Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/6131/16-ц від 25 травня 2017 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] народження, ідентифікаційний номер [NUMBER] , уродженця м. Запоріжжя , який мешкає за адресою [ADDRESS] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\3 частини від всіх видів заробітку , але не менш ніж 30% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 19. 10. 2017 р. до досягнення кожної дитини повноліття. Посилаючись на те, що у зв'язку із законодавчою зміною мінімального розміру аліментів на дитину, розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються на її користь з відповідача [PERSON] на утримання малолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], встановивши його розмір не нижче 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення доньками повноліття. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого відповідач заперечує проти зміни розміру аліментів. Посилаючись на норми ст.. 192 СК України вказав, що для зміни розміру аліментів недостатньо лише законодавчих змін внесених до ч. 2 ст. 182 СК України, а необхідні інші обставини, як то зміна матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я, інше. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав з наведених у позові підстав. Представник відповідача адвокат [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти збільшення розміру аліментів, вказавши, що зміна законодавства фактично не впливає на вже ухвалене рішення суду та не є підставою для його перегляду, зазначила, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу дітям, після розірвання шлюбу на виконання домовленостей залишив позивачу 1/2 частину належної йому квартири [ADDRESS]. Вказала що [PERSON] добровільно утримує доньку в тому числі сплачує за її навчання за кордоном та вказала, що фактично донька сторін - [PERSON] [INFO] не перебуває на утриманні позивачки. Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як встановлено з матеріалів справи, від шлюбних відносин у сторін народились доньки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 336/6131/16-ц від 25 травня 2017 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] народження, ідентифікаційний номер [NUMBER] , уродженця м. Запоріжжя , який мешкає за адресою [ADDRESS] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\3 частини від всіх видів заробітку , але не менш ніж 30% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 19. 10. 2017 р. до досягнення кожної дитини повноліття. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року був збільшений розмір мінімальний розмір аліментів. Так відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так звертаючись з вказаним позовом до суду позивач мотивує свої вимоги лише змінами в законодавстві, що стосуються мінімального розміру аліментів. За змістом статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також згідно наявних в матеріалах справи довідок, [PERSON] [INFO], є студенткою 1 курсу програми підготовки бакалаврів денної форми навчання згідно з навчальною програмою факультету гірництва, екології управління та геотехнології Технічного університету м. Кошице. Словацької Республіки. Заплановане закінчення навчання в 2019-2020 навчальному році. Як встановлено судом донька сторін [PERSON], [INFO] з 01.08.2017 року перебуває на утриманні батька [PERSON], [INFO] - про що свідчить копія нотаріально посвідченої заяви [PERSON], що наявна в матеріалах справи. Згідно договору від 10.03.2011 року відповідач [PERSON] передав безоплатно на користь позивачки [PERSON] 1/2 частку в праві власності на квартиру за [ADDRESS] Доказів наявності підстав визначених ст.. 192 СК України для збільшення розміру аліментів в тому числі погіршення здоров'я позивача, зміни матеріального становища позивача чи інших підстав для збільшення розміру аліментів позивачем до матеріалів позовної заяви не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно постанови пленуму ВССУ 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. За таких обставин, враховуючи, що рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі № 336/6131/16-ц від 25 травня 2017 року набрало законної сили та ухвалено у відповідності до вимог СК України, що діяли на той час, з огляду на те, що позивачем окрім Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» позовні вимоги нічим не обґрунтовані, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 3) позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів; Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору суд приходить до висновку про необхідність віднесення судових витрат на рахунок держави. На підставі ст.180,182,192 Сімейного Кодексу України,ст.ст.12,13,76,81,141, 258,259,263,265, 279,353,355 ЦПК України, суд-

Outcome: dismissed