Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та жінки. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 21.06.2014 сторони зареєстрували шлюб, від якого мають малолітню дитину сина [PERSON] Данііла Івановича, [INFO], та який проживає з позивачем. Як зазначає [PERSON], нею подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. З моменту припинення відносин, відповідач матеріально позивачеві та їх спільній дитині взагалі не допомагає, участі у її вихованні не приймає, внаслідок чого позивач не має можливості повноцінно сама утримувати сина . Зі свого боку позивач прикладає усі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина на його повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, ліків у разі хвороби, та інші життєві потреби дитини. Відповідач не вважає за потрібне утримувати свого неповнолітнього сина. Позивач вказує, що на її неодноразові прохання та вимоги до відповідача про сплату аліментів на утримання його неповнолітньої дитини, він не звертає ніякої уваги. Крім того, як зазначає [PERSON], вона одна не зможе забезпечити дитині належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, який у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум, а тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати адміенти на рівні 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), оскільки працює в Головному управлінні Державної служби надзвичайних ситуацій України в Харківській області на посаді водія ДПРЧ-9 та має постійний дохід в середньому к розмірі 5200 грн на місяць. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх сина [PERSON] Данііла Івановича, [INFO], щомісяця з дня предявлення позову у розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Також, позивачка вказує, що знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною та тимчасово непрацездатна, дитина проживає з нею, а тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 500 грн щомісячно до досягнення дитиною трьох років. [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачем також подано заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій він позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення\~ позовної заяви у повному обсязі з\~ наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони по справі 21.06.2014 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області (а.с. 6). Батьками малолітнього [PERSON] Данііла Івановича, [INFO], відповідно свідоцтва про народження дитини серії І-ВЛ № 387089, виданого 10.10.2014 виконавчим комітетом Березівської селищної ради Харківського району Харківської області, є сторони по справі, які натепер проживають окремо (а.с. 5). Відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає. Оскільки відповідачем визнано позов і, то вказані обставини доказуванню не підлягають. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того,\~стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу батьків, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Статтею 183 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів на її утримання в розмірі 500 грн щомісячно до досягнення дитиною трьох років суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст. 84 СК України передбачено, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, відповідно до ч. 1\~ст. 182 Сімейного Кодексу України\~при визначенні розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище позивача, відповідача, який\~ є працездатною молодою особою, офіційно працевлаштований та має стабільний заробіток, вважає за необхідне позов задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього [PERSON] Данііла Івановича, [INFO], аліменти у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.06.2017 до досягнення дитиною повноліття та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримування у розмірі 500 (п'ятсот) грн щомісячно, починаючи з 02.06.2017 і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved