Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей. Позовні вимоги мотивує тим, що 15.05.2008 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Вказує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, вже тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, між ними відсутнє взаєморозуміння, відтак шлюб носить формальний характер, який просить розірвати. Оскільки, відповідач є батьком дітей [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] , а\~тому позивач\~просить суд\~стягнути з\~відповідача аліменти\~у твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~по 2000,00\~гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину, до досягнення дітьми повноліття. Також зазначає, що в позасудовому порядку вирішити питання з відповідачем про місце проживання дітей не можливо, тому просить визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з нею [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилася, про час місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. Крім того, просив суд ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 15.05.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції у Закарпатській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.05.20008 року ( а.с. 7). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 5-6). Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із частиною п`ятою\~ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої\~ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з частиною третьою\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. З доводів позивача вбачається, що спільне життя між ними з відповідачем не склалося, шлюб носить лише формальний характер. При таких обставинах, а також з урахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ч. 3\~ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до \~ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 липня становить - 2013 гривень, прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня становить - 2510 гривень. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Встановлено, що відповідач є молодим за віком, працездатний, інформація про його не спроможність сплачувати аліменти, дані про незадовільне матеріальне становище чи поганий стан здоров`я - відсутня. Проаналізувавши досліджені судом докази в їх сукупності, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує всі обставини справи, визнання позову відповідачем, принципи розумності, виваженості, співмірності (пропорційності) і справедливості, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів у твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~по 2000,00\~(дві\~тисячі)\~гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину, до досягнення дітьми повноліття. На підставі ч. 1\~ст.\~79\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць згідно із вимогами\~ст.\~430\~ЦПК України підлягає негайному виконанню. У відповідності до ч. 1 ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають значення. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності та враховуючи, що відповідач не заперечує щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині та визначити місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved