Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] , в якому просить суд стягнути пеню по заборгованості по сплаті аліментів на утримання малоілтнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 12169 грн. 16 коп. В обгрунтування позову зазначила, що між нею та [PERSON] 15 травня 2004 року укладено шлюб, від якого мають спільну дитину - [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Рішенням Фрунзенського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~16.12.2015\~шлюб між\~ними розірвано.\~В подальшому,\~01.04.2016\~року між\~сторонами зареєстровано.\~Рішенням Фрунзенського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~16.12.2016р.\~постановлено стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~на утримання\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] народженні\~у розмірі\~ј частини\~усіх видів заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 30\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~починаючи с\~12\~серпня 2016\~року і\~до повноліття\~дитини.\~А також\~стягнуто з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] \~на користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] \~аліменти на\~утримання сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~за минулий\~час,\~з 10.12.2015\~по 20.07.2016\~у розмірі\~3\~123,90\~гривень. На виконання\~вказаного рішення\~Фрунзенським районним\~судом м.\~Харкова 21.06.2017\~видано виконавчий\~лист про\~стягнення з\~ [PERSON] [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] \~на користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] \~аліментів на\~утримання сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~частини усіх\~видів заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 3О\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~починаючи с\~12\~серпня 2016року\~і до\~повноліття дитини.\~Також,\~на виконання\~рішення Фрунзенським\~районним судом\~м.\~Харкова 21.06.2017\~видано виконавчий\~лист про\~стягнення аліментів\~на утримання\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~за минулий\~час,\~З 10.12.2015\~року по\~20.07.2016\~року,\~у розмірі\~3123,\~90.\~Постановою Міськрайонного\~відділу державної\~виконавчої служби\~по Харківському\~району та\~місту Люботин\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Харківській\~області від\~25.07.2017р.\~у ВП\~№ 54350733\~постановлено стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] аліменти\~на утримання\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ј частини\~всіх видів\~заробітку (доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 3О\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~починаючи с\~12\~серпня 2016\~року і\~до повноліття\~дитини.\~ Також,\~постановою Міськрайонного\~відділу державної\~виконавчої служби\~по Харківському\~району та\~місту Люботин\~Г оловного\~територіального управління\~юстиції у\~Харківській області\~від 25.07.2017р.\~у ВП\~№ 54350937\~постановлено стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] аліменти\~на утримання\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] \~за минулий\~час,\~з 10.12.2015\~року по\~20.07.2016\~року у\~розмірі 3\~123,90\~гривень.\~Відповідно розрахунку\~державного виконавця\~Міськрайонного відділу\~державної виконавчої\~служби по\~Харківському району\~та місту\~Люботин Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Харківській області\~Нагорної К.В.\~заборгованості по\~сплаті аліментів\~з гр.\~ [PERSON] станом\~на 01.04.2019\~рік заборгованість\~становить 39\~945,32\~гривень,\~а за\~період з\~01.04.2019\~по 01.02.2021\~-\~39\~839,50\~гривень.\~Отже,\~загальна заборгованість\~станом на\~01.02.2021\~рік становить\~79\~784,82\~ гривень. Таким чином, за період О1.О4.2019 - 01.02.2021р. пеня за заборгованість по сплаті аліментів складає 12 169 гривень 16 копійок У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, надав суду пояснення, аналогічні викладеним вище. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначив, що у нього дійсно є заборгованість по аліментам через скрутне матеріальне становище, не погодився з розрахунком пені, оскільки сума, на його думку, значно завищена. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. \~Статтею 16\~ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. \~\~\~\~Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. \~\~\~Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13\~ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. \~\~\~\~Згідно ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. \~\~\~Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. \~\~\~\~Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. \~\~Статтями 78, 81\~ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ході судового розгляду встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 15 травня 2004 року укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 180. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.12.2015 шлюб між ними розірвано (справа 645/9546/15). В подальшому, 01.04.2016 року між сторонами зареєстровано. Рішенням Фрунзенського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~16.12.2016р.\~у цивільній\~справі №\~645/3884/16-ц\~позовні вимоги\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~задоволено в\~повному обсязі,\~стягнуто з\~ [PERSON] [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] \~на користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] \~аліменти на\~утримання сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] народженні\~у розмірі\~ј частини\~усіх видів заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 30\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~починаючи с\~12\~серпня 2016\~року і\~до повноліття\~дитини.\~А також\~стягнути з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] \~на користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] \~аліменти на\~утримання сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~за минулий\~час,\~з 10.12.2015\~по 20.07.2016\~у розмірі\~3\~123,90\~гривень. Рішення Фрунзенського районного суду у справі № 645/3884/16-ц від 16.12.2016р. набрало законної сили 27 грудня 2016 року. На виконання вказаного рішення Фрунзенським районним судом м. Харкова 21.06.2017 видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи с 12 серпня 2016року і до повноліття дитини. Також, на виконання рішення Фрунзенським районним судом м. Харкова 21.06.2017 видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за минулий час, З 10.12.2015 року по 20.07.2016 року, у розмірі 3123, 90 (три тисячі сто двадцять три) гривні 90 копійок. Постановою Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 25.07.2017р. у ВП № 54350733 постановлено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи с 12 серпня 2016 року і до повноліття дитини. Також, постановою Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Г оловного територіального управління юстиції у Харківській області від 25.07.2017р. у ВП № 54350937 постановлено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] за минулий час, з 10.12.2015 року по 20.07.2016 року у розмірі 3 123,90 гривень. Відповідно розрахунку\~державного виконавця\~Міськрайонного відділу\~державної виконавчої\~служби по\~Харківському району\~та місту\~Люботин Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Харківській області\~Нагорної К.В.\~заборгованості по\~сплаті аліментів\~з гр.\~ [PERSON] станом\~на 01.04.2019\~рік заборгованість\~становить 39\~945,32\~гривень,\~а за\~період з\~01.04.2019\~по 01.02.2021\~-\~39\~839,50\~гривень.\~Отже,\~загальна заборгованість\~станом на\~01.02.2021\~рік становить\~79\~784,82\~ гривень. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно вимог ч.1 ст. 196 СК України разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачували щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Верховний Суд України у справі № 6-149 цс14 зробив правовий висновок про те, що оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі\~ч.1\~ст.196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши їх загальну суму. В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 572/1762/15-ц, щодо розгляду спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України, зазначено, що у вказаній\~статті не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn),де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця. Суд погоджуєтсья з розрахунком позивача, що за період 01.01.2019 - 01.02.2021р. пеня по заборгованості по сплаті аліментів відповідача аліментів складає 12 169 гривень 16 копійок З таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved