Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] ; аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення сином Рінатом трирічного віку, тобто до [INFO] , мотивуючи свої вимоги наступним. З відповідачем вони ніколи не перебували в зареєстрованому шлюбі, але протягом чотирьох років перебували у фактичних шлюбних стосунках, від яких [INFO] народився син [PERSON] . Під час її вагітності відповідач не усвідомлював її стану, чинив моральне та фізичне насильство стосовно неї, погрожував забрати в неї дитину. Для того, щоб відповідач не мав жодних прав стосовно їх сина, вона вирішила провести реєстрацію народження сина відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, тому 29.11.2016 Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану вчинено актовий запис за №4155, в якому син записаний як [PERSON] . З часом відповідач дізнався, що документально не є батьком і під його тиском вона змушена була погодитися на визнання ним свого батьківства, внаслідок чого до актового запису про народження від 29.11.2016 №4155 внесено зміни, а саме змінено прізвище та по батькові дитини. До лютого 2019 року відповідач проживав разом з нею та їх сином у належній їй квартирі [ADDRESS] . Весь час спільного проживання відповідач не усвідомлював свого обов`язку достатньо, повноцінно утримувати свого сина та її до досягнення сином трирічного віку. Відповідач чинив стосовно неї економічне, фізичне та моральне насильство, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності. Після ухвалення Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідач поїхав з міста Знам`янка. Син проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає, вона змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але подала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно не з`явився в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив та відзив не подав. Згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.09.2019, розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони протягом чотирьох років перебували у фактичних шлюбних стосунках, від яких народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого записаний і є відповідач, про що свідчать повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження та свідоцтво про народження (а.с.6-7, 8). У довідці про склад сім`ї від 20.02.2019 вказано, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] , до складу її сім`ї входить син [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене та обставини, визначенні ст.182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача аліментів на утримання сина до досягнення ним повноліття в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку суд зазначає наступне. Згідно з ч.2 ст.91 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд, виходячи з принципу справедливості та розумності, визначаючи розмір аліментів на утримання позивачки, враховує потреби позивачки, матеріальне становище сторін, розмір аліментів, стягнутих з відповідача на утримання сина, приходить до висновку, що саме 1/6 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача не буде непомірною для нього і забезпечить інтереси позивачки. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст.ст.84, 91, 180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved