Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.09.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Виконавчому комітеті Бабанської селищної ради Уманського району Черкаської області, актовий запис №11. Від даного шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Причиною розпаду сім`ї стало те, що між ними не має належного взаєморозуміння, несумісність характерів. Примирення між ними не можливе. Вважає, що на теперішній час сім`я розпалась і зберегти її при наявних обставинах не можливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу недоцільне. Шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню. Просила ухвалити рішення, яким шлюб, зареєстрований 23 вересня 2007 року Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис за №11, між [PERSON] та [PERSON] - розірвати. Крім цього, просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати (судовий збір 908 грн., витрати на кваліфікаційну правову допомогу 2000 грн.). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, попередньо надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що шлюб сторін зареєстрований 23.09.2007 року у Виконавчому комітеті Бабанської селищної ради Уманського району Черкаської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від даного шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть. Фактичні обставини справи, свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, сім`я розпалась остаточно, збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя - позивача, а вживання заходів для примирення суперечить моральним засадам суспільства, тобто шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки збереження шлюбу можливе тільки на паритетних засадах, на почуттях взаємної поваги та любові. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правову допомогу в сумі 2000,00 грн., то суд вважає, що ці витрати стягненню з відповідача не підлягають з таких підстав. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Матеріали справи не містять розрахунку витрат на підготовку позову та відповідних документів, які б підтверджували витрати позивача за правову допомогу в розмірі 2000 грн., що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial