Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області 08.05.2012 року, а/з №17. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що відповідач залишив сім'ю. Позивачка з відповідачем спільно не проживають. Сім'ю відновити неможливо. Просила розірвати шлюб, судові витрати покласти на відповідача. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Додатково суду пояснила, що після встановленого судом строку для примирення нічого не змінилось. Подальше подружнє життя продовжувати не має бажання та наполягає на розлученні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зазначив, що намагався зберегти сім'ю, однак позивачка цього не бажає. Просив суд розірвати шлюб з [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.05.2012 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Вінницької області, а/з №17 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Сторонами досягнуто згоди щодо проживання доньки з позивачкою. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Ухвалою від 24.07.2014 року сторонам надавався строк для примирення два місяці, однак подружжя примирення не досягло. Позивачка вважає, що шлюб слід розірвати. Встановленим фактичним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч. 1,3 ст.55 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням, оскільки фактичні взаємини сторін та причини розірвання свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу є неможливим та суперечать інтересам позивачки, яка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються із витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягають до стягнення витрати на правову допомогу адвоката в сумі, підтвердженій фінансовим документом в розмірі 200,00 грн. (а.с.3). На підставі викладеного,

Outcome: approved