Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з 2003 року спільно проживала з [PERSON]. Сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, хоча є працездатним і має змогу працювати, тому просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі. У судове засідання позивач не зявилася, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги уточнила та просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. (а.с.52). Представник відповідача у судове засідання не зявилася, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у її відсутність та відсутність відповідача, уточнені позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. визнала (а.с.53). Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД №0271283, виданого 31.08.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції (а.с.2). Дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою КП ВЖРЕП-11 № 888 від 15.08.2014 року (а.с.13). Відповідно до положень статтей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України встановлений обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.ст.180-184 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в разі ненадання допомоги з них за рішенням суду стягуються аліменти у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2014 рік встановлено у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 1176 гривень, з 1 липня - 1207 гривень, з 1 жовтня - 1256 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1032 гривні, з 1 липня - 1059 гривень, з 1 жовтня - 1102 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1286 гривень, з 1 липня - 1320 гривень, з 1 жовтня - 1373 гривні. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнає позовні вимоги повністю, має нерегулярний, мінливий дохід, тому суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved