Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що вона є спадкоємцем за законом другої черги після смерті рідного брата [PERSON], померлого 27.04.2015 року. Позивач та спадкодавець [PERSON], є рідними братом та сестрою по батьку. Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], після померлого [PERSON], була заведена спадкова справа № 32. Інші спадкоємці за законом - [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися. До складу спадщини входить земельна ділянка, що знаходиться на території Московської сільської ради та квартира за адресою: [ADDRESS]. Вищевказана квартира належала матері спадкодавця - [PERSON], яка померла 06.01.2004 року, на підставі договору купівлі-продажу квартири. Спадщину після померлої 06.01.2004 року [PERSON], прийняв її син [PERSON], шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на підставі ст. 1268 ЦК України, але не оформив своїх спадкових прав. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, в якому [PERSON] записана матірю [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на «Березенська». Оформити спадщину у нотаріуса на даний час неможливо, оскільки у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно. На цій підставі нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.10.2015 року № 516/02-31. На підставі викладеного, просить суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, розташовану на території Московської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, площею 8,42 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після брата [PERSON], померлого 27.04.2015 року та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після брата [PERSON], померлого 27.04.2015 року, який прийняв спадщину після матері [PERSON], померлої 06.01.2004 року, але не оформив своїх прав. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, відповідно до наданої заяви просять суд розглянути справу без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, відповідно до наданих заяв просять суд розглянути справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Від спадщини відмовилися у встановленому законом порядку. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, взявши до уваги заяви надані сторонами, приходить до наступних висновків. За вимогами ч. 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.ст. 1217,\~1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Судом встановлено, що 27.04.2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 301868, виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЗМУЮ. Факт родинних відносин позивача [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії І-АГ № 276907 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, в яких [PERSON] записаний спільним батьком позивача та спадкодавця. Тобто позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON], є рідними братом та сестрою по батьку. Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 8,42 га, розташовану на території Московської сільської ради Вільнянського району Запорізької області та квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги згідно ст. 1222 та ст. 1261 ЦК України після смерті спадкодавця є: [PERSON] сестра спадкодавця, та брати спадкодавця [PERSON] та [PERSON]. Згідно з матеріалами спадкової справи № 32 [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини після померлого [PERSON] Відтак, позивач [PERSON] (сестра спадкодавця), є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], померлого 27.04.2015 року. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно для того, щоб оформити за собою право власності на нерухоме майно, яке вона отримала у спадщину після смерті свого брата. Однак приватним нотаріусом [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.10.2015 року, у звязку із тим, що позивачем не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі прав та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Однак судом встановлено, що 06.01.2004 року померла мати позивача та відповідачів [PERSON]. Померлій на праві власності належала квартира [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори 19.03.1994 року за № 1-1271, що підтверджується відповіддю ТОВ ЗМ «БТІ» від 25.05.2015 року № 4547. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, в якому [PERSON] записана матірю [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на «Березенська», що підтверджується відповіддю Вільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з відповіддю Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 07.06.2016 року встановлено, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO] з 1994 року по момент смерті. Син останньої - [PERSON], спільно проживав зі своєю матір'ю, але після її смерті не оформив своїх спадкових прав. Відповідно до п. 1\~Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України\~(2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. Таким чином, враховуючи, що спадщина відкрилася після смерті спадкодавця у 2013 році, суд вважає необхідним до вказаних правовідносин застосувати положення норм Цивільного кодексу України 2004 року, що діяв на час відкриття та прийняття спадщини. Відповідно\~до ст. 1216,\~1217 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. Таким чином, спадщину після померлої 06.01.2004 року [PERSON], прийняв її син [PERSON], шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на підставі ст. 1268 ЦК України. Встановлення цього факту мало для [PERSON] юридичне значення, оскільки з ним повязане виникнення, зміна або припинення майнових прав. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 3.2. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»\~ (надалі - лист № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року) має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ. Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved