Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей та на своє утримання, посилаючись на те, що з відповідачем мають спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сім?ї не надає, а тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного вікута на своє утримання в розмірі 1/6 частини усіх доходів відповідача до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Безугла І.С. не прибули, надали до суду заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, до суду надав відзив на позовну заяву, в якому просить суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути аліменти лише на утримання сина [PERSON] , оскільки згідно довідки виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 4690 від 26.11.2019 року лише він проживає разом з матір?ю [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що в позивача і відповідача є спільні неповнолітні діти - син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.5,6), довідкою виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 4690 від 26.11.2019 року (а.с.7) та актом депутата Тетіївської міської ради про обстеження умов проживання [PERSON] від 12.12.2019 року (а.с.20). Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, тож суд у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного кодексу України стягує з нього аліменти. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що останній може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Як встановлено судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання сім?ї не надає. Позивач займається доглядом малолітніх дітей і позбавлена можливості належним чином матеріально утримувати сім?ю - себе та двох дітей, а розмір соціальних виплат не достатній для прожиття її та дітей. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд прийшов до переконання, що, оскільки відповідач сім?ю не забезпечує, позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває у важкому матеріальному становищі, має на утриманні двох малолітніх дітей, а тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення меншою дитиною трирічного віку. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути по 840,80 гривень судового збору на користь держави за подання позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку (разом 1681,60 гривень), оскільки позивач згідно законодавства звільнена від його сплати, а відповідно до постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року судовий збір сплачується окремо за кожну позовну вимогу (або загальною сумою).

Outcome: approved