Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати останню особою, яка втратила право на користування житловим приміщенням, що належить позивачу на праві приватної власності. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є власницею квартири за адресою: Чернігівська область, м. Борзна, вул. Незалежності, 37 б[ADDRESS]. Проте, за вказаною адресою зареєстрованою залишається [PERSON], яка за вказаною адресою не проживає більше десяти років після переїзду в іншу місцевість. Водночас, [PERSON] через довірену особу продала вказану квартиру позивачці 11.01.2017 року, що є обставиною, яка свідчить про повну відмову від користування житлом, право власності на яке перейшло в повному обсязі до нового власника [PERSON] Вона переконана, що відповідач не зможе за станом здоров`я, оскільки є людиною похилого віку, приїхати до м.Борзни для виписки з житла, тому змушена звертатись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач, з огляду на положення ст.74 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи, оскільки позивач надала доказ про звернення через газету оголошення про звернення до [PERSON] з позовом та про час і місце його розгляду. Згідно з вимогами ст.224 ЦПК України у випадку неявки в судове засідання відповідача можливий заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі документи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка є власницею квартири за адресою: Чернігівська область, м. Борзна, вул. Незалежності, 37 б[ADDRESS]. Проте, за вказаною адресою зареєстрованою залишається [PERSON], яка за вказаною адресою не проживає більше десяти років після переїзду в іншу місцевість. Водночас, [PERSON] через довірену особу продала вказану квартиру позивачці 11.01.2017 року, що є обставиною, яка свідчить про повну відмову від користування житлом, право власності на яке перейшло в повному обсязі до нового власника [PERSON] Зазначені факти підтверджуються наданими позивачкою договором купівлі продажу квартири за адресою: Чернігівська область, м. Борзна, вул. Незалежності, 37 б, кв.№ 9; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; технічним паспортом на зазначену квартиру. Факт постійного проживання відповідача в іншій місцевості упродовж останніх десяти років підтверджується ксерокопією паспорта [PERSON] з відмітками про місце її реєстрації. Ст.41 Конституції, ст.316-321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватися своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності, як це зазначено у ст. 321 ч.2 ЦК України. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Водночас, згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 ч.1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України особа втрачає право на користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, суд вважає що вимоги позивача є обґрунтованими та правомірними. На підставі викладеного і відповідно до ст. 317, 319, 346, 391, 405 ЦК України, ст.ст.\~\~212-215,\~224 ЦПК України,\~суд, -

Outcome: approved