Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти, посилаючись на те, що з відповідачем мають двоє спільних неповнолітніх синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та відповідачем, але через розходження поглядів щодо ведення спільного господарства та витрат на утримання, діти знаходяться на утриманні позивача. Відповідач, як батько, добровільно матеріальної допомоги на утримання сім?ї не надає, а тому позивач просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до повноліття дітей, а також аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини усіх доходів відповідача до досягнення [PERSON] трирічного віку. В підготовче засідання позивач [PERSON] не прибула, до суду надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибув, до суду надав заяву про проведення розгляду без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони 08.08.2015 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тетіївського районного управління юстиції в Київській області, актовий запис № 88, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу мають спільних малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,які проживають разом з позивачем та відповідачем, але через розходження поглядів щодо ведення спільного господарства та витрат на утримання, діти знаходяться на утриманні позивача ( копії свідоцтв про народження дітей - а.с. 8,9, копія довідки виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 1104 від 15.04.2019 року - а.с. 10). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сім?ї не надає. Позивач займається доглядом за малолітніми дітьми і позбавлена можливості працевлаштуватися, іншого доходу, крім соціальних виплат не має, а їх розмір є не достатнім для прожиття її та дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що останній може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в підготовчому засіданні докази, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги те, що відповідач визнав позовні вимоги повністю, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, тож суд у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного кодексу України стягує з нього аліменти на утримання дітей. А також суд приходить до переконання, що, оскільки відповідач сім?ю не забезпечує, позивач дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває у важкому матеріальному становищі, має на утриманні малолітніх дітей, а тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути по 768,40 гривень судового збору на користь держави за подання позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку (разом 1536,80 гривень), оскільки позивач згідно законодавства звільнена від його сплати, а відповідно до постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року судовий збір сплачується окремо за кожну позовну вимогу (або загальною сумою).

Outcome: approved