Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 23.04.1994 Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану у м. Херсона, актовий запис № 204; після розірвання шлюбу залишити позивачеві шлюбне прізвище. Від шлюбу сторони малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що сторони не зійшлися характерами, у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Відповідач вживає спиртні напої, що негативно позначається на відносинах сторін. Спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть. Спорів майнового характеру наразі немає. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. 19.04.2021 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с. 22-23). Представник позивача адвокат Аветисян Р. М., який діє на підставі ордеру, подав до суду заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності та за відсутності позивача. Відповідач також просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав, про що зазначив у своїй заяві. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 23 квітня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Комсомольському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Херсона, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 204. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] (а.с. 16). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Дослідивши матеріали справи, враховуючи положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім`я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Як вже\~встановлено судом\~та вбачається\~зі свідоцтва\~про укладення\~шлюбу серії\~ [NUMBER] ,\~виданого Комсомольським\~відділом реєстрації\~актів громадянського\~стану м.\~Херсона 23.04.1994,\~вбачається,\~що при\~одруженні позивач\~змінила дошлюбне\~прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 16). При цьому, відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] », суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити позивачеві шлюбне прізвище \-\- « [PERSON] ». Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, на користь позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 454 грн, інші 50 відсотків підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved