Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в якій просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку та господарських приміщень, розташованих за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 12 серпня 2006 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області вона зареєструвала шлюб із [PERSON] В шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з Відповідачем не склалося, у зв'язку з чим у грудні 2015 року я звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області із позовом про розірвання шлюбу. Під час спільного проживання ми з Відповідачем за спільні кошти придбано будинок за адресою: [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу будинку був посвідчений державним нотаріусом Богодухівського районного нотаріального округу Харківської області 23.06.2010 року. У договорі купівлі-продажу покупцем та власником будинку був записаний Відповідач. Після цього [PERSON] зареєстрував право власності на будинок у КП «Богодухівське БТІ». Ніякої домовленості чи шлюбного договору між сторонами не укладалось, а тому позивач має право на 1/2 частину вказаного будинку. Між позивачем та відповідачем виник спір з приводу користування набутим будинком, у зв'язку з чим позивач запропонувала Відповідачу добровільно виділити їй половину будинку, вирішити питання про порядок його користування та офіційно оформити її право власності на дане майно, однак відповідач відмовився, що змусило позивача звернутися з цього приводу до суду. Позивач в попереднє судове засіданні не з'явилась, надала заяву про його проведення за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в попереднє судове засіданні не з'явився, надав заяву про його проведення за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти визнання за позивачем права власності на ? частину будинку. Представник третьої особи в попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони 12 серпня 2006 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 97, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. Відповідно до договору купівлі-продажу будинку, укладеного 23 червня 2010 року між [PERSON] та [PERSON], останній придбав житловий будинок [ADDRESS]. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то майно, яке було одержано за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, враховуючи вище викладене, беручи до уваги що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову, а саме про визнання спірного майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ такого майна виходячи із встановлених законом засад рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved