Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, мотивуючи вимоги тим, що на підставі рішення апеляційного суду Харківської області у справі № 2-103/11 від 21.02.2012 року з неї на користь відповідача стягнуто в якості матеріальної компенсації вартості майна 50 968 грн. 50 коп. На примусове виконання зазначеного рішення суду видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання і відкрито виконавче провадження. 06.07.2012 року борг частково погашено в розмірі 26100 грн. В свою чергу рішеннями Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.03.2016 року справа № 638/14973/15-ц на користь позивача стягнуто 14649 грн. 52 коп. та від 10.04.2017 року справа № 638/20324/16-ц з [PERSON] на користь позивача стягнуто 10712 грн. 50 коп. За цими рішеннями суду також видані виконавчі листи та відкриті виконавчі провадження. Сума звернення стягнення за вищезазначеними виконавчими документами становить 26156 грн. 83 коп.. У липні 2019 року позивач звернулась до виконавчої служби із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог за виконавчими провадженнями №32081966, № 52748014, № 56009938, однак в задоволенні вимог відмовлено, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Через канцелярію суду позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи, задовольнити позов. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У відповідності до ст.ст.13, 81 ЦПК Українисуд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 06.04.2012 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-103/11 від 08.11.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 50968,50 грн. матеріальної компенсації вартості майна (ВП № 32081966). Постановою старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 26.10.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/638/572/16 від 11.07.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 14649,52 грн. додаткових витрат на утримання сина [PERSON] (ВП № 52748014). Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 29.03.2018 року відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 10712,50 грн. додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина [PERSON] (ВП № 56009938). Згідно листа Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного СУМЮ ( м. Харків) від 06.06.2021 року заборгованість перед [PERSON] за виконавчими провадженнями про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на утримання дитини становить 26156,83 грн. Позивачка зверталася до відділу виконавчої служби із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог відносно неї та [PERSON] , однак таке звернення залишено поза увагою. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами (частина перша, друга та третя статті 202 ЦК України). Правочин є найбільш розповсюдженим юридичним фактом, за допомогою якого набуваються, змінюються, або припиняються права та обов`язки в учасників цивільних правовідносин. До односторонніх правочинів, зокрема, відноситься: видача довіреності, відмова від права власності, складання заповіту, публічна обіцянка винагороди, прийняття спадщини, згода іншого співласника на розпорядження спільним майном; заява про здійснення зарахування. При вчиненні одностороннього правочину воля виражається (виходить) від однієї сторони. Між цим така сторона може бути представлена декількома особами, прикладом чого може виступати видання довіреності двома та більше особами, спільний заповіт подружжя та ін. Аналіз розуміння як правочину, так і одностороннього правочину свідчить, що односторонні правочини: є вольовими діями суб`єкта; вчиняються суб`єктами для здійснення своїх цивільних прав і виконання обов`язків; спрямовані на настання правових наслідків (набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Згідно зі статтею 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Відповідно до статті 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом. Тлумачення вказаних норм свідчить, що потрібно розмежовувати зарахування та заяву про зарахування. Адже, сама по собі наявність зустрічних однорідних вимог не призводить до їх зарахування, і, відповідно не припиняє зобов`язання. Необхідним і достатнім є наявність заяви про зарахування зустрічних вимог хоча б однієї із сторін. Зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявлено однією із сторін у зобов`язанні, здійснюється в силу положень ст. 601 ЦКУ та не пов`язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною. Таким чином зобов`язання може бути припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за наявності умов, установлених ст. 601 ЦКУ та за відсутності обставин, передбачених ст. 602 ЦКУ, за яких зарахування зустрічних вимог не допускається. Верховний Суд у постановах від 16.05.2018 у справі №910/17770/17, від 18.06.2019 у справі №914/8912/16 зазначав, що не оскаржена та не визнана недійсною заява про зарахування зустрічних вимог породжує правові наслідки. При цьому, чинним законодавством не передбачено спеціальних вимог щодо форми заяви про зарахування зустрічних вимог як одностороннього правочину. Заява однієї із сторін про зарахування зустрічних вимог для досягнення бажаного правового ефекту не потребує відповіді з боку адресата, а потребує лише сприйняття заяви останнім. Наслідком подання заяви про зарахування зустрічних вимог, за наявності передбачених умов для зарахування, є остаточне і безповоротне припинення відповідних зобов`язань повністю або частково. Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог можливе на будь-якій стадії розвитку відносин сторін, у тому числі й на стадії виконання судового рішення. Така правова позиція викладена в Постанові Верховного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 761/33621/18. Враховуючи викладене, наявність в провадженні виконавчої служби незакінчених виконавчих проваджень між сторонами у даній справі, наявність заборгованості [PERSON] перед [PERSON] у розмірі 24868,50 грн., та [PERSON] перед позивачкою у справі - 26156,83 грн., суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути суму судового збору у розмірі 908 грн. на користь позивача.

Outcome: approved