Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому в остаточних позовних вимогах просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2925,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що вона в період з 2005 року по 2014 рік проживала з відповідачем по справі однією сімєю без реєстрації шлюбу. 09 листопада 2010 року у сторін народилася донька [PERSON], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач посилається на те, що починаючи з 2014 року відповідач проживає окремо, жодних покладених на нього, як батька обовязків не виконує, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає та не бере будь-якої іншої участі у її вихованні. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються позивачем самостійно. Витрати на доньку складають не менше 2925,00 грн., з яких позивач витрачає на ліки 300,00 грн., на дитячий садочок 250,00 грн., на їжу 1500,00 грн., на одяг та взуття 4000,00 грн., комунальні послуги 1000,00 грн., знімання житла 1500,00 грн. Крім того, дівчинка займається в дошкільному навчальному закладі, додатково відвідує музичну школу по класу фортепіано та танцювальний гурток. Під час бесіди відповідача з начальником служби у справах дітей, [PERSON] надав згоду на те, щоб дитина відвідували гуртки, які будуть розвивати її особистість та зазначив, що його дохід складає більш ніж 4000,00 грн. на місяць. Також позивач, зазначає, що відповідач інших дітей, а також непрацездатних батьків немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі /а.с. 127/. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи /а.с. 129/, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, а саме: не заперечував проти стягнення з нього 700,00 грн. з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття та пояснив про наступне. Відповідач зазначає, що він щомісячно надає грошову допомогу позивачу на утримання доньки. Крім того, він купує дівчинці одяг та організовує її відпочинок та розваги. [PERSON] посилається на те, що він ніколи не залишався осторонь в питаннях піклування про здоровя дитини та її фізичний, духовний та моральний розвиток, що виражається в тому, що він приймає участь в питаннях повязаних з придбанням ліків для дитини, оплати дошкільного дитячого закладу та одягу. Відповідач посилається на те, що його дохід складається з офіційного заробітку та з неофіційних, тимчасових підробітків. [PERSON] вважає, що позивач має намір перекласти на нього всю матеріальну відповідальність по утриманню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно зі ст.ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. Дитина мешкає разом з матірю (а.с. 6, 7). З 27 серпня 2012 року [PERSON] відвідує Бабаївський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області (а.с. 8). Відповідач з 04 листопада 2015 року працює в Українському державному науково-дослідному інституті проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища УДНДІ «УКРВОДГЕО» на посаді контролера контрольно-пропускного пункту та має постійний дохід. З наданої відповідачем довідки вбачається, що його дохід складає 1378,00 грн. /а.с. 27/. Загальна сума його доходу за період з листопада 2015 року по березень 2016 року становить 5281,61 грн. /а.с. 88/. У ст. 150 СК України визначені обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Такий обовязок є особистим та рівним як щодо матері, так і батька дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З огляду на наведене, враховуючи рівний обовязок батьків щодо утримання доньки, а також те, що відповідач працює в Українському державному науково-дослідному інституті проблем водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища УДНДІ «УКРВОДГЕО» на посаді контролера контрольно-пропускного пункту та має постійний дохід, з урахуванням того, що позивачем не доведена матеріальна спроможність відповідача сплачувати аліменти в розмірі 2925,00 грн. щомісячно , суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., що відповідає половині від прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову про стягнення аліментів, тобто 07 грудня 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Згідно квитанції № 0.0.443760851.1 від 06 жовтня 2015 року, позивачем при предявленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 487,20 грн. Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме позивачу суд присуджує з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial