Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , з 26 жовтня 2013 року. Від шлюбу мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось через різні погляди на сімейні відносини, відсутність взаєморозуміння. Вказує, що фактично шлюбні стосунки між ними припинені, спільно господарство не ведуть, шлюб має формальний характер. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечитиме її інтересам та моральним засадам суспільства, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином, не повідомив суд про причини неявки, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності суду не надав. 25 вересня 2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 26 жовтня 2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис №369, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 грудня 2013 року. Судом встановлено, що сторони протягом останнього року сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння можуть негативно відобразитись на вихованні дитини. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення, суд не вбачає. Дитина після розірвання шлюбу проживатиме разом з позивачем, спору щодо цього у сторін немає. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу та не бажає зберегти сім`ю, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їхньої дитини. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved