Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 16 липня 2013 року вступила у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №20. Від указаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її повному утриманні. Сімейне життя не склалось, в даний час разом не проживають, в звязку з чим виникло питання щодо утримання дитини та позивача, яка здійснює догляд за дитиною до трьох років, оскільки відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу в добровільному порядку, хоча має таку можливість, так як здійснює торгівлю на ринку м.Ананьєва. [PERSON] вказує, що в даний час не працює, хоча являлась фізичною особою-підприємцем, однак свою підприємницьку діяльність закрила через неправомірні дії відповідача, який самовільно вивіз увесь товар із торгівельної точки, чим фактично позбавив її можливості отримувати доходи. В звязку з чим на даний час вона не має будь-яких доходів, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує 130 гривень соціальної допомоги, тому не має можливості забезпечити дитині повноцінне харчування, придбати одяг, взуття та інші речі. Враховуючи наведене позивач просить стягнути аліменти на її користь та утриманняв твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 гривень щомісяця, з індексацією відповідно до закону, починаючи від дня подання позову до дня досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку, тобто до 23 січня 2017 року. В судовому засіданні, під час розгляду справи позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що дитина знаходиться на її повному утриманні, вона ніде не працює, жодного джерела доходу не має, на ринку м.Ананьєва не торгує, тому вона не в змозі самостійно повноцінно забезпечувати сина, він часто хворіє, необхідно купувати ліки, які на сьогоднішній день коштують досить дорого, купувати одяг та інші речі, тому просить стягнути аліменти на її користь на її утримання в зазначеному розмірі, а також витрати понесені нею по справі. Представник позивача, діючий на підставі довіреності (а.с.13), в судовому засіданні, під час розгляду справи пояснив, що діюче законодавство захищає матір, яка виховує дитину до трьох років, а саме покладає на батька дитини обовязок по утриманню, як дитини, так і дружини. Враховуючи те, що позивач не працює, жодного іншого доходу немає, лише отримує соціальну допомогу в розмірі 130 гривень, а сина необхідно матеріально забезпечувати: одягати, годувати та лікувати, оскільки він з дитинства часто хворіє. Крім того вважає, що відповідач спроможний сплачувати суму аліментів в зазначеному розмірі, так як займається торгівлею на ринку в м.Ананьїв. Відповідач, в судовому засіданні під час розгляду справи позовні вимоги позивача визнав частково, зазначивши, що згоден на сплату аліментів, однак не в зазначеному розмірі, оскільки на даний час проживає в м.Одеса в гуртожитку, знаходиться в пошуку роботи, жодних доходів немає, торгівлею вже не займається, тому згоден сплачувати аліменти в розмірі 500 гривень. Взявши до уваги пояснення позивача, представника позивача та відповідача, вивчивши та перевіривши документи справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.2,4,6, ст..84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із матеріалів справи видно, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.4), який проживає з матірю та знаходиться на її повному утриманні, про що свідчить довідка Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області від 05 серпня 2016 року, №330 (а.с.5).З довідки №24, виданої 26 вересня 2016 року підприємством «Кооператор Ананьївського районного споживчого товариства», вбачається, що з [PERSON] в 2016 році не укладався договір про оренду торгівельного місця на Ананьївському ринку (а.с.14). При таких обставинах, враховуючи те, що відповідач має можливість утримувати дружину,про що повідомив у судовому засіданні,з урахуванням часткового визнання позовних вимог, з якою проживає його дитина до досягнення нею трирічного віку, враховуючи матеріальний стан сторін, а також те, що зі слів позивача син досить часто хворіє, в звязку з чим багато коштів витрачається на лікування, а також не тривалий строк на який покладається даний платіж аліментів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та визначення аліментів на користь позивача на її утримання, в розмірі 700 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною трьох років, тобто до 23 січня 2017 року. Вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд вважає за необхідне їх покласти на відповідача, посилаючись на матеріальне становище сторін.

Outcome: partial