Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності документів, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , про що було видано свідоцтво про смерть. Після її смерті, вона, як особа яка здійснила поховання матері звернулася до Пенсійного фонду з питанням отримання допомоги на поховання в розмірі двомісячної пенсії, але їй було відмовлено оскільки у пенсійному посвідченні матері та пенсійній справі її прізвище вказано як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть як « [PERSON] ». Просила встановити факт належності померлій матері пенсійного посвідчення та пенсійної справи. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в заяві, зазначивши, що вказані розбіжності не дають їй змоги вирішити питання, щодо отримання допомоги на поховання після смерті матері. Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України Сумської області повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши доводи заявниці, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м.Буринь, Сумської області померла мати заявниці [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про смерть останньої, свідоцтва про народження заявниці, свідоцтва про укладення шлюбу заявниці, паспорта заявниці (а.с.6,12,18-19). Після смерті останньої заявниця здійснила її поховання і з метою отримання допомоги на поховання, згідно ст.53 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернулася до органів Пенсійного фонду України, але отримала відмову, оскільки у пенсійному посвідченні матері та пенсійній справі її прізвище вказано як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть як « [PERSON] », що підтверджується поясненнями заявниці та листом Пенсійного фонду (а.с.14). Згідно пенсійного посвідчення [NUMBER] серії [NUMBER] , воно було видане Пенсійним Фондом України на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Як вбачається з копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , яка зберігається в пенсійній справі, прізвище власника вказане як « [PERSON] (а.с.33-39). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №26 від 06.05.2019 року - [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.05.2019 року вбачається, що [INFO] в м.Буринь Сумської області померла [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Відповідно до п. 6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або у паспорті. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених статтею 82 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає прізвище « [PERSON] » та « [PERSON] » в даному випадку, ідентичними, при цьому розбіжності у правовстановлюючих документах виникли через відхилення від орфографічних норм при міжмовному перетворенні. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність фактів, які просить встановити заявниця та про необхідність задоволення заяви, оскільки від встановлення цих фактів залежить виникнення її майнових прав, а встановлення вказаних фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Outcome: approved