Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 15.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 56. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сімейні стосунки у них з чоловіком не склалися, вони мають різні погляди на життя, з грудня 2014 року вони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, оскільки відповідач перебуває в місцях позбавлення волі, а тому вважає, що сім'я розпалася остаточно і зберігати її надалі недоцільно. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не прибула, в позовній заяві просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не прибув, до суду надіслав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 15.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 56, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.07.2017 року (а.с.6). Спільних дітей від шлюбу не мають. В період спільного проживання сімейні стосунки у сторін не склалися, у них виникли різні погляди на життя, з грудня 2014 року вони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, відповідач перебуває в місцях позбавлення волі, їх шлюб є лише формальним, зберігати який вони не бажають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони проживати разом не бажають, шлюбних стосунків не підтримують і в подальшому підтримувати наміру не мають, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що їх сім'я розпалася остаточно і її збереження при таких обставинах суперечило б інтересам сторін. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним та документально підтверджений судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved