Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати аліменти на своє утримання у розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 04.08.2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач з квітня 2016 року проживає окремо і добровільно допомоги на утримання дитини та її утримання не надає, хоча має таку можливість, інших утриманців не має. У судове засідання позивач не з'явилася, згідно поданої заяви просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.14). Відповідач у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч. 2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №258301, виданого 04.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с.9). Дитина проживає з позивачем, що підтверджується копією довідки КП ВЖРЕП №9 Житомирської міської ради від 19.10.2016 року (а.с.7). Відповідно до положень статтей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України встановлений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.ст.180-184 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в разі ненадання допомоги з них за рішенням суду стягуються аліменти у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дитини, а також те, що відповідач працездатний, інших утриманців не має, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 30.01.2017 року та до її повноліття, підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і є непрацездатною, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/3 усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 30.01.2017 року та до досягнення дитиною [PERSON] трьох років також підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved