Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на будівлю за адресою: [ADDRESS], яка складається в цілому з: кафе з літнім майданчиком літ. «Л», загальною площею 19,3 кв.м., склад літ. «М», загальною площею 3,0 кв.м. та склад літ. «Н» загальною площею 42,5 кв.м., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.03.2014 року [PERSON] позичила у неї грошові кошти в розмірі 50 000 гривень без встановлення дати повернення, та зберігаючи за кредитором право в будь-який час вимагати повернення коштів. Повернути кошти протягом п'ятнадцяти днів з дня вимоги, [PERSON] не змогла, тому [PERSON] звернулась до суду з проханням звернути стягнення на майно відповідача в рахунок погашення боргу. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи сповіщалась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 11 березня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно з яким [PERSON] позичила у позивача грошові кошти в розмірі 50 000 гривень, з умовою повернути в кошти за першою вимогою кредитора - [PERSON] Згідно ст. ст. 526, 527, 530, 532, ЦК України, зобов'язання повинно бути виконане належним чином сторонами у встановлений договором або законом строк, у встановленому місці, встановленим у договорі чином. Позивач звернулась до відповідача з вимогою повернути кошти протягом п'ятнадцяти днів, однак, відповідач не виконала своє зобов'язання та не повернула борг в необхідний час. Відповідно до ст. 600 ЦК України, зобов'язання припиняється внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна, тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюється сторонами. Передання відступного є одним із способів припинення зобов'язання за згодою сторін. В даному випадку сторони дійшли згоди щодо того, що замість виконання зобов'язання, тобто повернення суми грошових коштів переданих боржником позивачем, та які становлять його зміст, боржник виконує інші дії, а саме передає нерухоме майно кредиторові. Аналізуючи положення статті, об'єктом відступного може бути нерухоме майно. Розмір відступного встановлюється сторонами. Відступне має бути оформлено договором, в якому вказується розмір відступного, порядок та строк його надання. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно, перехід та припинення підлягають державній реєстрації, яка здійснюється відповідним державним органом. Виходячи з викладеного, суд вважає позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно в рахунок погашення заборгованості обґрунтованими, та такими, що спрямовані на відновлення порушених прав позивача. Проте, вказаним положенням не передбачено можливості проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке передано у якості відступного, тому суд вважає за необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, тим самим захистити її майнові права. На підставі викладеного та

Outcome: approved