Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому вказала, що є власником житлового [ADDRESS] В даному будинку зареєстрований на правах члена сім'ї [PERSON], який є її бувшим чоловіком. Відповідно до рішення суду від 18.01.2016 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач житлом не користувався, своїх обов'язків як член сім'ї, пов'язаних з утриманням будинку, оплатою комунальних послуг, не виконував. В зв'язку з викладеним, позивачка просила визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним житловим будинком, та зняти його з реєстраційного обліку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча і був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про причини неявки суд не повідомив, від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, тому суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач проти такого розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково із наступних підстав: відповідно до копії технічного паспорта, технічної характеристики квартири, [PERSON], позивачка по справі, являється власником квартири [ADDRESS] У відповідності до довідки Черняхівської селищної ради Житомирської області від 08.02.2018 року за №991, та за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України, наданої Управлінням державної міграційної служби України в Житомирській області, вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] відповідач по справі (а.с.7,16). Факт того, що відповідач більше року, а саме: з січня місяця 2016 року не проживає у спірній квартирі, яка належить [PERSON], стверджується матеріалами справи (а.с.8,9,10). Вказані обставини відповідачем не спростовано. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між сторонами. Із досліджених в судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що відповідача [PERSON], в житловому будинку зареєстровано та поселено на правах члена сім'ї позивача, відповідач житлом не користуються понад 2 (два) роки, а тому його слід визнати такими, що втратив право користування житловим приміщенням відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання. З огляду на викладене, враховуючи, що рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням і є підставою для зняття з реєстрації місця проживання, суд відмовляє в частині вимог позивача про зняття [PERSON] з реєстраційного обліку місця проживання, за їх безпідставністю. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України,суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати (а.с.1) у вигляді судового збору у сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial