Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення їй додаткового строку у 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Як на підставу для задоволення позову, позивач посилається на обставини щодо поважності пропуску строку для прийняття спадщини, у зв`язку із тим, що вона постійно проживала з [PERSON] , допомагала їй вести господарство, обробляла земельну ділянку, тому вважала, що після її смерті вона прийняла спадщину. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, натомість подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в підготовче судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання в її відсутності, позовні вимоги визнала. Третя особа пояснень щодо суті спору не надала. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. У відповідності до приписів частини четвертої ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В свою чергу, положеннями ст.200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Роз`яснюючи положення процесуального закону, які визначають дії суду при визнанні позову відповідачем Пленум Верховного Суду України в абзаці третьому пункту 24 постанови від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Приймаючи до уваги фактичні обставини по справі суд приходить до висновку про наявність всіх підстав для задоволення позовних вимог з огляду на доказово підтверджені обставини для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В свою чергу, позовні вимоги [PERSON] визнані [PERSON] безумовно, тому підлягають задоволенню без з`ясування і дослідження інших обставин справи. При цьому судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення. Частиною першою ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України та частиною третьою ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на вказані нормативні приписи, позивачу слід повернути з державного бюджету суму 384,20 грн. сплаченого судового збору. Решту суми понесених позивачем витрат зі сплати судового збору у сумі 384,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного та

Outcome: approved