».Після прийняття зазначеного рішення та для покращення житлових умов мешканців кімнати №502 гуртожитку по вул. Б.Лепкого,5 виконавчим комітетом було прийняте рішення №411 від 13.05.2015 року «Про надання кімнати в гуртожитку», відповідно до якого кімнату №527 видалено [PERSON] на склад сім»ї дві особи, чим було покращено житлові умови, як [PERSON] так і [PERSON] Твердження позивача про те, що питання переведення побутової кімнати у житлову та виділення її [PERSON] не узгоджувалось із мешканцями гуртожитку не відповідають дійсності та спростовуються листом ПП «Благоустрій» №97 від 22.05.2017 року та протоколом зборів мешканців 5-го поверху гуртожитку за адресою [PERSON],5 від 13.06.2015 року, де вказано, що працівниками підприємства із залученням депутата [PERSON] міської ради з мешканцями 5-го поверху гуртожитку неодноразово проводились збори по питанню врегулювання відносин між мешканцями гуртожитку, щодо пропозиції влаштування комірок в підвальному приміщенні для складування особистих речей мешканців 5-го поверху. Враховуючи те, що після надання [PERSON] кімнати №527 відносини між мешканцями 5-го поверху гуртожитку по вул. Лепкого, 5 у м. Тернополі, які зазначали, що використовували дане приміщення як кладову, погіршилися, балансоутримувачем було вжито необхідних заходів для обладнання у підвальному приміщенні гуртожитку комірок, які мешканці гуртожитку можуть використовувати для побутових потреб та зберігання особистого майна. На даний час ці комірки вимуровані, у них підключено освітлення, встановлено двері і вони є цілком придатними для використання. Вважає, що будь-яких порушень прав мешканців гуртожитку з боку [PERSON] міської ради при ухваленні оскаржуваних рішень допущено не було, свідченням чого є те, що інші власники кімнат у гуртожитку до суду за захистом своїх прав не звертались, а даний спір зумовлений неприязними стосунками, які існують між позивачем та [PERSON] Третя особа [PERSON] у судовому засіданні відносно позову заперечила та просить у його задоволенні відмовити. Вказала, що у 1984 році їй було виділено ліжко-місце у кімнаті №502 у гуртожитку по вул. Б. Лепкого, 5 у м. Тернополі, загальною площею 11,6 кв.м., де разом із нею проживала [PERSON], яка є інвалідом 2-ї групи. З 2008 року вона проживає у вказаній кімнаті гуртожитку разом зі своєю неповнолітньою донькою [INFO]. З метою покращення їхніх житлових умов вони неодноразово звертались до керівництва ПП «Благоустрій» та міської ради, які у 2015 році погодились переобладнати побутову кімнату, яка знаходиться на п»ятому поверсі, у житлову та надати їй для проживання. Рішенням [PERSON] міської ради № 113 від 17.02.2015 року було погоджено перепланування побутової кімнати на 5-му поверсі гуртожитку у житлову, а рішенням № 411 від 13.05.2015 року дану кімнату було надано для проживання їй разом із неповнолітньою донькою. Вважає, що вказані рішення міської ради не призвели до порушення прав інших мешканців гуртожитку, а сприяли покращенню житлових умов її сім»ї та [PERSON], яка є особою з інвалідністю. На даний час [PERSON] приватизувала виділену їй кімнату №502, а тому її вселення у дану кімнату в разі скасування оскаржуваних рішень міської ради буде неможливим та призведе до суттєвого погіршення її житлових прав, оскільки вона із дитиною залишиться без житла. Вказала, що власного житла вона не має і на даний час вимушена наймати кімнату для проживання. Представник третьої особи ПП «Благоустрій» у судовому засіданні відносно позову заперечив та просить у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що побутова кімната не відноситься до переліку приміщень загального користування у гуртожитку та не є спільною власністю мешканців гуртожитку. Питання щодо переведення побутової кімнати, що знаходиться на п»ятому поверсі у гуртожитку по вул. Б. Лепкого, 5 у м. Тернополі у житлову було погоджене на загальних зборах із мешканцями п»ятого поверх, які погодились на влаштування комірок у підвальному приміщенні. Вважає, що оскаржуваними рішенням [PERSON] міської ради не було порушено права позивача, оскільки вирішити іншим шляхом питання забезпечення мешканців кімнати №502 у гуртожитку окремими житловими приміщеннями було неможливо. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом, позивач [PERSON] є співвласником кімнати №510, яка знаходиться на п»ятому поверсі у гуртожитку по вул. Б. Лепкого, 5 у м. Тернополі. У відповідності до рішень виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів №885 від 18.12.1996 року «Про визнання права власності на будинок за адресою вул. Б.Лепкого,5» та №786 від 02.10.1997 року «Про внесення змін у рішення виконавчого комітету від 18.12.1996 року №885» власником гуртожитку по вул. Б.Лепкого, 5 у м. Тернополі в осях 6-12 є [PERSON] міська рада, а балансоутримувачем являється ПП «Благоустрій». З матеріалів справи вбачається, що кімнату №502 на п»ятому поверсі у гуртожитку по вул. Б. Лепкого, 5 у м. Тернополі з 1984 року займали [PERSON], [INFO], інвалід 2-ї групи та [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом із неповнолітньою донькою, [INFO]. На протязі 2013-2015 років мешканці кімнати №502 неодноразово звертались до ПП «Благоустрій», [PERSON] міської ради, народних депутатів з приводу вирішення питання щодо покращення їхніх житлових умов та виділення [PERSON] разом із неповнолітньою дитиною окремого житлового приміщення, що підтверджується наявними у матеріалах справи зверненнями. У відповідь на звернення [PERSON] міської ради та надання пропозицій щодо вирішення питання покращення житлових умов мешканців даної кімнати, 11.03.2014 року ПП «Благоустрій» направило до виконавчого комітету [PERSON] міської ради листа із пропозицією виділити мешканцю кімнати №502 [PERSON] окреме житлове приміщення за рахунок побутової кімнати, що знаходиться на п»ятому поверсі гуртожитку по вул. Б. Лепкого, 5 у м. Тернополі. Листом №127 від 23.04.2014 року ПП «Благоустрій» звернулось до міського голови м. Тернополя із клопотанням перевести побутову кімнату площею 9.2 кв.м. у гуртожитку за адресою вул. Б. Лепкого, 5 у м. Тернополі у житлову та виділити її для проживання [PERSON] на склад сім»ї дві особи. КП «Місто» на замовлення [PERSON] міської ради було виготовлено Проект відповідності діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам існуючого приміщення загального користування та стану конструкцій і перепланування його під житлову кімнату №527 в будівлі гуртожитку за адресою вул. Лепкого, 5 у м. Тернополі, який був скерований на розгляд виконавчого комітету [PERSON] міської ради. Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року № 76, органи місцевого самоврядування затверджують порядок надання дозволу на проведення переобладнання або перепланування будинків, квартир, житлових та нежитлових приміщень у житлових будинках. Пунктом 1.4.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій передбачено, що для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 113 від 17.02.2015 року «Про розгляд звернення ПП «Благоустрій» щодо погодження перепланування приміщення за адресою вул. Б. Лепкого, 5» погоджено перепланування приміщення загального користування під житлову кімнату №527 у гуртожитку за адресою вул. Б. Лепкого, 5 здійснене мешканцями гуртожитку з врахуванням висновків та рекомендацій «Проекту відповідності діючим Державним будівельним, санітарним і пожежним нормам існуючого приміщення загального користування та стану конструкцій і перепланування його під житлову кімнату№527 в будівлі гуртожитку за адресою вул. Б. Лепкого, 5 у м. Тернополі. У відповідності до рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради №411 від 13.05.2015 року «Про надання кімнати в гуртожитку» кімнату №527 житловою площею 7,2 кв.м. в гуртожитку виконавчого комітету за адресою вул. Б. Лепкого, 5 у м. Тернополі надано [PERSON] на склад сім»ї дві особи. Приміщення кімнати №502, у якій попередньо проживала [PERSON], на даний час приватизоване [PERSON] Обгрунтовуючи протиправність зазначених рішень міської ради [PERSON] вказала, що в результаті перепланування приміщення загального користування, яке знаходиться на п»ятому поверсі гуртожитку по вул. Б. Лепкого, 5 у м. Тернополі під житлову кімнату було порушено права інших власників кімнат(квартир), які знаходяться на вказаному поверсі на користування майном, яке перебуває у спільній власності, оскільки дана побутова кімната використовувалось ними для зберігання особистих речей. Питання щодо зміни цільового призначення даного приміщення із мешканцями п»ятого поверху не обговорювалось і своєї згоди на перепланування допоміжного приміщення вони не надавали. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 47 Конституції України Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2 ст. 382 Цивільного кодексу України, ч.2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є серед іншого приміщення загального користування(у тому числі допоміжні). У відповідності до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Відповідно до ч.3 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» до переліку приміщень загального користування у гуртожитку включені приміщення у гуртожитку, призначені для забезпечення експлуатації гуртожитку як житлового комплексу та побутового обслуговування і задоволення санітарно-гігієнічних потреб його мешканців (кухні, санвузли, сходові клітки, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні (позакімнатні) коридори, колясочні, кладові, сміттєзбірні камери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення). Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02 березня 2004 року № 4-рп/2004 (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирного будинку) зазначив, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього; власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир; питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, влаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. З наведених норм закону слідує, що допоміжні приміщення у багатоквартирних житлових будинках та гуртожитках перебувають у спільній власності як власників приватизованих так і неприватизованих квартир і питання щодо розпорядження зазначеними приміщеннями вирішується за їхньою спільною згодою. Як встановлено судом, побутова кімната на п»ятому поверсі гуртожитку по вул. Б. Лепкого, 5 у м. Тернополі використовувалась мешканцями гуртожитку для зберігання своїх особистих речей, що підтверджується листом виконавчого комітету [PERSON] міської ради №160/06 від 15.01.2014 року. Актом обстеження побутової кімнати від 07.11.2014 року проведеного ПП «Благоустрій» встановлено, що побутова кімната, яка знаходиться на п»ятому поверсі, гуртожитку по вул. Б. Лепкого, 5 площею 9,2 кв.м., має вікна, централізоване опалення та може використовуватися як житлова кімната. У відповідності до п.п.6,7 п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених [PERSON] Міністрів УРСР і Української республіканської [PERSON] профспілок №470 від 11 грудня 1984 р. N 470 потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які проживають у гуртожитках; які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім'ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати). Як підтверджується зібраними у справі доказами та поясненнями учасників справи, мешканці кімнати №502 гуртожитку [PERSON], яка є інвалідом 2-ї групи та [PERSON], яка проживає разом із неповнолітньою донькою [INFO], потребували покращення житлових умов та неодноразово звертались за вирішенням вказаного питання до адміністрації гуртожитку та органів місцевого самоврядування. У зв»язку із необхідністю розв»язання даної проблеми та відсутністю альтернативних варіантів керівництвом ПП «Благоустрій» було прийнято рішення звернутись до органу місцевого самоврядування для отримання дозволу на переобладнання побутової кімнати на п»ятому поверсі гуртожитку по вул. Б. Лепкого, 5 у м. Тернополі під житлову кімнату з метою подальшого виділення для проживання сім»ї [PERSON] Довідкою ПП «Благоустрій» №97 від 22.065.2017 року та протоколом зборів мешканців п»ятого поверху гуртожитку за адресою [PERSON],5 від 18.06.2015 року, підтверджується, що протягом 2014-2015 років працівниками підприємства із залученням депутата [PERSON] міської ради неодноразово проводились збори з приводу врегулювання відносин, які склались між мешканцями п»ятого поверху та жителями кімнати №502, які просили вирішити питання відселення сім»ї [PERSON] за рахунок виділення їй для проживання побутової кімнати, яка знаходиться на даному поверсі. З метою вирішення зазначеної ситуації була погоджена пропозиція влаштування комірок в підвальному приміщенні для зберігання мешканцями п»ятого поверху своїх особистих речей. На даний час дані приміщенні вимуровані, освітлені, у них встановлені двері і комірки готові для використання, однак мешканцями не використовуються. Зазначеними доказами спростовуються твердження позивача про те, що питання переобладнання побутової кімнати, що знаходиться на п»ятому поверсі у гуртожитку по вул. Б. Лепкого, 5 у житлову та виділення її [PERSON] було вирішено ПП «Благоустрій» без попереднього повідомлення та відповідного погодження із власниками інших житлових кімнат на даному поверсі гуртожитку. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги ситуацію, яка склалася із мешканцями кімнати №502 у гуртожитку по вул. Лепкого, 5 у м. Тернополі, які не мали у власності іншого житла, окрім кімнати у гуртожитку, потребували покращення житлових умов та тривалий час звертались до ПП «Благоустрій» і [PERSON] міської ради із проханням вирішити їхнє житлове питання, суд приходить до висновку, що в даному випадку втручання, яке мало місце з боку відповідача у належне позивачу та мешканцям інших кімнат, що знаходяться на п»ятому поверсі у гуртожитку по вул. Б. Лепкого, 5 у м. Тернополі прав власності на користування допоміжними приміщення у гуртожитку(побутовою кімнатою) було законним, таким, що переслідувало легітимну мету та передбачало справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини, зокрема права третьої особи [PERSON] на житло, яке гарантоване їй ст. 47 Конституції України. Крім цього враховуючи те, що відповідач, як орган місцевого самоврядування, забезпечив співвласників кімнат п»ятого поверху гуртожитку окремими комірками у підвальному приміщенні, які придатні для використання в якості допоміжних приміщень та зберігання особистого майна, а тому втручання відповідача у власність позивача суд вважає таким, що відповідає принципу пропорційності, так як позивач має можливість задовольнити свої потреби шляхом використання підвальних приміщень, а третя особа [PERSON] має можливість реалізувати гарантоване їй Конституцією України право на житло, оскільки через відсутність придатних для проживання та вільних житлових приміщень у гуртожитку вирішити будь-яким іншим шляхом питання покращення житлових умов мешканців кімнати №502 у гуртожитку не виявлялось можливим. Законність втручання відповідача у право власності позивача підтверджується також тим, що відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року № 76 питання погодження та надання дозволу на проведення переобладнання або перепланування будинків, квартир, житлових та нежитлових приміщень у житлових будинках віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування, а тому суд вважає, що ухвалюючи оскаржувані рішення відповідач діяв у передбачений законом спосіб і в межах наданих повноважень і ним було вжито усіх необхідних заходів з метою дотримання прав мешканців п»ятого поверху та обладнано підвальні приміщення гуртожитку окремими комірками, придатними для використання в якості допоміжних приміщень та зберігання особистого майна. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд бере до уваги той факт, що [PERSON] була законним шляхом поселена у кімнату №502 у гуртожитку по вул. Б. Лепкого, 5 у м. Тернополі, яка на даний час приватизована її колишньою співмешканкою [PERSON], а тому не має можливості повернутись проживати у вказану кімнату та не має власного житла, а тому задоволення позовних вимог [PERSON] призведе до порушення фундаментального права [PERSON] на житло. Таким чином, суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що оскаржувані рішення [PERSON] міської ради № 113 від 17.02.2015 року «Про розгляд звернення ПП «Благоустрій» щодо погодження перепланування приміщення в гуртожитку за адресою вул. Лепкого, 5» та № 411 від 13.05.2015 року «Про надання кімнати в гуртожитку» ухвалені органом місцевого самоврядування в межах наданих повноважень та у встановлений законом спосіб, позивачем не доведено порушення її законних прав та інтересів внаслідок ухвалення зазначених рішень, а тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed