Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 14.09.2002 року позивачка перебуває в шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 149. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, немає ніякого взаєморозуміння та взаємоповаги, вони стали чужими людьми. Із серпня 2016 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо. Подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, миритись позивачка не бажає, шлюб існує формально. Тому позивачка звернулася до суду із даним позовом та просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві та просила суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу він згідний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 14.09.2002 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 149. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. Причиною розірвання шлюбу стали різні характери та погляди на сімейне життя сторін, між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. Із серпня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Шлюб існує формально. Позивачка зберегти шлюб не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач на розірвання шлюбу згідний. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права та права їхніх дітей. Саме з цих міркувань, суд дійшов до висновку, що надання строку на примирення позитивних результатів не дасть, і буде суперечити інтересам сторін. Тому позов, заявлений позивачкою обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між нею та відповідачем слід розірвати.

Outcome: approved