Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно\~ договору купівлі-продажу\~ від 27 жовтня 1992 року їй на праві власності належить будинковолодіння № 2 по вул. Полтавська в м. Сміла, Черкаської області. В даному будинку зареєстрований відповідач по справі [PERSON], який в ньому не проживає понад один рік, просила визнати його таким, що втратив право користування будинковолодінням № 2 по вул. Полтавська в м. Сміла, Черкаської області. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).\~\~ У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності\~ осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази,\~ дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи,\~ вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та\~ такою, що підлягає до\~ задоволення, виходячи із наступного. Статтею 76 ЦПК України\~ визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~ Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).\~\~\~ Згідно договору купівлі-продажу від 27 жовтня 1992 року [PERSON] купила у [PERSON] будинковолодіння № 2 по вул. Полтавська в м. Сміла, Черкаської області (а.с.13-14). Відповідно до актів обстеження від 04 грудня 2017 року, 01 серпня 2017 року, 30 березня 2018 року, 18 листопада 2018 року,\~ в будинковолодінні № 2, по вул. Полтавська в м. Сміла, Черкаської області зареєстрований [PERSON], який\~ в ньому не проживає з 2013 року\~ (а.с. 21-23, 34). Із довідки квартального комітету № 16\~ від 29 вересня 2018 року № 179315 вбачається, що в м. Сміла по вул. Полтавська, 2, Черкаської області зареєстрований [PERSON], [INFO], який за даною адресою не проживає\~ (а.с. 17). Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Із змісту ч.1 ст. 317 ЦК України вбачається власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України визначено власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.150 ЖК громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до Правових позицій висловлених судовою палатою у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ (справи повязані із застосуванням норм про захист права власності) згідно із ст.15, п.4 ч.2 ст.16, ст.ст.386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~ Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON], який зареєстрований в будинковолодінні № 2 по вул. Полтавська в м. Сміла, Черкаської області, за цією адресою не проживає та створює перешкоди в користуванні будинком його власнику та можливістю вільно розпорядитися своєю власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], є обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню. На стягненні судових витрат позивач не наполягала. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved