Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи на те, що вона є власницею квартири, яка знаходиться в [ADDRESS], яка належить їй на праві власності. В вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач-бувший чоловік позивача. На даний час, вона бажає отримати субсидію, але не може цього зробити, так як в квартирі зареєстрований відповідач. В квартирі він не мешкає більше трьох років. Виписуватися відповідач не бажає, у звязку з чим, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути судове засідання без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився у встановленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до частини 3 ст.131 ЦПК України. Про причини своєї неявки він не повідомив, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 281 ЦПК України. З урахуванням ч.2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25 липня 1997 року Гаврилова (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки ОСББ «Нагорна, 29 м. Селидове» від 17 вересня 2018 року в квартирі № 29 будинку № 46 в м. Селидове, Донецької області вул. Нагорна, значаться зареєстрованими [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З акту від 17 вересня 2018 року ОСББ «Нагорна, 29 м. Селидове» суд встановив, що відповідач не проживає за адресою реєстрації, [ADDRESS] протягом останніх трьох років. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним. Статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої\~статі 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою\~статті 383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК УРСР\~закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою\~статті 156 ЖК УРСР\~передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також\~стаття 405 ЦК України. За змістом зазначених норм, право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Разом з цим згідно з положенням\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Отже, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є бувшим чоловіком позивача, який більше року без поважних причин не проживає в квартирі 46 будинку 29 в м. Селидове, Донецької області вул. Нагорна, що створює перешкоди позивачу у користуванні житлом, тому втратив право на користування вказаним житлом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved