Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] де третя особа Тячівська міська об`єднана територіальна громада про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. Свої позовні вимоги обґрунтовує посилаючись на те, що вона, є власником житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , який належить їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.02.2010 року. У належному їй будинку проживає разом з нею її донька [PERSON] та її онуки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Її донька [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Свого часу вона надала відповідачу, як члену сім`ї її доньки право на житло в будинку [ADDRESS] . На даний час шлюб між ними розірвано рішенням Тячівського районного суду від 23 жовтня 2017 року. Ще з 2016 року, до розлучення з донькою, відповідач покинув сім`ю та виїхав у невідомому напрямку, більше п`яти років не проживає у належному їй, на праві особистої власності будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, його особистих речей у будинку не має. Факт відсутності за місцем реєстрації відповідача [PERSON] стверджується довідкою Тячівської міської об`єднаної територіальної громади за № 02-34.2/66 від 27.01.2021 року, а також актом обстеження умов мого проживання. На даний час реєстрація місця проживання відповідача у належному їй будинку перешкоджає їй розпоряджатись ним, відчужувати його, в оформленні субсидії, розмір якої залежить від кількості проживаючих у будинку. Тому просить суд визнати відповідача [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку по [ADDRESS] України. Позивач в судове засідання не з`явилася, але в позовній заяві просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності. Представник третьої особи Тячівська міська об`єднана територіальна громада в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підставний і в судовому засіданні доведений. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , який належить їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.02.2010 року. У будинку позивача проживають її донька [PERSON] та її онуки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Донька позивачки [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який рішенням Тячівського районного суду від 23.10.2017 р. розірвано. Зазначеним рішенням суду, яке набуло законної сили встановлено факт, що [PERSON] та [PERSON] не проживають разом з 2014 року. Відповідачка до довідки Тячівської міської об`єднаної громади № 02-34.2/66 від 27.01.2021 відповідач у вказаному житловому будинку позивача, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не проживає з 2016 року. Згідно ст. 150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати , дарувати, заповідати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які несу перечать закону. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. А у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, виходячи з вище наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] , відповідач не має жодних правових підстав на проживання у будинку і вказаний будинок не може вважатися її місцем проживання, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved