Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.01.2009 року та стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від заробітку позивача. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 15 квітня 2015 року було роз'єднано, виділивши у два самостійних провадження позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги про стягнення аліментів позивач мотивувала тим, що з 24.01.2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Позивач звернула увагу на те, що позивач працює і його доходи позволяють сплачувати аліменти на утримання сина. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 400 грн.. Заслухавши пояснення сторін в судових засіданнях, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 24 січня 2009 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.01.2009 року (а.с.4). Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], згідно Свідоцтво про народження (а.с.5). Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина 1 ст.182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідач в судовому засіданні 16.01.2015 року повідомив суд, що працює, та 1/4 частка його заробітку становить не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку. Частина 2 ст.182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного державою для відповідної категорії дітей. Дослідивши обставини справи та письмові докази, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити: визначити розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення сином повноліття. Стягнення аліментів розпочати з 18.11.2014 року (з часу звернення з позовом до суду), врахувавши сплачену [PERSON] на користь [PERSON] суму аліментів в розмірі 300 грн., згідно квитанції від 05.02.2015 року, долученої до матеріалів справи відповідачем.. На підставі ст.180, ч.2 ст.182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved