Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, до повноліття дитини, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що 29 серпня 1987 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у Камяно - Потоцькій сільській Раді Кременчуцького району Полтавської області. В період шлюбу, а саме 17 лютого 2002 року, у них народився син - [PERSON]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. В останні роки між ними постійно виникають сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У звязку з цим вона звернулася до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовною заявою про розірвання шлюбу. На даний час їх неповнолітній син [PERSON] знаходиться на її утриманні, але коштів її доходу не вистачає на матеріальне забезпечення та повноцінне виховання дитини. Відповідач належної матеріальної допомоги не надає. Знаючи, що дитина потребує постійної батьківської уваги і допомоги, відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Інших неповнолітніх дітей у нього немає. Оскільки відповідач займається підприємницькою діяльністю та має можливість сплачувати аліменти, однак добровільно матеріальної допомоги на дитину не надає, вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча завчасно направила до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та прохає справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, хоча завчасно направив до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 1987 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ КЕ №311684,виданого 29.09.1987 року Камяно - Потоцькою сільською Радою Кременчуцького району Полтавської області. Від вищезазначеного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії І-КЕ №086882, виданим 02 квітня 2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Крюківського районного управління юстиції м.Кременчука Полтавської області, де зазначено, що батьком [PERSON] є [PERSON], а матірю [PERSON]. Як вбачається з позовної заяви, малолітній син сторін проживає з матір»ю позивачкою по справі та знаходяться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини не надає. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, відповідно до ст. 187 Сімейного кодексу України відповідач за власною ініціативою аліменти не виплачує, в порядку ст..188 Сімейного Кодексу України від обов'язку утримувати сина [PERSON] не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст. 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ненадання матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини є порушенням обов'язку [PERSON] піклуватися про свою дитину. Таким чином, виходячи з інтересів малолітньої дитини, враховуючи встановлені судом обставини справи, вимоги ст..182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved