Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що згідно з рішеннями Камінь-Каширського районного суду від 24 травня 2012 року та від 21 березня 2013 року з відповідача стягуються аліменти в її користь на утримання відповідно сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 400 грн. щомісячно, до її повноліття. Вказаний розмір аліментів не забезпечує всіх необхідних потреб дітей, а її матеріальне становище не дозволяє самостійно утримувати їх. Позивачка не працює і не має постійного доходу, джерелом якого є лише соціальні виплати. З часу присудження аліментів значно збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, мінімальний розмір аліментів, підвищилися ціни на товари. Крім цього, син [PERSON] у 2015 році отримав травму правого ока, внаслідок чого вони кожні два місяці змушені проходити курс лікування в Волинській обласній дитячій лікарні для підтримання зору дитини, на що витрачаються значні кошти. Посилаючись на вказані вище обставини, просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь згідно вказаних вище рішень суду та стягувати з нього в її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, відзиву на позов не подав. Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення частково. В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішень Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 24 травня 2012 року та від 21 березня 2013 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі відповідно 500 грн. щомісячно на сина, починаючи з 24 квітня 2012 року, та в розмірі 400 грн. щомісячно на дочку, починаючи з 21 березня 2013 року, до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді справи встановлено, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні. Як вбачається із виписки з історії хвороби №3841 та епікризу з історії хвороби №216 (а.с. 11) син [PERSON] має травму правого ока, внаслідок чого проходить курс лікування в Волинській обласній дитячій лікарні. Згідно довідок Камінь-Каширського районного управління соціального захисту населення від 21 жовтня 2019 року №1558, №1559, №1560, №1561 (а.с. 12-15) позивачка перебуває на обліку в даному управлінні та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини, допомогу на одну дитину одиноким матерям та допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях. Враховуючи загальну суму середньомісячного доходу [PERSON] , розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, потребу в лікуванні сина [PERSON] , суд вважає, що позивачка, отримуючи дохід такого виду та розміру, об`єктивно не в змозі самостійно утримувати дітей та забезпечити їм належний рівень матеріального забезпечення. Наведені вище обставини, що свідчать про погіршення матеріального стану позивачки, виникли та продовжують існувати після присудження аліментів згідно з рішеннями Камінь-Каширського районного суду від 24 травня 2012 року та від 21 березня 2013 року, що є беззаперечною підставою для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує майновий стан позивачки та відповідача, відсутність у нього інших утриманців та з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», визначає аліменти в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде достатнім для задоволення розумних матеріальних потреб дітей. Задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача у дохід держави судовий збір.

Outcome: partial