Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй документу та просила суд, з урахуванням уточненої заяви, встановити факт належності їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], виданого 09.02.1999 року та заповіту складеного [PERSON] та посвідченого 09.02.1999 року. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що на час складання вказаних правовстановлюючих документів, у неї був паспорт в якому її прізвище було вказано лише російською мовою як «[PERSON]», при обміні паспорту у 2001 році і видачі їй паспорту громадянина України її прізвище українською є «[PERSON]», а російською «[PERSON]», дане підтверджується паспортом. При встановленні таких різночитань у паспорті та у заповіті, нотаріусом їй було відмовлено у оформлені спадщини за заповітом, в зв'язку з чим у неї виникла необхідність звернутися до суду з відповідною заявою. В судове засідання 09.04.2014 року заявник та заінтересована особа - [PERSON] не з'явились, надавши до суду заяви про слухання справи за їх відсутності, [PERSON] проти задоволення вимог за заявою не заперечував. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановив: Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. З копії свідоцтва про укладання шлюбу № [NUMBER] вбачається, що [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно з копії паспорта заявника (серія [NUMBER]), виданого Червонозаводським РВ УМВСУ в Харківській області в грудні 2001 року, на другій сторінці паспорта прізвище заявника зазначено російською мовою як «[PERSON]»; адреса реєстрації з 05.02.1993 року: [ADDRESS]. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.02.1999 року (ААР № 147506), однією зі спадкоємців [PERSON] є його дочка - [PERSON], що мешкає в [ADDRESS]. Відповідно до копії заповіту від 09.02.1999 року (ААР № 147507) [PERSON] заповідала все своє майно своїй дочці - [PERSON]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON] померлого [INFO] року та [PERSON] померлої [INFO] року, і особа спадкоємець зазначена у вказаних вище документах як [PERSON] є [PERSON], а відповідно їй належить свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.02.1999 року (ААР № 147506) та заповіт від 09.02.1999 року (ААР № 147507), а тому вимоги заявника підлягають задоволенню. Статтею 234 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. На підставі вище наведеного встановлення факту належності заявнику зазначених правовстановлюючих документів (свідоцтво та заповіт) необхідно для створення умов здійснення заявником - [PERSON] її майнових прав як спадкоємця своїх батьків. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, що приймають участь у розгляді справи відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved