Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства. В своїй заяві вона посилається на те, що вона народилася за час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] За вказівкою матері в свідоцтві про народження у графі «батько» органом реєстрації актів цивільного стану був вчинений запис «Гнатенко Микола Степанович». 15.01.2001 року її батько [PERSON] помер. Встановлення факту, що [PERSON] є її батьком, має значення для реалізації прав на спадщину. Вона і батько перебували у близьких родинних відносинах, тривалий час проживали спільно однією сімєю з матірю, вели спільне господарство. Батько її визнавав донькою, піклувався про неї. В червні 2015 року вона звернулась до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу з метою оформлення свого права на спадщину після смерті батька та бабусі на земельний пай і отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріус їй в цьому відмовив у звязку з відсутністю у мене документів, які беззаперечно підтверджують їх родинні відносини. Тому просила встановити факт, що [PERSON], який помер 15.01.2001 року є її батьком. В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву. Представник Довгополівської сільської ради Роменського району в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій проти задоволення заяви не заперечував і просив справу розглядати у його відсутності. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області в судовому засіданні не заперечувала проти заяви. Зацікавлена особа [PERSON] в судовому засіданні проти заяви не заперечувала та пояснила, що вона проживала у фактичних шлюбних відносинах разом з [PERSON] з 1974 року по 1978 рік. 2 жовтня 1974 року в них народилася дочка [PERSON], батьком якої є [PERSON] Шлюб з [PERSON] вони не реєстрували. В свідоцтві про народження доньки в графі батько, з її слів, був записаний [PERSON] [PERSON] не звертався з заявою, щоб його записали батьком заявниці. [PERSON] визнавав [PERSON] дочкою, турбувався за нею. Суд, заслухавши пояснення заявниці та свідків дослідивши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 15 абз. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матірю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Статтею 130 СК України встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що 2 жовтня 1924 року [PERSON] народила [PERSON] Відповідно свідоцтва про народження дитини та запису акта про народження № 716 батьком [PERSON] записаний [PERSON], ( а.с.6). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с.7). Заявниця в судовому засіданні пояснила, що її мати проживала разом з [PERSON] у м.Ромни з 1974 року по 1978 року, а потім розійшлися. З 1991 року по 1995 рік проживали знову разом. За час спільного проживання вони вели спільне господарство, а після її народження спільно займалися її вихованням. [PERSON] за життя визнавав її своєю дочко і турбувався про неї. Свідкок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом, однією сімєю, років 4. [PERSON] є батьком заявниці, він визнавав та називав її дочкою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що [PERSON] є батьком [PERSON] він признавав її дочкою та добре до неї відносився. Їздили до діда і баби. Дід і баба признавали заявницю онукою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що [PERSON] є донькою [PERSON] Досліджені в судовому засіданні докази безспірно підтверджують, що померлий [PERSON] визнавав заявницю своєю дочкою, піклувався про неї та виховував. Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для оформлення спадкових прав. В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved