Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому в остаточних позовних вимогах просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття /а.с. 14/. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано 27 листопада 2010 року у Виконавчому комітеті Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис 177, який розірвано 19 грудня 2014 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі /а.с. 14/. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі /а.с. 15/. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2014 року, судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 27 листопада 2010 року у виконавчому комітеті Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №177 /а.с. 3-4/. Даним рішенням Харківського районного суду Харківської області їх шлюб розірвано. Судове рішення набрало законної сили /а.с. 3-4/. За змістом ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 липня 2011 року (а.с. 5). Дитина мешкає разом з матір'ю [PERSON] , що підтверджується довідкою №1391/1 від 13 квітня 2017 року, виданою заступником Мереф'янського міського голови Рудницькою С.В. та довідкою №1392/1 від 13 квітня 2017 року, виданою заступником Мереф'янського міського голови Рудницькою С.В. (а.с. 6, 7). Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. У ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Виходячи із вищенаведеного та зазначених у ст. 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів малолітньої дитини, а також з урахуванням того, що відповідач є здоровим та працездатним, суд приходить до висновку, що він може надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання доньки. Крім того, відповідно до змісту ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, яка відповідно до вимог статті 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів. Враховуючи, що відповідач працює в «АКТ Транс» на посаді оператора та має постійний дохід, інших дітей та непрацездатних членів сім'ї на утриманні не має, позов визнав, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст.217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved