Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що вона на підставі договору дарування від 01.02.2011року є власником квартири [ADDRESS], де зареєстрований відповідач, який з 2013року у зазначеній квартирі не мешкає, в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку не бажає, з оглядом на що, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою №2 в будинку №66 по вул. Матроська в с. Кислиця Ізмаїльського району та зобовязати Ізмаїльський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області зняти з реєстраційного обліку відповідача за адресою: [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання викликався належним чином, але не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Ізмаїльський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.71 ч.1 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що відповідач не проживає в [INFO] з 2013року, тобто більше шести місяців, тим самим перешкоджають позивачу у вільному користуванні та розпорядженні квартирою, тому суд вважає, що є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивач на підставі договору дарування від 01.02.2011року є власником квартири [ADDRESS], де також зареєстрований відповідач, який не має відношення до права власності на вказану квартиру. При викладених обставинах реєстрація відповідача за адресою: квартира [ADDRESS], підтверджує доводи позивача про порушення прав власника, у зв'язку із чим вимога позивача про усунення перешкод у праві користування, вираженому у виключенні з реєстрації за адресою будівлі заснована на вимогах Закону України «Про власність», а також ст. ст.386, 391 ЦК України. Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved