Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 27.10.2011 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області за актовим записом №07. Від спільного проживання дітей не мають. Спільним сімейним життям вони прожили до лютого 2013 року. Причиною розпаду їх сім'ї стало те, що вони перестали розуміти одне одного, не знайшли взаємопорозуміння, а також те, що відповідач зловживав алкогольними напоями, внаслідок чого він вчиняв сварки. Відновлювати подружні стосунки не бажає, переконана, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе, і суперечить її інтересам, і оскільки їх шлюб носить формальний характер, то вважає, що його необхідно розірвати. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 27.10.2011 року виконавчим комітетом Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області за актовим записом №07. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка надіслала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила розглянути справу без її присутності. Відповідач подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнав, згідний на розірвання шлюбу. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що з 27.10.2011 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області за актовим записом №07. Від спільного проживання дітей не мають. З лютого 2013 року позивачка з відповідачем проживають окремо, оскільки зрозуміли, що у них різні погляди на сімейне життя, спільного господарства не ведуть, шлюб через органи Державної реєстрації актів цивільного стану в добровільному порядку не розірвали. Примирення не бажають. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити, розірвавши шлюб між сторонами.

Outcome: approved