Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала та суду пояснила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірвано рішенням Цюрупинського районного суду від 02.03.2015р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на його повному утриманні. Всупереч своїм батьківським обов*язкам відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Вона працевлаштована, розмір її зарплати в середньому складає 2500 гривень, відповідач працює, але місце його роботи їй невідоме, як і розмір його доходів. Ніякої державної допомоги вона не утримує, дитина також доходів не має. Відповідач інвалідом чи пенсіонером не являється, інших дітей не має, нікому аліментів не виплачує, тому він спроможний платити аліменти на утримання їхнього сина у заявленому розмірі. Відповідач в судове засідання не з*явився, подав письмову заяву про часткове визнання позову, а саме, згоден виплачувати на користь позивача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частки від свого заробітку. Справу просить розглянути за його відсутності, що не суперечить положенню ч.2 ст. 158 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши письмові матеріали у справі та оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони преребували у шлюбі, який розірвано Цюрупинським районним судом 02.03.2015р.(а.с.11). Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.9). Дитина проживає разом з матір*ю та знаходиться її утриманні, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Цюрупинської міської ради №2895 від 10.09.2015 р.(а.с.10). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, має доходи, розмір яких у ході розгляду справи не встановлений, відповідач пенсіонером, інвалідом не являється, на утриманні інших осіб не має. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст.182 зазначеного Кодексу розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище платника, стан здоров* я та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів інших дітей . Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з того, що відповідач зобов'язаний утримувати свою малолітню дитину нарівні з позивачем, однак заявлений позивачем розмір аліментів є дещо завищеним, тому суд вважає, що 1/4 частина заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, буде відповідати її матеріальним потребам. При визначенні розміру стягуваних аліментів у зазначеній частці суд виходить з того, що розмір доходів кожної із сторін у ході розгляду справи не встановлено. Крім того, суду не надано докази на підтвердження стану здоров*я сторін і їх дитини. Судові витрати у справі віднести на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial