Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюб виявився невдалим. Шлюбні відносини між ними фактично припинились. Причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Сім`я розпалась остаточно і не може бути збережена. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею, та знаходиться на її утриманні. Просить суд розірвати шлюб та після реєстрації розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона змушена звертатися до суду, прохаючи задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позовної заяви до суду й до моменту досягнення дитиною повноліття, рішення суду в частині стягнення аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання, стягнути з відповідача аліменти на її користь, на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до моменту досягнення дитиною трьох років, судові витрати стягнути з відповідача. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечив щодо стягнення аліментів на користь позивача на її утримання до моменту досягнення [PERSON] трьох років та стягнення аліментів в розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в іншій частині позовні вимоги визнав повністю. Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Сторони спільно не проживають, сім`я розпалась та існує формально. Шлюб існує формально і тому суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідач записаний батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 7), тому згідно ст. 180 Сімейного кодексу України зобов`язаний його утримувати до досягнення повноліття. Таким чином аліменти повинні бути стягнуті в твердій грошовій сумі, оскільки позивач заявила такі вимоги, відповідач позов визнав в цій частині та це відповідає вимогам чинного Законодавства. Поряд з цим, суд вважає, що оскільки аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі, в порядку ст. 184 СК України, а тому вимога про стягнення аліментів в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як одночасно просить позивач, не може бути застосовано судом відповідно до положень ст. 184 СК України. Суд погоджується з позивачем та вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня подання позовної заяви до суду й до моменту досягнення дитиною повноліття, оскільки позивач заявила такі вимоги та це відповідає вимогам Закону, а тому позов в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час судового розгляду, доказів про розмір постійних доходів, які отримує відповідач, позивач суду не надала, докази про отримання ним іншого доходу відсутні, крім того відповідач в цій частині позов не визнав, а тому останній не має змоги надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, яка здійснює догляд за їх дитиною, а тому позов в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на її утримання до досягнення [PERSON] трьох років не підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволенню позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial