Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON],згідно якої просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем та визначити місце проживання дитини, вказавши, що між ними зареєстровано шлюб 31.07.2015 року Крюківським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 329, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-КЕ № 136262, виданим 31.07.2015 року. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-КЕ № 227604, виданим 24.09.2015 року Крюківським відділом ДРАЦС Кременчуцького управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 629. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припиненні з початку 2018 року, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, істотних питань сімейного життя, ведуть окремі бюджети, тому не можуть в подальшому проживати разом. Примирення і збереження сімї між ними не можливе, тому шлюб необхідно розірвати, прізвище позивача залишити шлюбне, місце проживання дитини визначити з нею, судові витрати по справі покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, згідно якої прохає розглядати справу без її участі , позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище, судові витрати покласти на відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, згідно якої прохає розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи, клопотання сторін, суд вирішив на підставі ст. 247 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, приходить до наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб 31.07.2015 року Крюківським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 329, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-КЕ № 136262, виданим 31.07.2015 року. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-КЕ № 227604, виданим 24.09.2015 року Крюківським відділом ДРАЦС Кременчуцького управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 629. На даний час син проживає з матірю. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припиненні з початку 2018 року, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, істотних питань сімейного життя, ведуть окремі бюджети, тому не можуть в подальшому проживати разом. Примирення і збереження сімї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, з урахуванням бажання позивача, суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу шлюбне прізвище «Бугайова». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Також, відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Отже, відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України та у звязку з визнанням позову відповідачем, суд приходить до висновку, що місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] слід визначити з матірю [PERSON]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1409,60 грн.

Outcome: approved