Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати договір довічного утримання, укладений 17 липня 2015 року між нею та [PERSON], реєстровий номер 1858; розірвати договір довічного утримання укладений 17 липня 2015 року між нею та [PERSON], реєстровий номер 1863 та розірвати договір довічного утримання укладений 17 липня 2015 року між нею та [PERSON], реєстровий номер 1868. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що вона близьких родичів немає, часто хворіє та потребує стороннього догляду, через що 17 липня 2015 року між нею та [PERSON] було укладено три договори довічного утримання (догляду), посвідчених приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] Відповідно до умов яких відповідач зобовязалася довічно утримувати позивача, доглядати за нею, надаючи їй необхідне харчування, одяг, а також необхідне загальне медичне обслуговування та необхідну допомогу. Утримання (догляд) відповідач повинна була здійснювати у розмірі однієї мінімальної пенсії на місяць. Замість цього позивач передала у власність [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Липці Харківського району Харківської області, по вул. Першотравнева, №9, земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 6325182001:00:018:0064, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельну ділянку площею 0,2425 га, кадастровий номер 6325182001:00:016:0004, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за вищезазначеною адресою. Правовстановлюючі документи на зазначене майно [PERSON] передала [PERSON] В порушення умов договорів відповідач надавала позивачу харчування та необхідне медичне обслуговування виключно за гроші [PERSON] З часом відповідач зовсім перестала зявлятися до [PERSON] та телефонувати їй. Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи /а.с. 59/, в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі /а.с. 64/. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи /а.с. 60/, в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та зазначила, що у такій ситуації, що склалася (втрата здоровя, погане відношення [PERSON] до неї, а саме: брехня та наклеп, лицемірство, не посильні умови праці) просить суд розірвати договір довічного утримання з її згоди /а.с. 65/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належали земельна ділянка, площею 0,2425 га, кадастровий номер 6325182001:00:016:0004, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована: с. Липці Харківського району Харківської області, вул. Першотравнева, 9, житловий будинок за №9 з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані: с. Липці Харківського району Харківської області, вул. Першотравнева, 9 та земельна ділянка, площею 0,2500 га, кадастровий номер 6325182001:00:018:0064, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована: с. Липці Харківського району Харківської області, вул. Першотравнева, 9. 17 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] також укладено договір довічного утримання (догляду) відповідно до якого [PERSON] передала у власність [PERSON] земельну ділянку, площею 0,2425 га, кадастровий номер 6325182001:00:016:0004, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована: с. Липці Харківського району Харківської області, вул. Першотравнева, 9 /а.с. 5-7/. Крім того, що 17 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання (догляду) відповідно до якого [PERSON] передала у власність [PERSON] житловий будинок за №9 з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані: с. Липці Харківського району Харківської області, вул. Першотравнева, 9 /а.с. 8-10/. 17 липня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання (догляду) відповідно до якого [PERSON] передала у власність [PERSON] земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий номер 6325182001:00:018:0064, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована: с. Липці Харківського району Харківської області, вул. Першотравнева, 9 /а.с. 11-13/. В свою чергу [PERSON] зобовязалася забезпечувати [PERSON], утриманням та доглядом довічно. Пунктом 7 вищезазначених договорів передбачено, що [PERSON] зобовязалася довічно повністю утримувати, доглядати [PERSON], надаючи їй необхідне харчування, одяг, забезпечувати за нею належний догляд, а також необхідне загальне медичне обслуговування та необхідну допомогу, у разі смерті поховати [PERSON], за Уставом християнської православної церкви, з читанням протягом терміну, який відомий [PERSON], акафіста «За единоумерший». Відповідно до п. 8 договорів вартість харчування, одягу та необхідної допомоги, сторони встановили в розмірі однієї мінімальної пенсії на місяць згідно з діючим законодавством, що підлягає індексації в порядку, встановленому законом. Зазначені договори може бути розірвано за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін у судовому порядку. З липня 2016 року [PERSON] належним чином не виконує зобовязань за договорами довічного утримання. Статтею 744 ЦК України передбачено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини. За змістом вказана норма права передбачає, що підставою для розірвання договору довічного утримання є як повне невиконання набувачем взятих на себе обов'язків, так і їх неналежне виконання у порівнянні з умовами договору, при цьому незалежно від вини набувача. Позивач, в своїй позовній заяві, як на підставу своїх вимог щодо розірвання зазначених договорів, посилається на неналежне виконання відповідачем умов зазначених договорів. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України доказів, які б свідчили про те, що вона надавала та надає позивачу належний догляд та матеріальне утримання в розмірі однієї мінімальної пенсії щомісячно, суду не надала. Отже, всупереч укладених між сторонами договорів відповідач як набувач майна не виконувала зобовязань щодо забезпечення позивача їжею, ліками, необхідною медичною допомогою та доглядом, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Позову з приводу визнання за позивачем права власності на майно, яке було нею передане відповідачу за договорами довічного утримання (догляду), [PERSON] не заявляла. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно квитанції №0.0.637938662.1 від 20 жовтня 2016 року та квитанції № 0.0.644774209.1 від 02 листопада 2016 року позивачем при предявленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1653 грн. 60 коп. Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме позивачу суд присуджує з відповідача понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved