Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Уманської міської ради Черкаської області, третя особа відділ ДРАЦС по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції про визнання шлюбу зареєстрованого 26 грудня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 682, який 19 березня 2004 року розірвано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані, актовий запис № 79 недійсним в силу його фіктивності, визнання зміни договору житлового найму на однокімнатну квартиру [ADDRESS] з [PERSON] на [PERSON] та відновлення договору житлового найму, укладеного між [PERSON] у 1985 році недійсним, визнання свідоцтва про право власності на житло - однокімнатну квартиру [ADDRESS], яке видане 31 березня 2004 року серія САА № 218065 Уманською міською радою на ім'я [PERSON] недійсним та виселення [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншої житлової площі, посилаючись на те, що вона працювала в Уманському тепличному комбінаті та в 1985 році вона з сином отримали в користування квартиру [ADDRESS], договір житлового найму був укладений на невизначений термін. В 2003 році вона вимушена була тимчасово проживати в [ADDRESS], тому її знайома [PERSON] звернулася до неї з проханням тимчасово дозволити проживати в квартирі її доньці [PERSON], яка в рахунок оплати за проживання буде погашати заборгованість за комунальні послуги, тому вона дозволила вселитися і проживати [PERSON] в квартирі. В [INFO] померла її матір, тому вона висунула вимогу відповідачці виселитися з квартири, але тривалий час вона не виселялася, а потім вона дізналася, що вона з сином були виписані з квартири без їх згоди та відповідних заяв, а [PERSON] уклавши шлюб з сином [PERSON], уклала договір житлового найму на квартиру та в подальшому приватизувала її. Про дані факти їй стало відомо з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 23.11.2010 року по даному факту за її зверненням. Шлюб, який укладений був без наміру створити сім'ю і [PERSON] та [PERSON] не жили однією сім'єю та не вели спільне господарство, тому шлюб фіктивний. Переоформлення договору житлового найму на спірну квартиру можливе лише в тому випадку, якщо [PERSON] була членом сім'ї, а оскільки шлюб укладений фіктивно, то вона членом сім'ї не являлася і свідоцтво про право власності підлягає скасуванню. Заяв про зняття з реєстрації та про реєстрацію місця проживання вона з сином не подавали, все підроблено відповідачкою. Про порушення прав вона дізналася з часу отримання постанови, тобто з 23.11.2010 року, тому строк позовної давності нею не пропущений. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задоволити та пояснила, що вона дала згоду подрузі [PERSON] на проживання в квартирі її дочки [PERSON], потім попросила зареєструвати дочку в квартирі, вона погодилася, а сама виписалася на іншу адресу. В 2009 році вона дізналася, що між її сином [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, тоді ж у 2009 році вона дізналася, що вона не являється власницею квартири та, що її квартирою заволоділи. Заява від 26 грудня 2003 року написана дійсно нею на ім'я директора тепличного комбінату про прописку [PERSON] в [ADDRESS]. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні в зв'язку з пропуском строку позовної давності позивачкою, так як 26 грудня 2003 року позивачка сама звернулася до ДП «ЖСУ» із заявою, щоб її прописали, як невістку, також вона підтвердила в судовому засіданні, що заява написана нею і, що в 2009 році вона знала про, те що квартира їй не належить. З [PERSON] одружилися з наміром створити сім'ю та жити разом, ініціаторами одружитися були обоє, але після реєстрації шлюбу він переїхав жити в [ADDRESS]. Вона коли прописалася в спірній квартирі погасила борги за комунальні платежі, по заяві позивачки була зареєстрована та на неї переписаний договір житлового найму. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні та пояснила, що на позивачку був поданий позов до суду про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги і так як вони товаришували позивачка звернулася до неї бо її мали виселяти з квартири, щоб вона погасила борг, або купила квартиру, вона погодилася купити квартиру. Після того, як позивачка написала заяву у міськвиконком та переоформила договір житлового найму на її дочку, вона розрахувалася за квартиру. Ще до 2009 року позивачка знала, що квартира їй не належить. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що в 2003 році хворіла бабка, тому він разом з матір'ю переїхали проживати в [ADDRESS], що б її доглядати, [PERSON] сказала, що їй потрібна реєстрація для влаштування на роботи він погодився і вони зареєстрували шлюб, але разом не проживали, а через 3 місяці розлучилися. В 2009 році його матір [PERSON] дізналася, що квартира оформлена на [PERSON] та дізналася про реєстрацію шлюбу. Представник Уманської міської ради в судовому засіданні пояснив, що в задоволенні позову необхідно відмовити, так як пропущений строк позовної давності, в даний час документи з приводу оформлення договорів найму знищені в зв'язку із закінченням строку зберігання документів, без згоди і заяви позивачки договір житлового найму змінений бути не міг. Представник відділу ДРАЦС в судове засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає [PERSON] близько 40 років, спочатку вона думала, що в квартирі проживають квартиранти, [PERSON] з [PERSON] спільно не проживали. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає [PERSON] багато років, спочатку вона думала, що в квартирі проживають квартиранти, [PERSON] з [PERSON] спільно не проживали. Вона дізналася, що позивачку не пускають в квартиру у 2008 році. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає [PERSON] давно вони разом працювали, зустрічаючи позивачку вона казала, що в квартирі живуть квартиранти, а вона живе в [ADDRESS]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює в ДП «ЖСУ» Уманського тепличного комбінату з 2000 року, у позивачки була велика заборгованість за ЖКП близько 3000 грн., тому підприємство звернулося до суду з позовом про стягнення боргу та втрату права на житло. Приходила позивачка з відповідачкою [PERSON] і просили прописати та перевести рахунок на [PERSON], заяву писала [PERSON] особисто на міськвиконком у 2003 року по переоформленню договору житлового найму, дану заяву вона передала на міськвиконком. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, свідків, судом встановлено, що [PERSON] була надана в користування квартира [ADDRESS] згідно договору житлового найму, тобто була квартиронаймачем та зареєстрованою в квартирі з 26.02.1986 року по 10.02.2004 року проживала разом з сином [PERSON], який був в квартирі зареєстрований з 23.03.1995 року по 24.03.2004 року, але фактично [PERSON] проживала в квартирі по 1999 рік. 22.01.2004 року згідно рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 40 особовий рахунок перевела на невістку [PERSON], яка проживає і зареєстрована в квартирі з 31.12.2003 року і по даний час. [PERSON] мала борги за квартплату станом на 01.09.2000 року в сумі 1713,38 гривень та згідно рішення суду стягувався борг з пенсії позивачки. [PERSON] особисто написала заяву на ім'я директора тепличного комбінату ДП «ЖСУ» [PERSON], яка допитана в судовому засіданні та підтвердила факт написання заяви особисто позивачкою, про приписку її невістки [PERSON] в її квартиру від 26 грудня 2003 року. 22 січня 2004 року рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради № 40 погоджено РЕУ переоформлення договорів найму на квартиру [ADDRESS] на [PERSON] на склад сім'ї: вона, чоловік - [PERSON], свекруха [PERSON] на підставі поданої заяви та за спільною згодою членів сім'ї. У відповідності до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.03.2004 року виданого відділом житлового господарства виконкому Уманської міської ради власницею спірної квартири є [PERSON] на підставі розпорядження органу приватизації № 502 від 29.03.2004 року. Згідно актового запису про одруження № 682 від 26 грудня 2003 року [PERSON] одружився з [PERSON], зареєстрували шлюб 26.12.2003 року, а розірвали шлюб 19 березня 2004 року, що підтверджується актовим записом про розлучення № 79 від 19.03.2004 року. Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки, а відповідно ч.3 ст.258 ЦК України, позовна давність у 5 років застосовується до вимог про визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом насильства або обману. У відповідності до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні частини позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Уманської міської ради Черкаської області, третя особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції про визнання шлюбу зареєстрованого 26 грудня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 682, який 19 березня 2004 року розірвано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані, актовий запис № 79 недійсним в силу його фіктивності, визнання зміни договору житлового найму на однокімнатну квартиру [ADDRESS] з [PERSON] на [PERSON] та відновлення договору житлового найму, укладеного між [PERSON] у 1985 році недійсним та виселення [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншої житлової площі необхідно відмовити в зв'язку з пропуском позивачкою строку позовної давності звернення до суду за захистом порушеного права, оскільки посилання в позовній заяві позивачкою, що вона дізналася про порушення її права користування та власності на квартиру 23 листопада 2010 року та укладення шлюбу з отриманої постанови Уманського МВ УМВС України в Черкаській області про відмову в порушенні кримінальної справи, не відповідають встановленим в справі фактичним даним, сама позивачка в судовому засіданні пояснила, що вона дізналася про заволодіння її квартирою у 2009 році, що також підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] та відповідачі у справі, а також підтверджується письмовими доказами у справі: заявою [PERSON] про реєстрацію в її квартирі невістки [PERSON] від 26 грудня 2003 року; рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради Черкаської області № 40 від 22 січня 2004 року, де зазначено за згодою сім'ї; повідомленням ДП «ЖСУ» № 136 від 12.11.2013 року. Крім того, [PERSON] не заявила суду клопотання про поновлення пропущеного строку позовної давності із мотивуванням поважних причин його пропуску, а суд дослідивши всі докази у справі не вбачає підстав для поновлення зазначеного строку позовної давності [PERSON] Відповідачка [PERSON] надала заперечення та просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивачки в зв'язку з пропуском строку позовної давності. На позовну вимогу [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло - однокімнатну квартиру [ADDRESS], яке видане 31 березня 2004 року САА № 218065 Уманською міською радою на ім'я [PERSON] строки позовної давності не поширюються відповідно п.4 ч.1 ст.268 ЦК України, тому розглянувши її по суті, суд вважає, що задоволенню зазначена позовна вимога не підлягає в зв'язку з недоведеністю та не наданню суду допустимих та належних доказів позивачкою на підтвердження позовних вимог. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України - позивачка повинна була довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України, зазначені нею обставини. Однак таких доказів вона не надала. Таким чином, при викладених обставинах, у зв'язку з тим, що позивач не довела тих обставин, на які вона посилається в своїй позовній заяві позовні вимоги не підлягають задоволенню. Частиною 1 ст.60 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Таким чином, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд не вбачає підстав для визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло від 31 березня 2004 року, оскільки судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб 26 грудня 2003 року, цього ж дня [PERSON] написала заяву про реєстрацію [PERSON], як невістки, позивачка з 10 лютого 2004 року зареєстрована по [ADDRESS], 22 січня 2004 року рішенням виконкому Уманської міської ради було погоджено зміну договору найму квартири [ADDRESS] на [PERSON], розпорядженням органу приватизації № 502 від 29 березня 2004 року надано квартиру наймачу [PERSON] та на підставі розпорядження 31.03.2004 року видано свідоцтво про право власності на спірну квартиру на [PERSON], тому будь-яких порушень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року чи ЦК України, а також прав позивачки судом не встановлено. На підставі викладеного, ст.ст. 203, 215, 216, 256-268 ЦК України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року та

Outcome: dismissed