Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що вона в листопаді 2016 року придбала у [PERSON] будинок за адресою: вул.Дружби,88 в смт.Іванівка, Іванівського району, Херсонської області. Після купівлі будинку виявила, що в ньому залишилась зареєстрована відповідачка [PERSON], [INFO], яка у 2008 році виїхала за межі України, тобто вже більше 6 місяців не проживає за місцем реєстрації. Реєстрація відповідача у будинку порушує її права як власника. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком №88 по вул.Дружби в смт.Іванівка, Іванівського району Херсонської області та зобовязати Іванівську селищну раду Херсонської області зняти її з реєстраційного обліку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила суд лише визнати [PERSON] такою, що втратила право користування її будинком, згодна на заочний розгляд справи. Відповідачка [PERSON] на розгляд справи не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце судового засідання повідомлялася завчасно в установленому законом прядку. Представник Іванівської селищної ради Херсонської області [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, зі згоди позивача, виносить рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власником будинку № 88 по вул. Дружби в смт. Іванівка, Іванівського району, Херсонської області на підставі договору купівлі-продажу від 22.11.2016 року (а.с.5-6). Як вбачається з домової книги для прописки громадян, які проживають у [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстрована у вказаному будинку з 08.05.1992 року (а.с.8-13). Згідно інформації наданої Іванівською селищною радою Херсонської області від 19.12.2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO], з 1992 року на території селищної ради зареєстрована, але не проживає (а.с.7). Свідок [PERSON] в суді показала, що вона є матір'ю [PERSON] В 2008 році її дочка вийшла заміж та виїхала за межі України, в будинку №88 по вул.Дружби дочка зареєстрована, але не проживає, її власних речей в будинку немає. В 2016 році будинок було продано позивачці. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно п.34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року розяснено, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст.72 Житлового Кодексу Української РСР, особа визнається такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням, якщо ця особа відсутня понад встановлені строки, а саме згідно ст. 71 ЖК УРСР таким строком є 6 місяців. Відповідно до обставин, встановлених в судовому засіданні, відповідачка декілька років в даному будинку не проживає, але до теперішнього часу залишається зареєстрованою у будинку, чим обмежує позивача в повній мірі здійснювати свої права на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування будинком №88 по вул. Дружби, в смт.Іванівка, Іванівського району, Херсонської області, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт непроживання відповідача у зазначеному будинку доведений. Одночасно суд роз'яснює, що відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день звернення особи до органу реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved