Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 06.03.2005 сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис №1. У шлюбі в сторін народились дитина - [PERSON] , [INFO] . Під час сумісного проживання сторін виявилось, що їхні характери несумісні, а погляди на життя різні. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, та не мають спільного бюджету понад 2 роки. Перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Примирення і збереження сім`ї та шлюбу позивач вважає неможливим. 18.03.2020 у даній справі відкрито провадження. В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просила її задовільнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.03.2005, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданого 06.03.2005 Виконкомом Дяковецької сільської ради Літинського району Вінницької області, актовий запис №1 (а.с. 5). Сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 27.04.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №1243 (а.с. 4). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Виходячи із положення ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з наведеного вище, вимога позивача про залишення їй прізвища [PERSON] , підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірванню, оскільки судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам одного із подружжя, а саме позивачу по справі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. та витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 800 грн. з слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved