Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи вимоги даного позову позивач вказує на те, що 07.05.1991 року бабуся позивача [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів м. Одеси за № 280, отримала ордер на житлове приміщення, а саме житлову квартиру за адресою: [ADDRESS] . Користуючись своїм правом основного наймача [PERSON] надала можливість зареєструватися у вказаній житловій квартирі колишньому зятю [PERSON] , доньці [PERSON] та онукам [PERSON] , [PERSON] 05.04.2005 року шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] було розірвано 05.04.2005 року, про те, що до розірвання шлюбу відповідач залишив родину та не проживає за вказаною вище адресою з 1992 року. Оскільки факт реєстрації відповідача за вказаною вищезазначеної адресою порушує права позивача щодо користування та розпорядження майном, зобов`язує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу, просить суд задовольнити позовні вимоги, та ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] . Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 24.05.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак, у поданій позовній заяві просить суд провести розгляд справи за її відсутності та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи через оголошення на офіційному веб - порталі судової влади України (sv.od.court.gov.ua). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справу у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що 07.05.1991 року бабуся позивача [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів м. Одеси за № 280, отримала ордер на житлове приміщення, а саме житлову квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рішення № 280 від 07.05.1991 року виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] є зареєстрованими [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується наявною в матеріалах справи Довідкою № С3-70474-ю/л про зареєстрованих осіб у житловому будинку, виданою Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради. Також з відповіді на судовий запит за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Одеській області від 19.05.2021 року вбачається, що [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Однак, судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] , з 1992 року. Даний факт підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом Акту про не проживання від 09.04.2021 року, складеного ОСББ «Висоцький плюс», з якого вбачається, що громадянин [PERSON] , [INFO] , не проживає за вищезазначеною адресою з 1992 року. Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Однак, судом встановлено, що факт реєстрації відповідача [PERSON] за вказаною вище адресою порушує права [PERSON] , як законного користувача майна щодо користування та розпорядження житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] , зобов`язує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази в підтвердження викладених обставин є належними, допустимими, достовірними, а в своєї сукупності достатніми для задоволення даного позову, а тому слід визнати відповідача таким, що втратив право на користування вказаною вище житловою квартирою. На підставі наведеного,

Outcome: approved