Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що вона є\~ власником квартири №41, розташованої за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, Мелітопольської шосе, буд. 19. За вказаною адресою також зареєстрований відповідач, але там не проживає пять років, плату за комунальні послуги не вносить, особистих речей та іншого його майна в квартирі немає, але його реєстрація перешкоджає їй в користуванні майном, оформленні субсидії. Жодних домовленостей щодо користування житловим приміщенням між нею та відповідачем укладено не було. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №41 у будинку №19 по Мелітопольському шосе в м. Бердянськ Запорізької області. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Відповідач, сповіщений про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до суду не зявився. Позивачка надала суду заяву відповідача [PERSON] про визнання позовних вимог по справі, підпис на якій засвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], р.№3802. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що знає позивачку, вона його сусідка, знає, що вона живе одна, а відповідач [PERSON] давно мешкає в м. Харків, речей його в квартирі позивачки немає. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири № 41, що знаходиться в м. Бердянську по Мелітопольському шосе, будинок №19, що підтверджується договором дарування квартири від 15.12.2015р., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №49887328 від 15.12.2015р. (а.с.4-6). Згідно довідки, виданої Відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради №3670 від 14.08.2018 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], Мелітопольське шосе[ADDRESS] (а.с.20). Як вбачається з акту про фактичне проживання громадян, складеного комісією у складі мешканців будинку №19 по Мелітопольському шосе в м. Бердянську Запорізької області, №5 від 18.07.2018 року: в квартирі №41 в будинку № 19 по Мелітопольському шосе в м. Бердянськ фактично проживає [PERSON]. [PERSON] в даній квартирі не проживає більше 5 років (а.с.10). Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Тому право члена сімї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Оскільки житлові права членів сімї власника житла є похідними від прав власника цієї квартири, то припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів сімї на користування цією квартирою. Таким чином, лише члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником. За таких обставин судом встановлено, що відповідач є попереднім власником спірного майна, більше одного\~року не\~проживає в\~спірній квартирі,\~проте зареєстрований,\~а наявність\~реєстрації місця\~проживання особи\~в житловому\~приміщенні,\~яка в\~ній не\~проживає,\~є перешкодою\~у здійсненні\~позивачем прав\~власника нерухомого\~майна. Крім того суд враховує заяву відповідача про визнання позову. Приймаючи до\~уваги викладене,\~аналізуючи письмові\~докази,\~суд вважає,\~що відповідач\~ чинить\~перешкоди позивачу\~у здійсненні\~ним права\~користування та\~розпорядження належним\~йому на\~праві власності майном, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно із ч. 6ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивачку звільнено від сплати судового збору, оскільки вона є інвалідом ІІ групи, а тому із відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved