Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем одружилися 24 липня 2014 року у виконавчому комітеті Кам'янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області. Від даного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON]. Вказує, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 грудня 2016 року шлюб з відповідачем розірвано. Зазначає, що з моменту припинення спільного проживання та по сьогоднішній день відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Посилається на те, що відповідач інших утриманців немає, працездатний, його стан здоров'я дозволяє працювати. А тому просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак, звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак, подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав частково та вказав, що згідний виплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1200 гривень та просив суд справу розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Дитина на даний час проживає разом із позивачкою. Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 грудня 2016 року, шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], 24 липня 2014 року у виконавчому комітеті Кам'янської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 15- розірвано. Встановлено, що відповідач [PERSON] нікого на утриманні не має, є здоровим та працездатним чоловіком, на даний час не працює. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривень, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Отже, враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач частково визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати, стану здоров`я дитини та матеріального становища платника аліментів, розмір аліментів слід визначити в сумі 1 200 грн. Відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: partial