Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 26.10.2007 року перебувала в шлюбі з [PERSON], який розірвано 03.05.2012 року згідно рішення Корецького районного суду Рівненської області. Вказує, що від шлюбу мають одну спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Корецького районного суду Рівненської області від 11 серпня 2011 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 350 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Добровільно будь-якої допомоги відповідач не надає. Просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача шляхом зміни способу їх стягнення і стягувати аліменти в розмір 1/3 частини його доходу. Крім того, зазначає, що їх спільний син, [PERSON], часто хворіє, проходить курси лікування на що витрачаються значні кошти, а тому просить стягнути з відповідача одноразово додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі з підстав наведених позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся повісткою за зареєстрованим місцем проживання. Відповідачем подано заяву про розгляд справи без його участі, у заяві позовні вимоги визнав частково, просив врахувати, що ним сплачуються аліменти на ще одну дитину в розмірі 1500,00 грн., а також розмір його пенсії, яка є основним його доходом. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №026960 [PERSON] та [PERSON] з 26.10.2007 року перебували в шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Корецького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис у книзі реєстрації №78. Під час дії шлюбу в них 16.01.2010 року народився син, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №108582 від 20 січня 2010 року. Згідно рішення Корецького районного суду Рівненської області від 03.05.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, а неповнолітнього, [PERSON], залишено проживати з матірю [PERSON]. Згідно рішення Корецького районного суду Рівненської області від 11 серпня 2011 року з відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини, [PERSON], [INFO] в розмірі 350 гривень щомісячно у твердій грошовій сумі до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] після розірвання шлюбу з відповідачем уклала новий шлюб з [PERSON], під час дії якого народилася спільна дитина, дочка, [PERSON], [INFO]. З 01 грудня по 11 грудня 2017 року син позивачки та відповідача, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ «Рівненська обласна дитяча лікарня», що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №12044. За результатами лікування було видано направлення №194 від 11 грудня року для консультації уролога в НДІ урології м. Києва. [PERSON] знаходився на лікуванні в КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» з 09 січня 2018 року по 23 січня 2018 року та з 23 квітня 2018 року по 26 квітня 2018 року з діагнозом: лівобічний уретерогідронефроз, пієлонефрит латентний перебіг. Наведене підтверджується витягом з історії хвороби [PERSON] №240, витягом з історії хвороби №5604, листом Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» №473 від 12 листопада 2018 року. Судом встановлено та належними документами підтверджено, що [PERSON] потребує постійного медикаментозного лікування. В судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і отримує тільки соціальну допомогу на дитину у розмірі 860 гривень, що підтверджується випискою з карткового рахунку у АТ КБ «Приватбанк» за 2018 рік. До відпусток у зв'язку з вагітністю та пологами і по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку [PERSON] працювала у Комунальному підприємстві «Вишнівськводоканал», на якому отримувала заробітну плату у розмірі приблизно 4500 гривень (після сплати податків приблизно 3600 грн.), що підтверджується випискою з карткового рахунку в АТ КБ «Приватбанк» за 2017 рік. Відповідно до дослідженої в судовому засіданні довідки №18/04 від 04.01.2019 року виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області пенсія [PERSON] становить 4155,00 грн. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Позивач звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, оскільки розмір аліментів в сумі 350 грн. є меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в умовах сьогодення є недостатніми для належного утримання дитини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Законом України\~Про Державний\~бюджет України\~на 2019\~рік встановлено\~прожитковий мінімум\~для дітей\~віком від\~6\~до 18\~років:\~з 1\~січня 2019\~року -\~2027\~гривень,\~з 1\~липня -\~2118\~гривень,\~з 1\~грудня -\~2218\~гривень\~ Таким чином, мінімальний гарантований законодавством розмір аліментів на сина відповідача [PERSON], [INFO], має становити з 1 січня 2019 року - 1013,50 гривень. Стягнення аліментів у існуючому розмірі 350 гривень на місяць порушує право дитини на належний розвиток та забезпечення, оскільки є майже в три рази меншим від мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку. У постанові від 03 травня 2018 року у справі №581/638/17-ц Верховний Суд, зокрема, вказав, що «... розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів». За таких обставин, враховуючи, що розмір аліментів є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд, приймаючи до уваги вимоги позивача, заяву відповідача про часткове визнання позову вважає за можливе збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача, та стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. На думку суду збільшення розміру аліментів шляхом встановлення їх розміру у частці від доходу платника аліментів дозволить ефективно забезпечити належний рівень життя дитини до моменту досягнення нею повноліття. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів іншого утриманця, та його заяву про часткове визнання позову.. Щодо вимог позивача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, слід зазначити наступне. Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду вказує на те, що їх неповнолітній син [PERSON], [INFO], часто хворіє, постійно потребує медикаментозного лікування. Крім того, вказує на такі додаткові витрати на дитину як надана останній медична допомога з лікування вартістю 8019,94 грн. Зазначила про те, що вказані витрати понесені нею самостійно, відповідач участі в них не приймав. Тому, просила стягнути з відповідача половину понесених додаткових витрат на дитину в розмірі 4009,97 грн. Відповідно до вимог ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотні значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15.05.2006 року до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Як слідує з позовних вимог позивач до додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина відносить витрати на на лікування дитини, що по суті відповідно до вищевикладеного є додатковими витратами на утримання дитини. Тому суд вважає, що з відповідача в розумінні додаткових витрат слід стягнути одноразово грошову суму в розмірі 4009,97 грн., оскільки суд вважає доведеними та обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь понесених витрат на лікування дитини відповідно до ст. 185 СК України. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, у неповному обсязі знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 СК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved