Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом - будинком № 26 по вулиці Урицького в смт. Високий Харківського району Харківської області. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що їй, її сестрі [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 29 грудня 2004 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району в рівних частках належить вищезазначений житловий будинок. В даному житловому будинку зареєстровані позивач [PERSON], її донька [PERSON], третя особа сестра позивача [PERSON], а також відповідач по справі [PERSON] Позивач зазначає, що незважаючи на те, що в спірному житловому будинку зареєстрований відповідач по справі [PERSON], останній в ньому не проживає з 17 березня 2014 року. Позивач посилається на те, що їй доводиться сплачувати за відповідача всі комунальні послуги, що для неї дуже тяжко, оскільки вона є пенсіонеркою та має намір оформити субсидію. Наявність реєстрації відповідача у спірному житловому будинку порушує права позивача як власника. Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. [PERSON] належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася. Представник Височанської селищної ради Харківського району Харківської області належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. У звязку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та позивачу по справі [PERSON] на праві приватної власності в рівних частках на підставі свідоцтва про право на спадщину, реєстраційний №2-3036, виданого 29 грудня 2004 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON], належить житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: смт. Високий, вул. Урицького (Мальовнича), буд. 26 (а.с. 8, 9, 10, 11). В зазначеному житловому будинку зареєстрований відповідач по справі [PERSON], що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 18 лютого 2016 року (а.с. 21), будинковою книгою для прописки громадян (а.с. 12-13), довідкою виконавчого комітету Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 08 лютого 2016 року (а.с. 14). Наявність реєстрації відповідача у спірному житловому будинку перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У відповідності до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідач у розумінні ст.ст. 64, 156 ЖК України не був і не є членом сімї власника житлового будинку [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з 17 березня 2014 року, що підтверджується актом депутата Височанської селищної ради [PERSON] від 09 лютого 2016 року, засвідченого секретарем Височанської селищної ради Харківського району Харківської області (а.с. 15). Порушене право власника житла, щодо усунення перешкод у здійсненні ним права власника, підлягає захисту. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Поважність причин відсутності відповідача за місцем реєстрації понад два роки судом не встановлено. Відповідач не надав суду доказів на право користування спірним житлом. З огляду на вищезазначене, вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved