Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила збільшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 06 червня 2013 року №621/1354/13-ц з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], з 500 грн 00 к. щомісячно, з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з травня 2013 року до досягнення дитиною повноліття, до розміру аліментів в сумі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення нею повноліття. В обґрунтування\~позову зазначила,\~що вона з 30.06.2007 по 27.05.2013 перебувала у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 06.06.2013 з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 500 грн 00 к. щомісячно, з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з травня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу з відповідачем та у подальшому після вирішення питання про стягнення аліментів їхня дочка залишилась жити з нею і перебуває на її утриманні. Вона одна без участі відповідача виховує дитину, яка зареєстрована разом з нею у будинку її батьків за адресою: Харківська область, Зміївський район, сел. Зідьки, провулок Ковтуна, буд. 4. Іншої допомоги, окрім аліментів, вона від відповідача не отримує. Проте, аліменти відповідач сплачує вкрай нерегулярно. На даний час розмір аліментів у сумі 500 грн 00 к. є недостатнім для утримання дитини, оскільки змінилися обставини, за яких аліменти призначалися. Дочка виросла та подорослішала, витрати на її утримання значно збільшилися: на час визначення аліментів [PERSON] було 5 років, тепер їй майже 11 років. З цього року їх дочка [PERSON] навчатиметься в 5-В класі Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №160 Харківської міської ради Харківської області, де проживатиме їхня сім'я, що потребує значно більших витрат, ніж стягнуто аліментів за рішенням суду. На сьогоднішній день коштів, що має надавати та надає відповідач, не вистачає, щоб утримувати дитину та забезпечити її всім необхідним для нормальних умов проживання, оскільки постійно зростають ціни на продукти харчування, одяг та вартість комунальних послуг. 30.12.2016 вона народила другу дитину - [PERSON] і перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років. Через цю поважну причину вона не може працювати, щоб забезпечити дочку всім необхідним, тому вимушена звернутись до суду вимогою про збільшення розміру аліментів. Враховуючи, що змінився її матеріальний та сімейний стан, вона має право звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Відповідач офіційно не працевлаштований (з його слів), але має постійний дохід, про що свідчить його задовільний матеріальний стан. Водночас збільшити розмір аліментів (матеріальної допомоги) в добровільному порядку він відмовляється, хоча розуміє очевидну неможливість утримувати та забезпечувати їхню дочку на такий мізерний розмір аліментів - 500 грн 00 к. На сьогоднішній день вона фактично утримує дочку сама, що є порушенням прав неповнолітньої дитини на нормальне та достатнє забезпечення задля гармонійного розвитку та рівності батьківських обов'язків. Таким чином, зміна сімейного стану та відсутність у неї заробітку через народження другої дитини, зміна її матеріального стану, збільшення потреб дочки з огляду на її вік свідчать про зміну матеріального становища дитини та її сім'ї, що, з урахуванням обов'язку батька по утриманню своїх дітей, є підставою для збільшення розміру аліментів. Оскільки відповідач не має офіційного місця роботи, неможливо проводити стягнення виходячи з частки заробітку, тому доцільно вирішувати питання про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі - не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначене стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 05 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження на 16 жовтня 2018 року. 16.10.2018 судовий розгляд відкладався з причин нез'явлення відповідача. 13.11.2018 судовий розгляд відкладено в зв'язку з перебуванням судді в додатковій оплачуваній відпустці в період з 31.10.2018 по 14.11.2018. 15.11.2018 позивач [PERSON] подала заяву про судовий розгляд за її відсутністю та згоду на заочний розгляд у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON],\~який повідомлявся\~рекомендованими листами,\~направленими йому\~судом (а.\~с.\~26,\~32),\~не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутністю, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечувала позивач. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підтвердження доводів позовної заяви позивачем надано копії свідоцтва про народження серія 1-ВЛ №103382, свідоцтва про шлюб серія І-ВЛ №283329, рішення Зміївського районного суду Харківської області №621/1128/13-ц від 27.05.2013, з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, мають спільну дочку [PERSON], [INFO] (а. с. 10-12). За рішенням Зміївського районного суду Харківської області №621/1354/13-ц від 06.06.2013 з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн 00 к. щомісячно, з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з 15 травня 2013 року й до досягнення дитиною повноліття (а. с. 13). Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку, осіб №02-28/156 від 06.02.2017 вбачається, що [PERSON] разом зі своїми дітьми: дочкою [PERSON], [INFO], сином [PERSON], [INFO], зареєстровані в [INFO] (а. с. 14-17). Згідно довідки Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №160 Харківської міської ради Харківської області №126 від 09.08.2018 вбачається, що [PERSON], [INFO], буде навчатися в 5-В класі в 2018-2019 навчального року в Харківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №160 Харківської міської ради Харківської області (а. с. 18). Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно зі статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідністю з частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі системного аналізу зазначених вище норм, слід зазначити, що чинним законодавством (статті 182, 183 Сімейного кодексу України) підвищений мінімальний розмір аліментів до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також передбачено стягування аліментів у розмірі частки від заробітку платника аліментів, якщо стягувач не просить визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Таким чином, наявні законні підстави для збільшення розміру аліментів до гарантованого мінімального розміру та стягування їх у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем надано докази того, що наявні законні підстави для збільшення розміру аліментів до гарантованого мінімального розміру та стягування їх у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що відповідач будь-яких заперечень проти позовної заяви не надав, не спростував повідомлені позивачем обставини щодо наявності підстав для стягнення аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позовна заява [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини є обґрунтованою. За таких обставин, позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню шляхом зміни розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області №621/1354/13-ц від 06.06.2013 з [PERSON] на користь [PERSON] (до укладення шлюбу [PERSON]) І. В. на утримання дочки [PERSON], [INFO], з твердої грошової суми у 500 грн 00 к. на 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У новому розмірі аліменти належить стягувати з дня набрання рішенням законної сили та з цього часу належить припинити стягування аліментів підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області №621/1354/13-ц від 06.06.2013. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави. Відповідно до другого речення ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved