Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення часток у праві спільної власності на квартиру № 60 у будинку № 37 Б по вул. Театральній в м. Ковелі Волинської області. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачкою перебувають у родинних стосунках та являються рідними сестрами. 17.062008 року було прийнято рішення виконкому Ковельської міської ради про передачу їм у спільну власність без визначення часток спірну квартиру. Між нею та відповідачкою виник спір, щодо користування вказаною квартирою, яка перебуває у спільній власності. Відповідачка разом із своєю сімєю повністю зайняла квартиру та користується нею. Вона змушена винаймати житло. Первинно відповідачка погоджувалась вирішити спір добровільно, не доводячи до суду, однак з часом заявила, що в неї немає коштів сплатити грошову компенсацію її частки і на інші варіанти спору не погоджується. Однокімнатна квартира розміщена у багатоквартирному будинку, тому є неподільною. В судовому засіданні позивачка позовну заяву підтримала повністю з підстав зазначених у ній та просила визначити по ? частки квартири кожній. Відповідачка в судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити, фактично не оспорюючи належність цієї квартири їм на праві спільної сумісної власності. Вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, так як позивачка не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в ремонті та утриманні квартири. Представник відповідачки позицію останньої підтримала. Суд, заслухавши позивачку, відповідачку та її представника, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про підставність і обґрунтованість заявленого позову, який підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що дійсно [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної приватної власності квартира, яка знаходиться за адресою: м. Ковель, вул. Театральна, 37 «Б», кв. 60., загальна площа квартири 34 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17 червня 2008 року. Після укладення шлюбу позивачкою прізвище було змінено на «Остапчук», що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Ч. 1 ст. 357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на приписах чинного законодавства і знайшли підтвердження доказами, наданими позивачкою, перевіреними в судовому засіданні і оціненими судом. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки слід стягнути судові витрати, що складаються із сплаченого останньою судового збору, в розмірі 487,20 грн. З огляду на вищевикладене та

Outcome: approved