Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5418,33 грн. та стягнення 150000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 14 травня 2015 року Балаклійським районним судом Харківської області було ухвалено вирок, яким [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.116 КК України та засуджено до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України [PERSON] було звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки. Зазначений вирок Балаклійського районного суду було скасовано Апеляційним судом Харківської області 09.11.2015 року. Ухвалено новий вирок, яким [PERSON] засуджено за ст.116 КК до 4 років позбавлення волі. У даному кримінальному провадженні [PERSON] визнано потерпілою. Вказаним злочином їй було заподіяно матеріальну і моральну шкоду. Матеріальна шкода полягає у вартості поховання її брата, проведення поминальних обідів, виготовлення та встановлення пам»ятника, оплаті квитків на проїзд до місця проведення слідчих дій та судових засідань. Матеріальну шкоду оцінює в розмірі 5418,33 грн. Окрім того зазначає, що в наслідок вчинення [PERSON] злочину їй була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв»язку із вбивством та втратою рідного брата. Моральну шкоду оцінює в розмірі 150 тисяч грн. В судове засідання позивач не з»явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримку позовних вимог. До заяви долучила оригінали квітків на проїзд та товарного чеку на суму 5063,80 грн. Від відповідача суду надійшли письмові пояснення, в яких він позовні вимоги визнав частково, а саме в частині відшкодування матеріальної шкоди на виготовлення та встановлення пам»ятника в розмірі 5063,80 грн. В задоволенні інших позовних вимог просив відмовити. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача та заперечення відповідача, об»єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 17 серпня 2014 року, близько 20-00 години, [PERSON], знаходячись за місцем свого мешкання, ймовірно перебуваючи, згідно з висновком експерта, у стані вираженого емоційного напруження, тобто в емоційному стані, який суттєво вплинув на його свідомість і поведінку та може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання та тяжких образ з боку [PERSON] на його адресу, а також на адресу його матері - [PERSON], умисно, з метою позбавлення потерпілого життя, передбачаючи, що від таких дій може настати смерть [PERSON] та бажаючи настання таких наслідків, за допомогою металевого предмету - залізної палиці, довжиною 37 см., наніс останньому три удари в скронево-тім'яну область голови, який перебував у положенні стоячи та після даних ударів впав на плоску асфальтовану поверхню. Після цього, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя, наніс [PERSON] три удари вказаним металевим предметом в область потилиці. В результаті даних протиправних дій [PERSON], згідно з висновком судово-медичного експерта, спричинив [PERSON] наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму у вигляді крововиливів у тьмяно-висково-потиличній ділянці справа, лінійних переломів правої тім'яної, правої вискової та криловидної кісток справа, крововиливу під тверду мозкову оболонку та в м'які мозкові оболонки тім'яно-висково-потиличній ділянці справа, крововилив у шлунки головного мозку. Внаслідок таких дій [PERSON], від отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] помер на місці. Причиною його смерті стала вищевказана закрита черепно-мозкова травма у вигляді вищевказаних переломів кісток черепа. Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 14.05.2015 року відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 116 КК України та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України [PERSON] від відбування призначеного покарання звільнено, якщо він протягом іспитового строку - 3 роки не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього обов»язки (а.с.6-7). Вироком апеляційного суду Харківської області від 09.11.2015 року (який ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.04.2016 року залишено без змін) вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 14.05.2015 року відносно [PERSON] в частині призначеного покарання скасовано. Призначено покарання за ст.116 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі (а.с.8-11). Згідно із ч. 4 ст. 61 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України) вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов»язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Потерпілою у кримінальному провадженні визнано рідну сестру [PERSON] - позивача [PERSON] Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Позивач зазначає, що завдана їй матеріальна шкода складається із витрат, пов»язнаних із придбанням та встановленням пам»ятника брату та витрат, пов»язаних з поїздками для проведення слідчих дій та для судового розгляду кримінального провадження до Балаклійського райсуду, Апеляційного суду Харківської області та касаційного суду м.Києва. Відповідач визнав, що внаслідок його неправомірних дій, позивачці було завдано матеріальної шкоди, що пов»язана з придбанням та встановленням пам»ятника в розмірі 5063,80 грн. Матеріальну шкоду у виді витрат на поїздки до судів не визнає, оскільки позивач сама була ініціатором перегляду вироку у вищестоящих інстанціях, а тому її витрати були фактично бажаними. Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріальних збитків суд виходить з того, що чинним законодавством України не передбачено покладення на відповідача обов'язку по відшкодуванню потерпілому (позивачу) витрат на поїздки до слідчого та експерта для проведення процесуальних заходів і до суду під час розгляду кримінальної справи та у зв'язку з цим, задовольняє позовні вимоги частково в розмірі 5063,80 грн. Визначаючись щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із наступного. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним кодексом і відповідними законами України. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Судом установлено, що внаслідок злочину, вчиненого відповідачем, позивачка зазнала моральних страждань у звязку із втратою рідного брата. Злочин, вчинений відповідачем призвів до того, що порушився звичайний, нормальний спосіб її життя. При цьому, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь - яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір може мати суто умовний вираз. З огляду на це, враховуючи характер та обсяг душевних і психічних страждань позивача, їх тривалість, недопущення безпідставного збагачення позивача, суд вважає, що розумним, справедливим та виваженим відшкодуванням моральної шкоди позивачу є сума в розмірі 50 000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідачів в дохід держави слід стягнути 551,20 грн. судового збору.

Outcome: partial