Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у період з 09.02.2008 року по 21.10.2010 рік. В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.03.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання спільної дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 гривень щомісяця до досягнення сином повноліття, починаючи з 22.01.2010 року. Зважаючи на те, що прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року збільшився, відповідно розмір аліментів повинен бути не менше ніж 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її корить на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття в розмірі ? частки усіх видів доходу, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У судове засідання сторони та третя особа не зявились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника\~\~ позивача\~ адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд\~ справи\~у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги\~ просить\~ задовольнити у повному обсязі\~ та\~ проти ухвалення\~\~ заочного\~ рішення\~ не\~ заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відзив у встановлений судом строк не надав. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України\~передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження серії 1-КИ № 215675 від 08.07.2009 року [PERSON] народився 24 червня 2009 року. Батьками записані: [PERSON], [PERSON] ( а.с. 8 копія свідоцтва про народження). 22.03.2013 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с. 7 копія свідоцтва про шлюб). Згідно рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02.03.2010 року, стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 гривень щомісяця, починаючи стягнення з 22 січня 2010 року, до досягнення сином повноліття до 24 червня 2027 року. Рішення не оскаржено, набрало законної сили 12.03.2010 року ( а.с. 11-12 копія рішення). Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~ст. 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 5\~ст. 183 СК України\~передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У відповідності до положень\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як вбачається з обставин справи, змісту позовної заяви та змісту положень закону, якими врегульовано питання зміни розміру аліментів, позивач фактично ставить питання не про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, а просить привести їх розмір у відповідність до вимог\~Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, з урахування вище вказаного, суд вважає за необхідне позовну заяву [PERSON] задовольнити, при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітньої дитини. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 581/638/17-ц, яка відповідно до ч. 4ст.\~263\~ЦПК України враховується судом. При цьому виконавчий лист, виданий Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2010 року, по справі № 2-1127/10 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON]В.) аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень на дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 22 січня 2010 року, до досягнення сином повноліття, до 24 червня 2027 року,\~визнається таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, необхідно оплату на користь держави судових витрат в розмірі 704, 80 гривень покласти на відповідача\~[PERSON]

Outcome: approved