overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання одної неповнолітньої дитини, мотивуючи це тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі по 500 грн. на дитину щомісячно, починаючи з дати подачі заяви і до повноліття дитини. В ході судового розгляду позивачка позовні вимоги змінила, враховуючи відсутність у відповідача роботи та стабільного заробітку, просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі по 100 грн. на дитину щомісячно, починаючи з дати подачі заяви і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав. Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, враховуючи те, що відповідач визнав позов і визнання відповідачем позову прийняте судом, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], матірю якого являється позивачка, а батьком відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого додана до матеріалів справи. З пояснень позивачки встановлено, що сторони спільно не проживають, батько добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач проти вказаних доводів позивачки не заперечує. Згідно вимог ч. 1 ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері і потребує матеріальної допомоги з боку батька, що підтверджується поясненнями позивачки, довідкою Плужненської сільської ради № 661 від 22 березня 2016 року, проти чого не заперечував відповідач. Враховуючи стан здоровя, матеріальне становище дитини та батька, який є здоровим, працездатним, постійного заробітку та стабільного доходу не має, суд знаходить за доцільне встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі з урахуванням думки сторін. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судові витрати, які складаються з судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання одної неповнолітньої дитини, мотивуючи це тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, а тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі заяви і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання за повторним викликом не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив. Допитавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 червня 2005 року по 19 жовтня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області про розірвання шлюбу № 2-3365/10 від 07 жовтня 2010 року, копії яких додані до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], матір'ю якого являється позивачка, а батьком - відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого додана до матеріалів справи. З пояснень позивачки встановлено, що сторони спільно не проживають, батько добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Згідно вимог ч. 1 ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері і потребує матеріальної допомоги з боку батька, що підтверджується поясненнями позивачки. Враховуючи стан здоров'я, матеріальне становище дитини та батька, який являється здоровим, працездатним, постійної роботи та стабільного заробітку не має, суд знаходить за доцільне встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі з урахуванням думки позивачки. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання одної неповнолітньої дитини, мотивуючи це тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, що на даний час розірваний, від якого у сторін народилася дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі заяви і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду подав заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність, заявлені вимоги визнав. Допитавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2010 року, який на момент розгляду справи розірвано, що підтверджується поясненнями позивачки, свідоцтвом про шлюб та рішенням про розірвання шлюбу, копії яких додані до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], матірю якої являється позивачка, а батьком відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого додана до матеріалів справи. З пояснень позивачки, встановлено, що сторони спільно не проживають, батько добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Згідно вимог ч. 1 ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу батька і (або ) у твердій грошовій сумі. Неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері і потребує матеріальної допомоги з боку батька, що підтверджується поясненнями позивачки, довідкою Клубівської сільської ради № 1486 від 08 вересня 2015 року. Враховуючи стан здоровя, матеріальне становище дитини та батька, який являється здоровим, працездатним, стабільного заробітку або доходу не має, суд знаходить за доцільне встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі з урахуванням думки сторін. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про стягнення зі [PERSON] аліментів на утримання одної неповнолітньої дитини, мотивуючи це тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, а тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі заяви і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав. Допитавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], матірю якої являється позивачка, а батьком відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого додана до матеріалів справи. З пояснень позивачки встановлено, що сторони спільно не проживають, батько добровільно допомоги на утримання дітей не надає. Згідно вимог ч. 1 ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері і потребує матеріальної допомоги з боку батька, що підтверджується поясненнями позивачки. Враховуючи стан здоровя, матеріальне становище дитини та батька, який являється здоровим, працездатним, однак стабільного доходу чи заробітку не має, суд знаходить за доцільне встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі з урахуванням думки сторін. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначила, що 27.11.2018 року Олевським районним судом ухвалено рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Олевського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про зняття арешту з майна. При задоволенні вимог, суд в резолютивній частині рішення зняв арешт з 26/100 (двадцять шість сотих) частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташовані по [ADDRESS], які належать [PERSON] та скасував заборону на його відчуження, накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13 жовтня 2009 року ВП № 15303497 державного виконавця Олевського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Васильчук Світлани Миколаївни, зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 лютого 2010 року, номер запису про обтяження: 9517725. Однак не вирішив питання про зняття арешту з нерухомого майна за номером обтяження - 9066454 від 17.09.2009 року та арешт з нерухомого майна за номером обтяження - 9247750 від 16.11.2009 року, так як позивачем в позовній заяві про зняття арешту з майна, в прохальній частині було вказано як вимогу про знання повністю арешту з 26/100 (двадцять шість сотих) частини жилого будинку [ADDRESS]. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про ухвалення додаткового рішення, дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення додаткового рішення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення, без повідомлення учасників справи. На підставі викладеного, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи її тим, що рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 22 грудня 2018 року її позов до [PERSON] про позбавлення батьківських прав було задоволено повністю та позбавлено батьківських прав [PERSON], [INFO], зареєстрованого в [INFO], який проживає в [INFO], відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Також було стягнуто з нього в користь його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 813 (вісімсот тринадцять) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 06 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням індексації відповідно до закону. Однак, при вирішенні даної справи судом не було враховано позовної вимоги щодо призначення [PERSON] опікуном неповнолітньої [PERSON], [INFO]. З огляду на це, просить заяву задовольнити та ухвалити додаткове рішення у справі. [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак в письмовій заяві просила розгляд справи проводити у її відсутність, заяву підтримала повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до п.1 ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що 22 грудня 2018 року Горохівським районним судом Волинської області було постановлене рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав було задоволено повністю та позбавлено батьківських прав [PERSON], [INFO], зареєстрованого в [INFO], який проживає в [INFO], відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Також було стягнуто з нього в користь його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 813 (вісімсот тринадцять) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 06 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням індексації відповідно до закону. Однак, при постановленні вищевказаного рішення судом не було вирішено позовної вимоги позивача щодо призначення [PERSON] опікуном неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Тому, суд вважає, що по справі за позовом [PERSON] до\~[PERSON] про\~позбавлення батьківських\~прав,\~третя особа,\~ служба\~у справах\~дітей Горохівської\~районної державної\~адміністраціїслід ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо призначення [PERSON] опікуном неповнолітньої [PERSON], 07 вересня 2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи тим, що 10 листопада 2016 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області постановлено рішення, яким позовну заяву [PERSON] до [PERSON], про встановлення порядку користування земельною ділянкою, задоволено, однак судом частково не вирішено питання про розподіл судових витрат в частині проведеної судової будівельно-технічної експертизи за кошти [PERSON] Сторони в судове засідання не зявилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду питання про судові витрати. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про доцільність ухвалити додаткове рішення, враховуючи такі обставини. Судом встановлено, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10.11.2016 року не повністю вирішено питання про розподіл судових витрат в частині проведеної судової будівельно-технічної експертизи за кошти [PERSON] Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2016 року, призначено судово будівельно-технічної експертизу. 07.10.2016 року до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшов висновок експерта № 32 від 26.09.2016 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи. Відповідно рахунку-фактура № 14/1 від 28.03.2016 року встановлено, що вартість проведеної експертизи склала 3200 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1. ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Відповідно до ч. 4 ст. 220 ЦПК України, суд з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, суд вважає за доцільне вирішити питання про судові витрати, частині стягнення судових витрат за проведену експертизу, а саме: Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], судові витрати в розмірі 3200, 00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення посилаючись на те, що рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області № 515/2011/13-ц від 07.11.2013 року її позовні вимоги до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно задоволено частково та визначено склад спадщини, що належала спадкодавцеві [PERSON] у будинку з будівлями та спорудами по [ADDRESS] в розмірі 1/2 частини. Визнано за [PERSON] право власності на 2/10 частки житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS], що залишився після смерті [PERSON]. Визнано за [PERSON] право власності на 3/10 частки житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS], що залишився після смерті [PERSON]. Заявниця вказує, що при винесенні вищевказаного рішення судом не вирішено питання про долю 1/2 частини вказаного будинку, що на даний момент позбавляє її можливості оформити право власності на нерухоме майно. Тому, заявниця просить суд ухвалити додаткове рішення, яким вирішити вищевказане питання, що надасть їй можливість зареєструвати належну їй нерухомість у реєстраційній службі та розпорядитись нею на власний розсуд. Сторони в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи, однак їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення заяви. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що дійсно рішенням суду від 07.11.2013 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно задоволено частково. Визначено склад спадщини, що належала спадкодавцеві [PERSON] у будинку з будівлями та спорудами по [ADDRESS] в розмірі 1/2 частини. Визнано за [PERSON] право власності на 2/10 частки житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS], що залишився після смерті [PERSON]. Визнано за [PERSON] право власності на 3/10 частки житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS], що залишився після смерті [PERSON]. Однак дійсно при постановленні рішення не вирішено питання належності іншої 1/2 частини спірного домоволодіння, яка, як було встановлено в судовому засіданні належить [PERSON] після визначення складу спадщини, яка належала спадкодавцю [PERSON] в розмірі 1/2 частини. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення щодо вказаного питання, що надасть можливість позивачці реалізувати своє право на це майно відповідно до вимог законодавства України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі № 357/18439/13-ц за її позовом до Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, управління Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області про визнання недійсними рішень та державного акту на право власності на земельну ділянку та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсними рішень Дроздівської сільської ради та Державного акту на право власності на земельну ділянку. В якій просить винести додаткове рішення по даній справі, де в резолютивній частині рішення вказати, Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] Володимирівнисудовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп. . Сторони повідомлені належним чином про день та час розгляду справи. Надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Судом встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2014 року позов [PERSON] до Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, управління Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області про визнання недійсними рішень та державного акту на право власності на земельну ділянку - задовольнити. Визнано недійсним та скасувати рішення 10 сесії 22 скликання Дроздівської сільської ради від 22 грудня 1997 року про передачу у приватну власність земельну ділянку площею 0,6826 га., що розташована в с. Мазепинці по вулиці Надрічній 3. Визнано недійсним державний акт виданий на ім'я [PERSON] на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,6826 га., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 361 від 21 липня 2003 року. Визнано недійним свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом виданого Державним нотаріусом Білоцерківської державної районної нотаріальної контори від 16 жовтня 2010 року [PERSON] на земельну ділянку 0,6826 га., розташовану в с. Мазепинці, Білоцерківського району, Київської області, що належала померлому [PERSON]. Визнано недійсним виданого на ім'я [PERSON] державний акт серії ЯК № 254809 на право власності на земельну ділянку розміром 0,3184 по вулиці Надрічній, 3 в с. Мазепинці для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3220481302:03:013:0011. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсними рішень Дроздівської сільської ради та Державного акту на право власності на земельну ділянку - відмовити. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] Володимирівнисудовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. Однак в резолютивній частині рішення суду не було вказано, що необхідно Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп. .. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву позивача задовольнити та винести додаткове рішення.

Outcome: approved