Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову вказала, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] , та є власницею 1/8 частини вказаного будинку. За цією ж адресою на частці [PERSON] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які вже більше року за місцем реєстрації не проживають. Їх фактичне місце проживання не відоме. Внаслідок не зняття [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] з реєстраційного обліку позивач несе зайві витрати на утримання житла та житлово-комунальних послуг за відповідачів. Оскільки відповідачі у зазначеній квартирі не проживають без поважних причин більше року, комунальні послуги не сплачують, наявні підстави для визнання їх таким, що втратили право користування житлом. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , таким, що втратили право користування житлом - будинком [ADDRESS] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2019 року провадження по справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник не з*явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Просила суд розглянути справу заочно. Відповідачі належним чином повідомлялися про дату, час і місце розгляду, у судове засідання не з`явилися , поважну причину неявки суду не повідомили, відзив не надали. Відповідачі повідомлялися про розгляд справи шляхом направлення рекомендованих листів за їх останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, що повернулися на адресу суду 24.01.2020 р., у зв`язку закінченням терміну зберігання. Треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з*явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причину неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідачі не з`явилися до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надали, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] , є власником 1/8 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , і яке складається з житлового будинку літ. А-1, житлового будинку літ. Б-1, житлового будинку літ. Г-1; сараїв літ. Д-1, Д (1)-1, 3-1, П-1, б (3)-1; літньої кухні літ. В-1; вбиральні літ. Ж-1, Е-1; водопроводу № 2; хвіртки № 4, що підтверджується договором дарування № 17252, виданим 26.11.1979 року Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.03.2019 року. На час укладання договору дарування прізвище позивача було « [PERSON] ». 29.12.1979 року позивач уклала шлюб з гр. [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. 19.07.1983 році вказаний шлюб було розірвано. 30.08.1985 року позивач уклала шлюб з гр. [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Іншими співвласниками вказаного домоволодіння є треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи на частці позивача [PERSON] , а саме на 1/8 частині вищезазначеного домоволодіння, за її згодою було зареєстровано її сина - [PERSON] , [INFO] , його дружину - [PERSON] , [INFO] , та онуку - [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] будучи зареєстрованим у вказаній частині домоволодіння з травня 2016 року не проживає. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] також не мешкають з листопада 2011 року. Речі вказаних осіб відсутні у будинку, участі в оплаті комунальних послуг відповідачі не беруть, що підтверджується довідками та актами не проживання № 122/05 від 20.05.2019 p., № 120/05 від 20.05.2019 p., № 108/05 від 18.05.2019 p., № 109 /05 від 18.05.2019 p. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеного законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження його майна. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні дійсно було встановлено факт того, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не проживаю в будинку [ADDRESS] понад 1 рік без поважної причини, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved