overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 30 квітня 2011 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №146. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що подружні стосунки між ними не склались через відсутність взаємопорозуміння та взаємоповаги, різні погляди на шлюб і сім'ю, зловживання відповідачем алкоголем, у зв'язку з чим між ними виникають сварки. Від подружнього життя у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Позивач переконана, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви та додатково пояснила, що відповідач зловживає алкоголем, не працює, не займається вихованням дитини. На даний час вони з відповідачем проживають в одному будинку, однак спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а тому переконана, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. Просить позов задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 30 квітня 2011 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №146. Від подружнього життя у них народилась донька [PERSON], [INFO]. На даний час сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, в період наданого сторонам строку для примирення жодна з сторін не вживала заходів для збереження сім'ї, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Крім цього, із відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені нею при поданні позову до суду, а саме судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис №32 від 27 січня 1996 року. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 січня 1996 року. Мають двох дітей: сина [PERSON], 1996 року народження, та доньку [PERSON], 2001 року народження. Діти мешкають з позивачкою. Сімейні відносини між ними не склалися, внаслідок чого з 11 листопада 2016 року відповідач мешкає окремо. Родина розпалась остаточно та поновленню не підлягає, оскільки сторони стали чужими людьми. З приводу спору щодо спільного майна позивачка буде звертатись до суду окремо. Позивачка в підготовче засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, надав суду відзив, в якому позов визнає, вважає неможливим збереження шлюбу та просить справу розглядати за його відсутністю. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив провести підготовче засідання за відсутності сторін та відповідно до ч.4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалити рішення у справі. Встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Сторони мають двох спільних дітей: сина [PERSON] та доньку [PERSON] (а.с. 8,9). Як зазначено в позові, сторони не підтримують шлюбні відносини з 2016 року, і позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ч.2 ст. 112 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду справи повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 29 серпня 2009 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2075. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вони одружилися 29.08.2009р. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. В останні роки, подружні стосунки між ними не склались через відсутність взаємопорозуміння та взаємоповаги, у них різні погляди на шлюб і сімю, між ними виникають постійні сварки. З грудня 2014 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх відносин. Позивач переконана, що збереження сімї та подальше проживання з відповідачем є неможливим, просить позов задоволити. В судове засідання позивач не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задоволити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 29 серпня 2009 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2075. Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Тривалий час сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Крім цього, із відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені нею при поданні позову до суду, а саме судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] зареєстрований 20 липня 1991 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №1454. В обґрунтування вимог зазначила, що з 20.07.1991 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. З вересня 2017 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, кожен з них має різні погляди на життя та сімейні відносини, між ними відсутнє взаєморозуміння. Подальше примирення та збереження сім`ї вважає неможливим. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати, а також просила не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідач позовні вимоги визнав (а.с.23, 24). На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 липня 1991 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №1454 (а.с.5). Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. З урахуванням обставин справи, позиції сторін щодо неможливості збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 01.03.2008 р. у Відділі РАЦС Переяслав-Хмельницького міського управління юстиції у Київської області, актовий запис № 39. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери, відсутність взаєморозуміння, і довір»я між подружжям. З цих причин подружні відносини між ними припинені в липні 2014 року. Подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, до суду не з»явився, не повідомивши про причини неприбуття. Заперечень проти позову не надіслав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. З наданих позивачем письмових доказів встановлено, що 01.03.2008 року між сторонами укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим Відділом РАЦС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області. [INFO]. у подружжя народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Позивачка, допитана судом в якості свідка, показала, що впродовж усіх шести років подружнього життя вона намагалася зберегти сім»ю. Однак це не вдалося, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сім»ї. Спочатку вони проживали у квартирі матері відповідача та перебували на її утриманні. З 2010 року перейшли проживати до її батька, який допомагає їй утримувати дитину. Чоловік не приділяв сім»ї належної уваги, ставлячи на перше місце свої інтереси та інтереси своїх друзів. З цих причин вони з липня 2014 року припинили сімейні відносини та ведення спільного господарства. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явленим одним із подружжя. Суд, відповідно до ст.112 СК України, з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд дійшов до висновку, що дійсною причиною розірвання шлюбу є небажання відповідача забезпечувати сім»ю матеріально та приймати участь у вихованні дитини. Зважаючи на тривалий сімейний конфлікт суд вважає збереження шлюбу неможливим, оскільки це суперечить інтересам дружини. На підставі ст.ст. 24,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 06.02.2010 року Солом»янським районним управлінням юстиції у м. Києві, актовий запис № 122, без надання строку на примирення. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, довіри і поваги один до одного. Чоловік безвідповідально ставиться до сім»ї, не працює, має великі борги, застосовує до неї фізичне насилля. Подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], якому в результаті відношення чоловіка до неї нанесена моральна і психологічна травма. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Вимоги підтвердила свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві; копією свідоцтва про народження сина [PERSON] серії [NUMBER], виданого 03.07.2010 року; довідкою про склад сім»ї, виданою виконкомом Переяслав-Хмельницької міської ради 02.09.2014 № 3126. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Суд дійшов до висновку, що шлюб розривається з вини відповідача. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст.24,110 Сімейного кодексу України, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам дружини. На підставі ст.ст. 24,110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 06.10.1990 р. Нехайківською сільською радою Драбівського району Черкаської області, актовий запис № 18, без надання строку на примирення. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що за останній період сімейного життя між подружжям зникло взаєморозуміння, погіршилися стосунки, внаслідок чого виникають постійні сварки, через які всі інші члени сім»ї перебувають у пригніченому стані. Під час сварок відповідач нехтує сімейними цінностями, проявляє до неї зневагу, ображає її почуття як матері, дружини та господині в побуті. Така обстановка в сім»ї триває вже довгий період, тому між ними зникло почуття взаємної любові та поваги, з червня 2014 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільного господарства і бюджету вони не ведуть, шлюб носить формальний характер. Подружжя має повнолітніх дітей - синів [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги позивачка підтвердила свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Нехайківською сільською радою Драбівського району Черкаської області 06.10.1990 р. Згідно з копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 27.07.1991 р. та серії[NUMBER] від 24.10.1994 р., [PERSON] народився [INFO] року, а [PERSON] - [INFO] року. Довідкою виконкому Горбанівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області підтверджується, що до складу сім»ї позивачки входять: чоловік, - відповідач [PERSON], та повнолітні діти сторін - сини [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] вимоги підтримали. Відповідач в судовому засіданні 20.08.2014 р. позов визнав у повному обсязі. В судовому засіданні оголошувалася перерва для надання сторонам часу для подання до відділу ДРАЦС спільної заяви про розірвання шлюбу, оскільки неповнолітніх дітей подружжя не має і спору з приводу розірвання шлюбу між сторонами не вбачалося. В судове засідання 02.09.2014 року відповідач не з»явився, не повідомивши суд про причини неприбуття. Позивачка повідомила, що він ухиляється від подання спільної заяви до органів ДРАЦС, тому розірвання їхнього шлюбу можливе лише в судовому порядку. За таких обставин суд дійшов до висновку, що розірвання шлюбу в порядку ст.106 СК України не можливе. Шлюб розривається з вини відповідача. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст.24,110 Сімейного кодексу України, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам дружини. На підставі ст.ст. 24,110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 07.11.2002 у Відділі РАЦС Переяслав-Хмельницького міського управління юстиції Київської області. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що спільне життя не склалося через зневажливе ставлення відповідача до неї, постійні суперечки та сварки з різних причин, несумісність характерів та різні погляди на життя. З цих причин вони останні два роки разом не проживають, шлюб носить формальний характер. Подружжя має дочку [PERSON], [INFO], на виховання та моральний стан якого негативно впливають сварки між батьками. Свої вимоги підтвердила свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим Відділом РАЦС Переяслав-Хмельницького міського управління юстиції Київської області 07.11.2002, копією свідоцтва про народження дочки [PERSON] [NUMBER], виданого 27.03.2003, та довідкою про склад сім»ї відт11.08.2015 № 1504. Позивачка просила розглядати справу без її участі, вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд дійшов до висновку, що шлюб розривається з вини обох сторін. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст.24,110 Сімейного кодексу України, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. На підставі ст.ст. 24,110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 13.11.2007 року у Відділі РАГС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 411, без надання строку на примирення. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні суперечки, несумісність характерів, неповагу один до одного. З цих причин вони припинили подружні відносини і стали фактично чужими людьми. Спільного господарства вони не ведуть та мають окремі бюджети. Подружжя має неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], на виховання яких негативно впливають сварки між батьками. Свої вимоги позивачка підтвердила: свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим Відділом ДРАГС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області; копією свідоцтва про народження сина [PERSON] серії [NUMBER]; копією свідоцтва про народження дочки [PERSON] серії [NUMBER]; довідкою виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області про склад сім»ї від 09.04.2014 р. № 464. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Суд дійшов до висновку, що шлюб розривається з вини обох сторін. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст.24,110 Сімейного кодексу України, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. На підставі ст.ст. 24,110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 18.11.2006 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів. Почуття любові між ними поступово згасло і вони фактично стали чужими людьми. Хоч подружжя і проживає в одній квартирі, спільне господарство вони не ведуть та мають окремі бюджети. Подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги підтвердила свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області 18.11.2006 р. Копією свідоцтва про народження дочки [PERSON] серії [NUMBER], згідно з яким вона народилася [INFO] року. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала, вважає, що їх сім»ю зберегти неможливо. Відповідач позов визнав у повному обсязі та просив його задовольнити без надання строку на примирення. Суд дійшов до висновку, що шлюб розривається з вини обох сторін. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст.24,110 Сімейного кодексу України, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. На підставі ст.ст. 24,110, 112 СК України,

Outcome: approved