Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є матір'ю відповідачки [PERSON]. З 2010 року її дочка [PERSON] почала проживати однією сім'ю з [PERSON], та в подальшому свій шлюб зареєстрували. Від шлюбу у дочки народився син - [PERSON], [INFO]. У 2014 році відповідачка почала зловживати алкогольними напоями, для придбання яких продавала власні та свого чоловіка речі, зникала на декілька тижнів з дому, вихованням сина не займалась, на зауваження працівників у справах дітей не реагувала, і на даний час продовжує вести аморальний спосіб життя, не працює. Дитина проживає з нею. [INFO] року батько дитини - [PERSON] помер. Рішенням Бердянського міського суду від 08.12.2003 року відповідачка була позбавлена батьківських прав відносно двох своїх дітей від першого шлюбу. Зазначила, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, вона не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування його, що негативно впливає на його фізичний розвиток, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання сином освіти. Просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], стягнути на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], аліменти в сумі 900,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка та її представник - адвокат [PERSON] (довіреність від 04.10.2017р.) - в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. У судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради - Вареник Я.Є (довіреність №01-003/40 від 03.01.2017р.) -вважала можливим заяву задовольнити. Зазначила, що позивачка була опікуном і старших дітей відповідачки. Вони знають відповідачку, вона дійсно зловживає алкогольними напоями, не займається вихованням дитини. Крім того надала заяву, в якій просила долучити до матеріалів справи висновок органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав відносно [PERSON] Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона знає позивачку, вона є їх сусідкою приблизно 20 років. Знає, що позивачка виховувала двох онуків, яких народила її дочка, з 9 місяців. А зараз знову виховує онука, якого донька народила від другого шлюбу. Батько [PERSON] хворів, лікувався, а мати - дочка позивачки - почала зловживати алкогольними напоями, дитину залишила одну, не піклувалась про сина, привозила його до баби. З травня 2017 року позивачка постійно займається вихованням дитини, він проживає з нею, вона перевела його до іншого дитячого садочка. Відповідачка взагалі не з'являється, не цікавиться сином. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона онука позивачки, а відповідачка є її мамою. Пояснила, що її брат [PERSON] проживає з нею, сестрою та бабусею. Коли мама вживала алкогольні напої, вітчим працював, то вона з сестрою забирали [PERSON] з дитячого садочка. Мама в травні влаштувалась на роботу, спочатку працювала, а потім на місяць зникла, десь пиячила. Вони її шукали. Мама не телефонувала, не цікавилась, де її син. Коли помер вітчим, то мама навіть не прийшла на його поховання, з'явилась вже після 40 днів з дня смерті вітчима. За час, поки [PERSON] проживає з ними, мати зателефонувала тільки один раз. У [PERSON] 03 грудня був день народження, на який мати обіцяла подарувати якийсь подарунок, але обіцянки не тримає. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника третьої особи, свідків, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] народився [INFO] року у батьків: батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 13.12.2012 року, свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 26.12.2012 року (а.с. 6,10). Як вбачається з акту обстежень умов проживання від 17.08.2017 року, складеного спеціалістами служби у справах дітей, малолітній [PERSON] мешкав з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], де і був зареєстрований. В зазначеному будинку були створені задовільні умови для проживання. Зі слів батька, матір дитини [PERSON] самоусунулася від виховання дитини, його утримання веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. [INFO] року помер батько дитини - [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки вуличного комітету №15 м. Бердянськ від 05.10.2017р. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], з нею також проживає [PERSON], [INFO], з травня 2017 року (а.с.13). Згідно довідок КДНЗ (ясла-садок) комбінованого типу №27 «Сонечко» Бердянської міської ради Запорізької області №113 від 08.08.2017р. та №166 від 06.10.2017р., дитина [PERSON], [INFO]. відвідує дошкільний навчальний заклад №27 «Сонечко» Бердянської міської ради з 01.06.2017 року. Приводять та забирають дитину: бабуся - [PERSON] та сестри: [PERSON] та [PERSON] (а.с.12,15). Відповідно до характеристики вуличного комітету №15 м. Бердянськ від 05.10.2017р., [PERSON] зловживає алкогольними напоями, не працює, схильна до бродяжництва, не виконує батьківські обов'язки, залишає сина на матір та доньок від першого шлюбу, відносно яких позбавлена батьківських прав (а.с.14). Рішенням Бердянського міського суду №2-14120/2003 від 08.12.2003 року відповідачка позбавлена батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], опікуном яких була призначена [PERSON] (а.с. 16-17, 18). Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області надав суду висновок № 01-0302/47 від 11.01.2018р., з якого вбачається, що 27.10.2017 року службою у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради було обстежено умови проживання дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та встановлено, що для життя та розвитку дитини створені всі умови, житло належить [PERSON]. Вважають доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина [PERSON], [INFO], оскільки вона свідомо усунулась від виконання батьківських обов'язків по відношенню до сина, не піклується про його виховання, матеріально не утримує, не турбується про всебічний розвиток, здоров'я, не родинні зв'язки між ними не підтримуються, фактично мати існує лише за документами. Зазначений висновок повністю узгоджується з іншими матеріалами справи, в тому числі підтверджений дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно принципу 6 Декларації про права дитини від 20.11.1959 року, яка проголошена Генеральною Асамблеєю ООН, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна зростати, окрім іншого, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1 та ч.2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, позбавлення відповідачки батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування матір'ю своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя та гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України для позбавлення його батьківських прав. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню в інтересах малолітньої дитини. При цьому застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав, вона має право бути поновленою у батьківських правах відносно свого сина відповідно до положень ст.169 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідачка допомогу на дитину не надає, хоча працездатна. Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідачки на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 900,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею документально підтверджені судові витрати в розмірі 640,00 грн (квитанція №1 від 26.10.2017р.), а також на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved