Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вказуючи на те, що з відповідачем подружнє життя не склалося, вони разом не проживають хоча і перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. В свою чергу, відповідач, проживає окремо, стосунків з ними не підтримує, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює і має стабільний дохід, що стало передумовою звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.10.2018 року дану цивільну справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. На виконання вимог вищевказаної ухвали, відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів та роз`яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, в установлений ухвалою суду від 01.10.2018 року термін, відзиву на позовну заяву чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі: [PERSON] та [PERSON] . Неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 1 ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України (надалі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.\~182\~СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В силу вимог п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Суд вважає доведеним факт того, що неповнолітній син сторін по справі, проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, домовленості між сторонами щодо його утримання не досягнуто, а батько дитини у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу на її утримання, тому, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Інших обставин, які б звільняли відповідача від сплати аліментів судом не встановлено. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст.182, 183 СК України, а саме: матеріальне становище платника аліментів, стан його здоров`я, відсутність на його утриманні інших утриманців, та враховуючи матеріальне становище дитини, яка на даний час утримується лише за рахунок матері, якій тяжко утримувати та забезпечувати сина всім необхідним самостійно та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки цей розмір є доцільним та буде відповідати потребам дитини. Згідно ст.\~430\~ч.\~1\~п.\~1\~ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п. 3 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від сплати судового збору, то згідно зі ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved