Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просила суд винести рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON], місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] визначити з нею. Свої вимоги мотивувала тим, що 14 квітня 2007 року між [PERSON] та нею укладений шлюб, який зареєстрований в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 187. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаються проживати з нею. На даний час сімейно-шлюбні відносини між ними припиненні, вони проживають окремо. Виявилось, що вони з відповідачем різні люди та мають різні погляди на життя. В їх родині втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного. Примирення між ними не можливе.Враховуючи вищевикладене, вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча завчасно подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву до суду не подав. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, - постановив: провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність позивача та відповідача. Розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 14 квітня 2007 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 187, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] яке видане 14.04.2018 року. Сторони мають дітей, а саме: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 13.09.2007 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 28.04.2015 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Діти сторін проживають з матір'ю. Спільне життя сторін не склалося у зв'язку із різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміри відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, то шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи викладене, а також те, що після фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами, діти сторін проживають із матір»ю - позивачкою по справі і суд вважає це правильним і таким, що відповідає інтересам дітей, то позовні вимоги в частині визначення місця проживання дітей із позивачкою є також обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved