Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила суд встановити, що [PERSON], [INFO], який помер 13.02.2016 року, згідно заповіту від 23.05.2008 року, що був посвідчений державним нотаріусом шостої Луганської державної нотаріальної контори і зареєстрований в реєстрі за №1-623, на випадок своєї смерті робив таке розпорядження - належну йому квартиру №26 в будинку № 13-а на вулиці Блюхера в місті Києві, заповідав сину [PERSON], [INFO], а у випадку якщо він спадщину не прийме у встановлений законом строк, заповідав в рівних частках їй та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви [PERSON] посилалась на те, що її батьком був [PERSON]. 13 лютого 2016 року [PERSON] помер. За життя батько 23.05.2008 року склав заповіт, яким належну йому квартиру [ADDRESS] заповідав своєму сину, а її рідному брату [PERSON], а у випадку якщо він спадщину не прийме у встановлений законом строк, заповідав в рівних частках їй та її донці. [PERSON] та [PERSON] не реалізували своє право за заповітом і не бажають приймати спадщину у теперішній час. Звернувшись усно до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом та надавши копію заповіту, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки не було надано оригіналу заповіту. До травня 2014 року вона проживала у м. Луганську. Оригінал заповіту нею було втрачено у звязку з бойовими діями у місті та проведенням антитерористичної операції, отримати дублікат можливості не має, оскільки заповіт видавався закладом, який розташований на території де органи державної влади згідно Додатку №1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2015 р. №1085 тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту, того, що батько за життя робив таке розпорядження має для неї юридичне значення, оскільки у подальшому надасть право на оформлення спадщини, у звязку з чим звернулась до суду. У судове засідання заявник [PERSON] не зявилася, в заяві просила суд розглянути справу без її участі. Заінтересована особа державний нотаріус Старобільського нотаріального округу Луганської області до суду не зявилася. В своїй письмовій заяві, наданій суду, не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] та просив суд розглянути справу у її відсутності. Відповідно до\~ст.197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі, перевіривши наведені в заяві доводи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є донькою [PERSON]. 13.02.2016 року [PERSON] помер що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Згідно копії заповіту від 23.05.2008 року, посвідченого державним нотаріусом шостої Луганської державної нотаріальної контори і зареєстрованого в реєстрі за №1-623, [PERSON] на випадок своєї смерті робив розпорядження - належну йому квартиру №26 в будинку № 13-а на вулиці Блюхера в місті Києві, заповідав сину [PERSON], [INFO], а у випадку якщо він спадщину не прийме у встановлений законом строк, заповідав в рівних частках [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Оригінал вказаного заповіту заявником був втрачений, отримати дублікат [PERSON] можливості не має, оскільки заповіт видавався закладом, який розташований на території де органи державної влади згідно Додатку №1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2015 р. №1085 тимчасово не здійснюють свої повноваження у зв'язку з проведенням АТО. Згідно з вимогами п.10 Додатку до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна та п. 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, яке затверджено наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на нерухоме майно є рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Те, що [PERSON], який помер 13.02.2016 року, за життя робив розпорядження, яке було посвідчене державним нотаріусом шостої Луганської державної нотаріальної контори і зареєстрований в реєстрі за №1-623 у суду сумніву не викликає. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дасть їй право на оформлення спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved