Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною віку повноліття. На обґрунтування позову зазначила, що з 01 жовтня 1994 року до 24 грудня 2015 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають сина [PERSON], [INFO]. Син мешкає разом з нею, знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 158, ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 1994 року по 24 грудня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 8) та рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2015 року (а.с. 10). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9), в якому відповідач вказаний батьком дитини. В заявленому позові позивач стверджує, що син [PERSON] знаходиться на її утриманні, матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає Згідно довідки про реєстрацію та склад сімї від 06 червня 2017 року (а.с. 11), акту про проживання від 07 червня 2017 року (а.с. 12), позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] і разом з нею проживає її син [PERSON]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 08 липня 2017 року - не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач не надав заперечень проти позову та будь-яких доказів на їх підтвердження. Суд вважає, що з відповідача належить стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі зазначеному в позові.

Outcome: approved