Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою\~ про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві зазначила, що 07 лютого 2005 року померла її рідна тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 4,9437 гектарах, розташованої на території Рябоконівської сільської ради, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 019503 від 12.08.2004 року. В нотаріальному порядку позивач прийняти спадщину позбавлений можливості, оскільки відсутні документи, які б підтверджували ступінь споріднення між тіткою позивача [PERSON] та її матірю [PERSON], які являлися рідними сестрами. Позивач має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем першої черги за законом та відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], в звязку з чим звернулася до суду з позовом та прохає: поновити строк для звернення з позовом до суду, встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] та [PERSON] були рідними сетсрами та визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 4,9437 га, яка розташована на території Рябоконівської сільської ради в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені [PERSON] позовні вимоги та прохав їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Олексіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та при прийнятті рішення покладався на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача та свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 07 лютого 2005 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області 26 вересня 2014 року. Після її смерті відкрилася спадщина, спадковим майном якої є земельна ділянка площею 4,9437 га, розташованої на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що належала спадкодавці [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ХР №019503. У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Факт, що позивач [PERSON] являється племінницею померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народженням позивача, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, свідоцтвом про розірвання шлюбу, свідоцтвом про укладення шлюбу, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Окрім цього, в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] та [PERSON] за життя являлися рідними сестрами. В установлений законом час спадщина позивачем була прийнята відповідно до ст. 1268 ЦК України, оскільки вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка виконавчого комітету Вільховської сільської ради Харківського району Харківської області № 377 від 25.06.2005 року та вона не заявила про відмову від неї. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, \~ та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г \~ Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ХР №019503. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення їй строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин. Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця [PERSON], має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved