Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з позовною заявою про стягнення аліментів на повнолітню дитину, вказуючи, що сторони перебували зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 30 вересня 2004 року, від якого мають повнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який є студентом. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач на навчання дитини матеріальної допомоги не надає. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги змінила, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень або в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Відповідач у судовому засіданні з позовними вимогами не згоден, пояснив, що він не працює, отримує пенсію 4200 грн., він переніс інсульт, всі гроші йдуть на медикаменти у зв'язку з чим, відповідач знаходиться в скрутному матеріальному становищі і не в змозі виплачувати аліменти. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 30 вересня 2004 року, від якого мають повнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який навчається. Є студентом І курсу Одеського національного політехнічного університету. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка у судовому засіданні пояснила, що вона не в змозі платити на завчання сина. Її заробітна плата становить 1300 гривень. Її син [PERSON], [INFO] є студентом І курсу Одеського національного політехнічного університету, який є бюджетним факультетом. Він отримував стипендію в розмірі 730 гривень. І має можливість отримувати надалі стипендію, за умови відмінного навчання. Позивачка оплачує гуртожиток 300 гривень. Син є інвалідом дитинства і отримує пенсію 945 гривень, гроші йдуть на його лікування. Так як позивачці не відомий дохід відповідача, просить стягнути з відповідача аліменти на навчання сина в розмірі 1200 гривень або в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що він не працює, є пенсіонером, отримує пенсію 4200 гривень, проживає на квартирі, житла у нього немає, 500 гривень платить за квартиру, він переніс інсульт, всі гроші йдуть на медикаменти у зв'язку з чим, відповідач знаходиться в скрутному матеріальному становищі і не в змозі виплачувати аліменти. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їх утримання застосовуються норми ст. 191 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, стан здоров'я відповідача, стан здоров'я дитини, матеріальне становище сторін, те, що дитина потребує матеріальної допомоги, можливість відповідача надавати таку допомогу, оскільки він отримує пенсію, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню та необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на час навчання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 400 гривень щомісяця, починаючи з 13.12.2013 року та до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Outcome: approved