Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

\~\~\~\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить провести реальний розподіл автомобілів марки VOLKSWAGEN PASSAT (2004 року випуску), № двигуна AWT140664, № кузову WVWZZZ3BZ4P194448, державний реєстраційний номер [NUMBER]; автомобіль марки MERCEDES-BENZ 311 CDI (2004 року випуску), № двигуна 61198150969528, № кузову\~WDB 9036121R720517, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належать сторонам на праві спільної часткової власності: виділити їй у власність в цілому автомобіль марки MERCEDES-BENZ 311 CDI (2004 року випуску), № двигуна 61198150969528, № кузову\~ WDB 9036121R720517, державний реєстраційний номер [NUMBER], право власності [PERSON] на ? ідеальної частки зазначеного автомобіля припинити; виділити [PERSON] у власність в цілому автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT (2004 року випуску), № двигуна AWT140664, № кузову WVWZZZ3BZ4P194448, державний реєстраційний номер [NUMBER], право власності [PERSON]Ою на ? частину даного автомобіля припинити. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.09.2015 року визнано за нею право власності на ? частину автомобілів VOLKSWAGEN PASSAT (2004 року випуску), № двигуна AWT140664, № кузову WVWZZZ3BZ4P194448, державний реєстраційний номер [NUMBER]; автомобіль марки MERCEDES-BENZ 311 CDI (2004 року випуску), № двигуна 61198150969528, № кузову\~ WDB 9036121R720517, державний реєстраційний номер [NUMBER]. На час постановлення рішення суду та на теперішній час спірні автомобілі, свідоцтва про їх державну реєстрацію знаходяться у відповідача, який тривалий час використовує автомобіль MERCEDES-BENZ для потреб підприємницької діяльності. Враховуючи наявність рішення суду про поділ майна подружжя, одноосібне користування спірними автомобілями відповідачем та неможливість реалізувати право власності на вказані транспортні засоби, вона звернулася до суду з даним позовом про реальний поділ рухомого майна. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, погодився на визначений позивачкою варіант розподілу автотранспортних засобів, просив розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.09.2015 року, яке ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17.12.2015 року залишено без змін, задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного сумісного нерухомого майна подружжя. Задоволено зустрічний позов [PERSON] до\~ [PERSON] про розподіл спільного сумісного нерухомого та рухомого майна подружжя. Розділено майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], а саме: квартиру № 106 розташовану в будинку № 3-В по вулиці Ахсарова в Дзержинському районі м. Харкова; автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT (2004 року випуску), № двигуна AWT140664, № кузову WVWZZZ3BZ4P194448, державний реєстраційний номер [NUMBER]; автомобіль марки MERCEDES-BENZ 311 CDI (2004 року випуску), № двигуна 61198150969528, № кузову\~ WDB 9036121R720517, державний реєстраційний номер [NUMBER], визначивши ідеальні частки в спільній сумісній власності в наступних розмірах: за [PERSON] визнано право приватної власності на 1/2 ідеальної частки квартири № 106 розташованої в будинку № 3-В по вулиці Ахсарова в Дзержинському районі м. Харкова; на 1/2 ідеальної частки\~\~ автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT (2004 року випуску), № двигуна AWT140664, № кузову WVWZZZ3BZ4P194448, державний реєстраційний номер [NUMBER]; на 1/2 ідеальної частки\~ автомобіля марки MERCEDES-BENZ 311 CDI (2004 року випуску), № двигуна 61198150969528, № кузову\~ WDB 9036121R720517, державний реєстраційний номер [NUMBER];\~\~\~за [PERSON] визнано право приватної власності на 1/2 ідеальної частки квартири № 106 розташованої в будинку № 3-В по вулиці Ахсарова в Дзержинському районі м. Харкова;\~ на 1/2 ідеальної частки\~\~ автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT (2004 року випуску), № двигуна AWT140664, № кузову WVWZZZ3BZ4P194448, державний реєстраційний номер [NUMBER]; на 1/2 ідеальної частки\~ автомобіля марки MERCEDES-BENZ 311 CDI (2004 року випуску), № двигуна 61198150969528, № кузову\~ WDB 9036121R720517, державний реєстраційний номер [NUMBER].\~\~\~Квартиру № 106 розташовану в будинку № 3-В по вулиці Ахсарова в Дзержинському районі м. Харкова; автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT (2004 року випуску), № двигуна AWT140664, № кузову WVWZZZ3BZ4P194448, державний реєстраційний номер [NUMBER]; автомобіль марки MERCEDES-BENZ 311 CDI (2004 року випуску), № двигуна 61198150969528, № кузову\~ WDB 9036121R720517, державний реєстраційний номер [NUMBER], - залишено у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.23, 24 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007р. за №11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325\~ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Частиною 3 ст.368\~ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.ч.1, 2 ст.60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 61\~Сімейного Кодексу\~України визначено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63\~Сімейного Кодексу\~України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При розгляді справи судом встановлено, що між сторонами дійсно існує спір з приводу реального поділу спірного майна транспортних засобів, позивач вважає необхідним реально розділити належні їм з відповідачем автомобілі, припинивши право власності кожного на ? частину транспортних засобів, а поділ автомобілів, що є неподільною річчю в рівних між ними частками не вирішило їхнього спору, оскільки відповідач надалі користується та володіє спільним майном особисто. Так, положеннями ст.70 СК України, визначено, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При цьому право на спільне майно, яке виникає у подружжя в період шлюбу, не припиняє своє існування після його розірвання або фактичного припинення шлюбу. Розпорядження, користування та володіння об'єктами права спільної сумісної власності здійснюється подружжям з рівними правами та обов'язками, якщо інше не встановлено домовленості між ними. Згідно із ст.71\~Сімейного кодексу\~України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.71\~Сімейного кодексу\~України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Як зазначено в абзацах 4, 5, 6 п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007р. за №11, при вирішення спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2,3 ст.70\~СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив, чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу. Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дочки, сина або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, можуть враховуватися судом при визначенні способу поділу спільного майна в натурі й у тому разі, коли суд не відступив від засади рівності часток. Вирішуючи спір у даній справі, суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин спору, що виник між сторонами, та з урахуванням вищенаведеного, на засадах справедливості, дійшов необхідним відступити від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні, та виділити позивачу у власність в порядку реального поділу спільного сумісного майна подружжя автомобіль MERCEDES-BENZ 311 CDI (2004 року випуску), № двигуна 61198150969528, № кузову\~ WDB 9036121R720517, державний реєстраційний номер [NUMBER], а відповідачу автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT (2004 року випуску), № двигуна AWT140664, № кузову WVWZZZ3BZ4P194448, державний реєстраційний номер [NUMBER], враховуючи, що вказане майно розподілити між сторонами в натурі не можливо, дане майно є неподільною річчю, що в свою чергу дасть можливість позивачу повністю володіти та розпоряджатись транспортним засобом. При цьому, суд приходить до висновку, що вищевказаний розподіл майна подружжя не призводить до суттєвого погіршення прав відповідача на спільне сумісне майно, набуте у шлюбі та жодним чином не порушує прав особисто позивача. \~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved