Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свій позов мотивувала тим, що відповідач є її батьком, та коли вона була неповнолітньою, то батько за усною домовленістю з її матір`ю нерегулярно виплачував гроші на її утримання. В 2020 році вона вступила до Київського національного економічного університету ім. Вадима Гетьмана на спеціальність «інвестиційний менеджмент», на контрактну форму навчання, вартість навчання складає 27200 гривень за учбовий рік. Мешкає в гуртожитку, її повністю утримує матір, яка має ще на утриманні малолітню доньку [PERSON] , 2011 року народження. Враховуючи вартість оплати за навчання, проживання в гуртожитку, витрати за Інтернет, харчування, одяг, канцелярські товари та інше, зазначила, що на місяць їй необхідні грошові кошти в сумі 8250 грн., тому з урахуванням допомоги матері, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на період її навчання в розмірі 4125 гривень на місяць, до досягнення нею 23 років. Ухвалою суду від 03.11.2020р. відкрито провадження у зазначеній справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. До початку розгляду справи позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Войніковим І.В. до початку судового засідання подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково в розмірі 2000,00 грн. Крім того, представником відповідача надано письмовий відзив на позов, в якому він просив при визначенні розміру аліментів врахувати, що відповідач отримує заробітну плату 6000 грн. на місяць, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина - син [PERSON] , [INFO] , а також з ним проживають його непрацездатні батьки, які є пенсіонерами і також потребують його фінансової підтримки. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 04.09.2001р. (а.с.5). [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, на теперішній час вона є студенткою 1 курсу денної форми навчання, факультету фінансів, ДВНЗ «Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана», дата закінчення навчання 30 червня 2024 року (довідка №162 від 24.09.2020р.- а.с.6). Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Враховуючи надані суду докази на підтвердження обставин, вказаних позивачкою, та з урахуванням, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки до закінчення нею навчання, позовні вимоги визнав частково у розмірі 2000 гривень, при цьому суд також враховує наявність на утриманні відповідача малолітнього сина [PERSON] , 2013 року народження, тому суд вважає, що з нього необхідно стягнути аліменти у розмірі 2000,00 грн. на утримання повнолітньої доньки на період її навчання, а саме, до 30 червня 2024 року. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial