Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Вінницької міської ради про визначення частки у праві спільної сумісної власності та просила встановити, що частка померлої [PERSON], яка померла 21.11.2013 року, у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0974 га, кадастровий номер 0510100000:01:007:0036, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою: вул. Київська, 63 в м. Вінниці, становить ? частки, що складає 0,0487 га, мотивуючи свої вимоги тим, що визначити частки в праві спільної сумісної власності у позасудовому (адміністративному) порядку неможливо у звязку зі смертю співвласника [PERSON], що перешкоджає оформленню спадщини у нотаріальному порядку. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON], Вінницької міської ради в частині позовних вимог про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом було повернуто позивачеві. У подальшому [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Вінницька міська рада, про визначення частки у праві спільної сумісної власності та просила визначити розмір часток [PERSON] та [PERSON] як співвласників в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0974 га, кадастровий номер 0510100000:01:007:0036 за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 63, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка була зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ними в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010600200349 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 705789, виданого на підставі рішення Вінницької міської ради від 20.02.2006 року за № 1737 на імя [PERSON], в якому [PERSON] зазначена як співвласник земельної ділянки, та за № 010600200350 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 705790, виданого на підставі рішення Вінницької міської ради від 20.02.2006 року за № 1737 на імя [PERSON], в якому [PERSON] зазначена як співвласник земельної ділянки, наступним чином: частка [PERSON] становить 67/100 ідеальних часток, площею 650,57 кв.м; частка померлої 21.11.2013 року [PERSON] на момент смерті становила 33/100 ідеальних частки, площею 320,43 кв.м. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2015 року вказані первісний та зустрічний позови було обєднано у одне провадження. [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, первісний позов підтримала, однак не заперечувала проти задоволення зустрічного позову. [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, зустрічний позов підтримала. Представник Вінницької міської ради [PERSON] - у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, при вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що, як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 705789 від 13.11.2006 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 705790 від 13.11.2006 року, виданих на підставі рішення Вінницької міської ради від 20.02.2006 року № 1737, [PERSON] (спадкодавець) та [PERSON] є співвласниками на праві спільної сумісної власності земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0974 га по вул. Київській, 63 у м. Віниці, кадастровий номер 0510100000:01:007:0036 (без визначення часток кожного співвласника). 21.11.2013 року у віці 70 років померла [PERSON] (спадкодавець), про що 22.11.2013 року зроблено відповідний актовий запис за № 3109, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 273251 від 22.11.2013 року . Позивач [PERSON], [INFO], є племінницею спадкодавця [PERSON]. Згідно Заповіту [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] 23.01.2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 8-77, спадкодавець заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона матиме право за законом [PERSON], [INFO]. Даний заповіт є чинним (не скасований, не змінений). Інших спадкоємців у [PERSON] немає. Таким чином, [PERSON] відповідно до ст. 1235 ЦК України є єдиним спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON]. Вона прийняла спадщину за заповітом та отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.08.2014 року, посвідчене державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 3-1413, на 33/100 частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Київській, під номером 63 (69) в м.Вінниці. Однак, як вбачається з Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.08.2014 року № 2793/02-31, державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено їй у видачі свідоцтва право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на інше нерухоме майно, оскільки не визначено її частку у спільному сумісному майні земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0974 га по вул. Київській, 63 у м. Віниці (кадастровий номер 0510100000:01:007:0036). При цьому, [PERSON] є власником 67/100 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вулиці Київській, під номером 63 (55, 69)в м.Вінниці на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.03.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 4-398, зареєстрованого КП «ВООБТІ» 08.05.2001 року у реєстровій книзі № 105 за реєстровим № 2864. Як вбачається з повідомлення КП «ВМБТІ» від 13.10.2015 року № 4356, згідно додатку № 2/37 до рішення виконкому Вінницької міської ради № 200 від 04.06.1987 року будинку із існуючим № 69 по вулиці Київській в м. Вінниці присвоєний № 63. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом ; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом; у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Як вбачається з доказів, наданих сторонами, у даному випадку має місце домовленість щодо розміру часток земельної ділянки, що відповідають часткам у будинковолодінні, між співвласниками будинковолодіння. 09 червня 1984 року між співвласниками будинковолодіння був укладений Договір користування реальними частками домоволодіння, посвідчений державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори за реєстровим №4-1189, відповідно до умов якого, сторони дійшли згоди, що власники користуються земельною ділянкою пропорційно праву власності на будинковолодіння. Крім того, згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені; до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, а відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до частин 4,5 ст.89 Земельного кодексу України передбачено, що співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом. Відповідні розяснення містять положення п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року №20. Розглядаючи заявлені позовні вимоги, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства про можливість встановлення розміру часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку відповідно до розміру часток в будинковолодінні, а також судом враховується те, що часта померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а не визначення часток не дає можливості в повній мірі розпоряджатися своїм правом власності на вказане майно. Разом з тим, суд не в змозі поділити земельну ділянку в натурі, оскільки площа земельної ділянки у правовстановлюючих документах (0,0974 га) та кадастровому плані (0,0973 га) різниться, а також має місце невідповівідність попередній домовленості між співвласниками будинковолодіння. При цьому, сторони не позбавлені права вирішити питання про поділ земельної ділянки в натурі у позасудовому (нотаріальному) порядку. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення як первісних, так і зустрічних позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial