Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту її проживання на території України, в якій зазначила наступне. Заявниця має трьох малолітніх дітей ([PERSON], 2010 р.н, [PERSON], 2011 р.н., [PERSON], 2013 р.н.) народилась у селі Вільне, П'ятихатського району, Дніпропетровської області [INFO]. Влітку 1984 року її сім'я (батько: [PERSON], 1957 р.н., який був документований паспортом радянського зразка - [NUMBER] виданий Ленінським ЕАО Хабаровського краю 26.05.1980 р, мати: [PERSON], 1959 р.н., яка була документована паспортом радянського зразка - [NUMBER], виданий Ленінським ЕАО Хабаровського краю 20.05.1980 р., братами: [PERSON] та [PERSON], сестрою: [PERSON]) переїхали до Дніпропетровської області, Петропавлівського району, село Українка. З 1986 року по грудень 1991 року мешкали у рідного дядьки, [PERSON], за адресою: [ADDRESS], про що свідчить акт обстеження від 05.12.2011. З вересня 1991 до 1997 роки, заявниця навчалась у Новосвітській загальноосвітній школі-інтернат Донецької області. З вересня 1997 до 2000 роки, вона навчалась у Макіївський спеціалізованій школі-інтернат № 2 для дітей з недоліками розумового та фізичного розвитку. Тим часом її батьки з братами та сестрою переїхали до [ADDRESS] та мешкали без реєстрації до 2011 року. Отже вона була громадянкою колишнього СРСР і на момент проголошення незалежності України проживали на території України. Зазначає,що визнання факту постійного проживання на території України є необхідним для підтвердження громадянства та отримання паспорту громадянина України. Просила суд встановити факт, що вона - [PERSON], 1984 року народження була громадянкою колишнього СРСР та на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 року постійно проживала на території України, на момент набрання чинності Законом 13.11.1991 року проживала в Україні та не була громадянкою інших держав, проживала в Україні разом з батьками і на момент проживання в Україні досягла повноліття. Заявниця [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги поданої заяви підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Представник зацікавленої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до положень ст.. 256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються судовим порядком, коли діючим законодавством не передбаченого іншого порядку їх встановлення, а також при неможливості одержання заінтересованими особами відповідних документів чи при неможливості відновлення загублених або знищених документів, що посвідчують ці факти. Встановити факт постійного проживання заявника на території України на час проголошення незалежності України необхідно заявниці для отримання паспорту громадянина України. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану П'ятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у с. Балкове П'ятихатського району Дніпропетровської області. Її батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON] /а.с. 6/. За відомостями Центрально-Міського РС у м. Макіївці ГУ ДМС України в Донецькій області [PERSON] зверталася із заявою щодо видачі паспорту, проведеною перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави /а.с. 7/. Відповідно до інформації наданої Саврівською сільською радою П'ятихатського району Дніпропетровської області на території сільської ради в с. Вільне П'тихатського району Дніпропетровської області була зареєстрована [PERSON], [INFO], з дня народження по 18 липня 1984 року разом з: батьком - [PERSON], [INFO], матір'ю - [PERSON], [INFO], братами - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Після зняття з реєстраційного обліку 18.07.1984 року [PERSON] разом з родиною вибула в с. Красноіванівка П'ятихатського району Дніпропетровської області на постійне проживання. /а.с. 10, 11/. [PERSON] навчалась в Новосвітській загальноосвітній школі-інтернаті І-ІІ ступенів з 1991 року по 1997 рік, закінчила3 класи і вибула в Макіївську допоміжну школу-інтернат № 2 відповідно до наказу про вибуття № 34 від 12.02.1997 року, про що свідчить копія довідки директора школи № 12/02 від 25.02.2011 року, що долучена до матеріалів справи /а.с. 9/. Відповідно до довідки виданої 20.11.2008 року [PERSON] навчалася в Макіївській спеціальній школі-інтернаті № 2 для дітей з недоліками розумового та фізичного розвитку з 01.09.1997 року по 31.05.2000 року /а.с. 8/. Постановою Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що наведений у ЦПК України перелік фатів, що встановлюються судом не є вичерпним. За наявності умов суд може встановити й інші факти, що мають юридичне значення. Згідно пуску 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені відповідно до положень ст.. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 р.) і в подальші роки [PERSON] постійно проживала на території України. Таким чином, встановлення факту проживання на території України, про який просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право звернутися до відповідних органів для отримання паспорту громадянина України. З огляду на викладене, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved