Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона та відповідач мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Шлюб між нею та відповідачем не розірвано, але відповідач проживає окремо і, з травня 2017 року, ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. Враховуючи викладене, звернулася до суду та просить стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.05.2017 року, до закінчення навчання в школі, а потім у вищому учбовому закладі. Також, просила допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні, позивач вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява, у якій він просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд, вислухавши позивача, дослідивши та оцінивши всі наявні докази у справі в їх сукупності, вважає наступне. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають доньку Аліну, [INFO], про що свідчить відповідна копія свідоцтва про народження Серії І-СР № 066986, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Городищенського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 25. Дочка [PERSON] перебуває на утриманні позивача. Відповідно до положень ст. 121 СК України, права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому діючим законодавством. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і, згідно з положеннями ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. У разі відсутності такої домовленості, чинне законодавство передбачає право того з батьків, з ким проживає дитина, звернутися до суду для зобовязання батька чи матері, які проживають окремо, надати другій стороні утримання на підставах і в порядку, що встановлені законом. Згідно з положеннями ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вище викладене та всі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, суд вважає, що відповідач [PERSON] повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дочки [PERSON], оскільки, згідно зі свідоцтвом про народження, являється її батьком та зобовязаний її утримувати, а розмір аліментів, які просить стягнути позивач є достатнім та обґрунтованим. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Оскільки, позивач не подала до суду доказів, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, тому суд вважає, що аліменти підлягають стягненню саме з дня звернення позивача до суду, а не з 01.05.2017 року, як просила позивача. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Повноліття дитини, згідно діючих норм законодавства України, наступає з досягненням нею 18 років. Тобто, аліменти на утримання неповнолітньої дитини, які просить стягнути позивач, можуть стягуватись лише до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення аліментів з 01.05.2017 року, до закінчення навчання дитини в школі, а потім у вищому учбовому закладі до задоволення не підлягають. Стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, регулюється іншими нормами чинного законодавства і не можуть бути предметом розгляду у даному спорі. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 640 гривня 00 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved