Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві зазначила, що їй на праві власності належить ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. За її адресою зареєстрований її колишній співмешканець [PERSON] В 2009 році їхня сімя розпалася і відповідач [PERSON] забравши свої особисті речі, пішов з її будинку проживати за іншою адресою, що підтверджується довідкою депутата Красноградської міської ради Харківської області. Позивачка вказує, що вона систематично протягом 6-ти років просила [PERSON] знятися з реєстраційного обліку за її адресою, однак він безпідставно відмовлявся це зробити. Зараз їй необхідно оформити субсидію, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, від неї 11.08.2015 року до суду надійшла письмова заява, в якій вона просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Так, як відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлена у встановленому порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що сторони по справі про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, які є у справі, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню враховуючи наступне. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу ? частини жилого будинку на праві власності належить ? частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). З довідки Красноградської міської ради № 2229 від 30.06.2015 року витікає, що за адресою [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], її діти - [PERSON], [PERSON] та співмешканець [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до довідки депутата Красноградської міської ради від 26.06.2015 року вбачається, що за місцем проживання [PERSON] зареєстрований її колишній співмешканець [PERSON], в 2009 році їхня сімя розпалася і відповідач [PERSON] забравши свої особисті речі, пішов з її будинку проживати за іншою адресою, даний факт підтверджується свідченням сусідів (а.с. 7). Відповідно до ст. 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За змістом ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно ст. 6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. За вимогами ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами реєстрації, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином судом встановлено, що [PERSON], дійсно не проживає з 2009 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS], який належить позивачу на праві власності, але залишається зареєстрованою в ньому, чим порушує її право власника на володіння та користування будинком. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщення за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved