Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. Свій позов мотивувала тим, що 03.04.2001 року вона придбала у відповідачів домобудівлю № [NUMBER] , що знаходиться [ADDRESS] , розташовану на приватизованій земельній ділянці. При купівлі будинку право власності на земельну ділянку за вказаною адресою було посвідчено державним актом на право приватної власності на землю на ім`я відповідачів, оригінал акту був переданий позивачу. На сьогоднішній день у [PERSON] виникла необхідність у оформленні права власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, у зв`язку з чим вона просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0858 га, кадастровий номер 6520355100:03:001:0882, місце розташування якої: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Представник позивача надав суду заяву, якою заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив проводити розгляд справи без його участі та участі позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце судових засідань шляхом публікації оголошень на офіційному вебпорталі судової влади України, в судові засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, відзиву, клопотань не подали. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Процесуальні дії суду по справі: \~ \~ \~ \~Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 14 січня 2020 у вказаній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: \~ \~ \~ \~Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 03.04.2001 року, зареєстрованого в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації 04.04.2001 року, [PERSON] придбала у відповідачів домобудівлю № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташовану на приватизованій земельній ділянці. \~ \~ \~ \~Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС № 017949, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0858 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , надана для обслуговування житлового будинку і господарських споруд. \~ \~ \~ \~З витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.12.2019 року, виданого Відділом у Білозерському районі ГУ Держгеокадастру в Херсонській області вбачається, що земельній ділянці площею 0,0858 гектарів, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , присвоєно кадастровий номер 6520355100:03:001:0882. Відповідно до вимог ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Положеннями ст.\~377\~ЦК України\~визначено,\~що \~до особи,\~ яка\~ придбала\~ житловий\~будинок,\~ будівлю\~ або\~споруду,\~ переходить\~право власності\~на земельну\~ділянку,\~ на\~якій вони\~розміщені,\~ без\~зміни її\~цільового призначення,\~ у\~ розмірах,\~встановлених договором.\~ Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. \~ \~ \~ \~ Отже, аналіз вказаних норм права свідчить про те, що перехід права власності на земельну ділянку відбувається одночасно з переходом права на об`єкт нерухомості, що відповідає принципу «superficies solo cedit» - збудоване на землі слідує за нею. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 378 ч.1 ЦК України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Постановою Верховного суду від 27.11.2019 року по справі № 461/2328/16-ц визначено, що при застосуванні положень статті 120\~ЗК України у поєднанні з нормою статті 125\~ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15). Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» у питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Підсумовуючи вищевикладене, оцінивши та дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з переходом до [PERSON] права власності на будинок [ADDRESS] , до неї, в силу вимог ст. 377 ЦК України та ст.\~120\~ЗК України,переходить і право власності на земельну ділянку, на якій розміщена домобудівлі. При цьому, зважаючи на те, що договором про відчуження житлового будинку, розмір земельної ділянки не був визначений, до позивача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування і, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС № 01794, становить 0,0858 га. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved