Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною 13 березня 2020 року та зареєстрований у реєстрі за №10752, про стягнення з неї на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 13799,58 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що виконавчим написом № 10752, що вчинений 13.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною запропоновано стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № R531002663315В від 24 травня 2012 року, укладеним із ПАТ «ВТБ Банк», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» на користь відповідача заборгованості в розмірі 13 799,58 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню із Позивача з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису складає 14 099,58 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. про відкриття виконавчого провадження від 25 травня 2020 року, на підставі згаданого виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № 62177048 про стягнення із позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 14 099,58 грн. Проте позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. із порушеннями законодавства України, прав та законних інтересів позивача, оскільки вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, так як нотаріусом не враховано та не перевірено факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Строк дії договору, відсутність боргу та інші обставини, права, обов`язки та умови договору нотаріусу не були відомі, оскільки договір у нього був відсутній. Крім того, виконавчий напис вчинений з порушенням трирічного строку, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Позивач у судове засідання не з`явилася, але подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» повторно не з`явився в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив та відзив не подав. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у судове засідання не з`явилась, але надіслала суду клопотання, в якому просила розглядати справу за її відсутності з урахуванням фактичних обставин справи та постановити рішення згідно з чинним законодавством. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Т.В. повторно не з`явилась в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила та відзив не подала. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара А.С. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 10752 щодо стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» з [PERSON] не сплачену в строк за договором кредиту R531002663315В від 24 травня 2012 року, укладеним із ПАТ «ВТБ Банк», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» на підставі договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-КА, укладеного 02 жовтня 2019 року, заборгованість за період з 29 березня 2018 року по 23 жовтня 2019 року в сумі 13799,58 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 10568,94 грн.; простроченої заборгованості за відсотками у розмірі 3230,64 грн.; простроченої заборгованості за комісією у розмірі 0 грн., а також плати за вчинення виконавчого напису нотаріуса в розмірі 300,00 грн. Як зазначено у виконавчому написі, винесено його на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. про відкриття виконавчого провадження від 25 травня 2020 року, на підставі згаданого виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № 62177048 про стягнення із позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 14 099,58 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. про стягнення з боржника основної винагород від 25 травня 2020 року в рамках виконавчого провадження № 62177048 постановлено стягнути з позивача основну винагороду у сумі 1409,95 грн. Крім того постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 25 травня 2020 року визначено для позивача як боржника мінімальні витрати виконавчого провадження у розмірі 500,00 грн. У відповідності до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.12 та частинами 1,5,6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, зокрема, підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункту 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «По нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 88 Закону України «Про нотаріат». Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2020 року справа № 674/918/17. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що згідно п.3.2 розділу 3 кредитного договору R531002663315В від 24 травня 2012 року позичальник зобов`язаний повернути кредит в повному обсязі 24 травня 2015 року або достроково у випадках, передбачених цим договором. Таким чином, наразі сплинули всі строки звернення для стягнення заборгованості. Із підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 2 лютого 2012 року № 296/5 слідує, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно з п.п. 3.1, 3.2, 3.5 п. 3 гл. 16 розд. ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому переліку. За змістом указаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. У матеріалах справи відсутні докази отримання позичальником вимоги банку, також взагалі відсутні документи, на підставі яких вчинений виконавчий напис нотаріуса, відсутній даний перелік документів в самому виконавчому написі, що наводить на сумнів щодо безспірності заборгованості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тому позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. У відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України зтовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на користь [PERSON] підлягає стягненню понесений нею документально підтверджений судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved