Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], вказавши, що рішенням суду з відповідача вирішено стягувати аліменти на користь позивача в твердій грошові сумі у розмірі 500 грн щомісячно до досягнення повноліття. Позивач зазначає, що на сьогоднішній день відповідач працює водієм по міжнародних перевезеннях в ТОВ «[PERSON]М.», отримує велику заробітну плату, більше 5000 грн в місяць, натомість вона є інвалідом ІІІ групи, та не має неможливості забезпечити потреб сина. З огляду на вказане, просить збільшити розмір аліментів на утримання сина з 500 гривень до 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], щомісячно, до досягнення сином повноліття, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з відзивом на позовну заяву від 17 жовтня 2018 року, відповідач вважає, що наведені доводи позивача не заслуговують уваги, та є такими, що вводять суд в оману, з наступних міркувань. Так, позивач вже зверталася із аналогічним позовом у 2017 році, і між ними було досягнуто порозуміння щодо добровільної сплати аліментів, і позовна заява [PERSON], - залишена без розгляду, на підставі її заяви. Від так відповідач почав переховувати [PERSON] на поточний банківський рахунок щомісяця 800 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості із виплати аліментів станом на 04 жовтня 2018 року. Крім того, зазначає відповідач, крім вказаної суми, він щомісячно перераховує [PERSON] на утримання їх малолітнього сина, регулярно по мірі своїх фінансових (матеріальних) можливостей намагається забезпечити його всім необхідним: одягом, іграшками, шкільним приладдям, кишеньковими витратами тощо. Відповідач вважає, що вони із позивачем могли б знайти компроміс щодо розміру добровільної сплати, однак не в такій кількості грошей в якій Позивач зазначила у своєму позові. [PERSON] з 04 жовтня 2018 року на даний час перебуває на обліку як безробітний в Підволочиській районній філії Державного центру зайнятості. Через раптове різке погіршення зору у серпні-вересні цього року, враховуючи специфіку його роботи та рекомендацію лікаря щодо тимчасового обмеження у напружені очей, зокрема тривалим керуванням автомобілем, особливо в нічний час, він був змушений звільнитися з роботи, на якій працював на посаді водія вантажного автомобіля у ФОП [PERSON], де працював з 13.10.2017 року по 27.09.2018 року, та отримував мінімальну заробітну плату. Також відповідач категорично заперечив покупку будь-яких дорогих речей, вартість яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. З огляду на вказане, відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у мінімальному гарантованому розмірі аліментів, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму. 30 жовтня 2018 року позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою, у звязку із відсутністю у відповідача постійного місця роботи, просить стягувати з нього на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошові сумі в розмірі 1500 грн, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповіді на відзиві Позивач просить суд врахувати стан здоровя та матеріальне становище дитини, те що син часто хворіє та перебуває на «Д» обліку і потребує хірургічного лікування, а позивач є інвалідом третьої групи. Зазначає про вартість мінімального споживчого кошика у розмірі 1944 грн, однак просить стягувати з відповідача 1500 грн. В судовому засіданні позивач та ї представник підтримали позов з підстав викладених у ньому та запереченнях на відзив, просили стягувати з відповідача 1500 грн. Відповідач частково заперечив проти позову, покликаючись на відзив, погодився на сплату аліментів на сина в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає за можливе прийняти рішення, задовольнивши позов частково, виходячи з таких міркувань. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області №2/604/415/14 від 23 жовтня 2014 року. Рішення вступило в законну силу. Під час перебування в шлюбі у сторін 02 березня 2010 року народився син [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ИД №104606, видане Кошляківською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області 12 березня 2010 року. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначених за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках. З відповідача по справі стягуються аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно в твердій грошові сумі у розмірі 500 грн, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 30 січня 2015 року, до повноліття, про що свідчить рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області №2/604/88/18 від 01 квітня 2015 року. Рішення вступило в законну силу. З Акту обстеження матеріально - побутових умов сімї №326 від 26 вересня 2018 року, посвідченого Скориківською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, вбачається, що позивач проживає в [INFO], разом із: синами, - [PERSON], [PERSON]; пасербами, - [PERSON] та [PERSON]; чоловіком, - [PERSON]. Сімя проживає у житловому будинку заг. площею 120 кв.м., належному [PERSON], займається тваринництвом. Відповідно до довідки УПФУ Тернопільської області №843 від 26 вересня 2018 року, позивач знаходиться на обліку Лановецького обєднаного управління Пенсійного фонду та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи, дохід за квітень вересень 2018 року становить 8712 (вісім тисяч сімсот дванадцять) гривень. [PERSON] навчається в Кошляківській дитячій музичні школі по класу фортепіано. Місячна плата за навчання становить 100 (сто) гривень. Вказане стверджується довідкою №31 від 02 жовтня 2018 року, виданою Кошляківською дитячою музичною школою Скориківської сільської ради Підволочиського району. З довідки Лікарської амбулаторії Підволочиської ЦРЛ Тернопільської області №23/10 від 29 жовтня 2018 року вбачається, що у [PERSON] діагностовано «Хронічний аденотонзиліт 2 спупені, субкомпенсована форма», рекомендовано хірургічне лікування. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. З довідки Підволочиської районної філії Державного центру зайнятості від 11 жовтня 2018 року, вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Підволочиській районній філії з 04 жовтня 2018 року. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 03 жовтня 2018 року з виплати аліментів станом на 04 жовтня 2018 року, згідно з виконавчим листом №2/604/88/15 від 24 квітня 2015 року, виданим Підволочиським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 30.01.2015 року, до досягнення повноліття, вбачається, що переплата станом на 03 жовтня 2018 року становить 2400 грн. Крім того, із вказаного розрахунку також вбачається, що з 01 січня 2018 року [PERSON] сплачував 800 грн аліментів щомісячно. Згідно з висновком Центра корекції зору (м. Тернопіль, вул. Замкова, 12) від 12 жовтня 2018 року, [PERSON] діагностовано «Гіперметропія високої степені обох очей». Відповідно до листа №8333/13-31 від 17 жовтня 2018 року Підволочиського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції, Цінні папери, технічні транспортні засоби, транспортні засоби та земельні ділянки за [PERSON] не зареєстровані. Так, визначаючи розмір аліментів на неповнолітніх, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, відповідно до яких, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, станом на дату розгляду справи, - 1944 гривень. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони б мали тоді, коли утримувалася обома батьками. Судом не встановлено, що Відповідач за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обовязків з утримання неповнолітньої дитини, оскільки є працездатною особою і спроможний платити кошти на утримання дітей. Крім того, судом не встановлено наявність у платника аліментів достатності заробітку (доходу), що дає можливість присудити аліменти у мінімальному рекомендованому розмірі аліментів на одну дитину в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, інтереси дітей при збільшенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дітей, потреби у розвитку та навчанні, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, збільшити розмір стягнення аліментів та стягувати з Відповідача щомісячно аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1250 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і продовжувати до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін. Крім того, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з Відповідача в дохід держави слід стягнути 704,80 гривень судового збору. З огляду на вказане, відповідно до ст. ст. 180, 183 СК України позовні вимоги є підставними та частково підлягають до задоволення.

Outcome: partial