Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.06.2009 року померла її мати, та дружина відповідача - [PERSON]. Після смерті матері залишилась спадщина, яка складається з: земельної ділянки №32 кадастровий номер 4420987200:16:002:0006 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Павлівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЛГ №051662, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №72, належало [PERSON]. ЇЇ батько неодноразово наполягав, щоб вона переоформила спадщину на своє ім'я. Оскільки позивачка є спадкоємицею першої черги та прийняла спадщину, вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено, в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи та її батько - відповідач по справі також є спадкоємцем першої черги та фактично прийняв спадщину. Це і було підставою для звернення до суду. В позовній заяві позивач просить суд визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку. В судове засідання позивачка не з'явилася, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, попередньо подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.4\~ст.130 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу по суті в попередньому судовому засіданні. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЕД №211785, [PERSON] померла 25 червня 2009 року (а.с.6). [PERSON] позивач по справі, є дочкою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД №253025 (а.с.14) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.15), свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.16), свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД №067484 (щодо зміни прізвища позивачки) (а.с.17). Згідно свідоцтва про шлюб серії VI-УР №285924 [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з померлою [PERSON] (а.с.11). Відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЛГ №051662, [PERSON] належить земельна ділянка №32 кадастровий номер 4420987200:16:002:0006 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Павлівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЛГ №051662, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №72. Вартість станом на 10.07.2017р. складає 19847 грн. 59 коп. (а.с.9, 10). Згідно довідки, наданої Павлівською сільською радою, [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована в [INFO]. На момент смерті разом з [PERSON] проживав та був зареєстрований її чоловік - [PERSON], та донька - [PERSON], яка проживала без реєстрації (а.с.8). [PERSON] зверталася до виконуючого обов'язки державного нотаріуса Білокуракинської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори Луганської області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину на ціле майно після смерті [PERSON], проте, їй було відмовлено з тієї причини, що спадщину фактично прийняв чоловік спадкодавця - [PERSON], а також в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1297 ЦК України Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги разом з відповідачем [PERSON], який в передбачений законом спосіб та строк від прийняття спадщини не відмовився, однак не бажає оформлювати спадщини на своє ім'я і не заперечує, щоб спадщину отримала дочка померлої [PERSON], [PERSON]. На підставі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved