Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 31 січня 2014 року, від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне проживання з відповідачем припинили з лютого 2018 року по причині того, що мають різні погляди на сімейне життя, через що виникають часті сварки, в звязку з цим подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, просила розірвати шлюб та стягнути судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала\~ до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності\~ осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. \~ Суд\~ вивчивши та дослідивши матеріали справи,\~ надані сторонами докази,\~ вважає\~ позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та\~ такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 110 СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із\~ ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ свідоцтва про шлюб серії І-СР № 102571 зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Сміла реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області та виданого\~ 31 січня 2014 року, актовий запис № 20, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження серія І-СР № 185317 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Сміла реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області 31 січня 2014 року [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Із свідоцтва про народження серії І-СР № 213673 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Сміла реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області 24 липня 2015 року, сторони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу,\~\~ відповідач в судове засідання не зявився, а тому суд дійшов\~ висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, тому позов підлягає задоволенню. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З позовної заяви [PERSON] вбачається, що вона бажає відновити дошлюбне прізвище\~ «Бондаренко». У відповідності зі ст. 133 ч.3 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, повязані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно зі ст. 137 ч.2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Договором про надання правничої допомоги, укладеним 23 лютого 2018 року між адвокатом [PERSON] та позивачем [PERSON] передбачено, що за надання правничої допомоги за цим договором клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі 200 гривень, який визначено за домовленістю сторін; клієнт окрім гонорару сплачує адвокату вартість наданих послуг при наданні правничої допомоги, перелік та вартість яких визначається в розрахунку обсягу вартості наданих послуг та розміру компенсації витрат по наданню правничої допомоги та в акті виконаних робіт при наданні правничої допомоги. Клієнт, погоджуючись з проведенням фактичних витрат, компенсує їх адвокату, а у разі відсутності коштів на їх оплату своєчасно повідомляє про це адвоката. (а.с. 15). Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач надала суду договору про надання правничої допомоги від 23 лютого 2018 року, квитанцію на оплату юридичних послуг № 26/02/18-1 від 26 лютого 2018 року, детальний опис робіт, наданих адвокатом та їх вартість від 23 лютого 2018 року (а.с. 15-17). Відтак, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат за надання правничої допомоги в розмірі 200 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений судовий збір в розмірі 704\~ гривень 80 копійок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved