Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що їй згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 10 жовтня 2014 року належить на праві приватної власності житловий будинок по вул. Павлова, 16 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області. На час придбання у даному будинку був зареєстрований попередній власник [PERSON] та члени його сімї [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які не проживають в даному будинку та в добровільному порядку не знялися з реєстрації. Відповідачі не проживають в будинку, житлом не користуються, не сплачують рахунки за комунальні послуги, їх особистих речей у будинку не має. Оскільки відповідачі не користуються житлом з власної ініціативи, будинок їм не належить, позивачка просить усунути перешкоди в користуванні її власністю та визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими що втратили право користування житловим будинком по вул. Павлова, 16 в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в котрій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату, час і місце його проведення повідомлялися в установленому законом порядку, про що свідчить оголошення в газеті «Сільські обрії» № 21 від 29.05.2015 року. З письмової згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі на підставі ст. 224 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачка [PERSON] звернулася до суду вважаючи, що її право власності та житлові права порушені, оскільки у звязку з реєстрацією відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у належному їй будинку, вона позбавлена можливості належним чином реалізувати свої права, тому її порушене право підлягає судовому захисту. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 10.10.2014 року зареєстрованого в реєстрі за № 2516, позивачці [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок № 16 по вул. Павлова в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області. Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд. Відповідно до довідки виданої Червонослобідською сільською радою Черкаського району Черкаської області № 902 від 25.03.2015 року, в житловому будинку № 16 по вул. Павлова в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Крім цього, з акту обстеження житлово-побутових умов від 01.04.2015 року також вбачається, що в житловому будинку № 16 по вул. Павлова в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області зареєстровані, але не проживають з 1996 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі зареєстровані в належному позивачці житловому будинку, і вона як власник у відповідності до вимог ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сімї. За правилами ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Outcome: approved