Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач повідомила, що сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який на даний час навчається на обліково-фінансовому факультеті Вінницького торгового-економічного інститут з денною формою навчання. Син потребує матеріальної допомоги. Позивач є інвалідом третьої групи і їй самостійно важко утримувати дитину. Відповідач допомоги не надає, хоча є працездатна, здорова особа. Позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина на період навчання, в розмірі 300 грн. щомісячно, з дня подачі заяви і до досягнення сином двадцяти трьох років. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву, відповідно до якої просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який є студентом першого курсу денної форми навчання обліково-фінансового факультету Вінницького торговельно-економічного інституту КНТЕУ, що підтверджується довідкою від 24.04.2014 року №113, виданою Вінницьким торговельно-економічним інститутом, та закінчує навчання в червні 2017 року. [PERSON] не отримує стипендію, проживає по [ADDRESS] разом з матір'ю, яка і несе витрати по утриманню сина. Позивачу важко самій утримувати сина. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча має таку можливість, а син навчається і потребує такої допомоги. Між сторонами існують правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України стосовно обов'язків батьків на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1,2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує, що син навчається та потребує матеріальної допомоги, а позивач не працює і самостійно утримує сина. Відповідач, за повідомленням позивача, є здоровою, працездатною особою та має можливість надавати допомогу. Суд звертає увагу, що доказів неможливості надання такої допомоги відповідач суду не надав. При цьому, судом враховано обов'язок обох батьків утримувати дитину та їх можливості. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що справедливим буде стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі про який просить позивач. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 06 травня 2014 року. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved