Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання спадкового договору. Заяву мотивує тим, що рішенням Косівського районного суду від 28.01.2019 року в задоволенні позову [PERSON] до неї, [PERSON] , про розірвання спадкового договору - було відмовлено. Однак, при ухваленні судового рішення, судом не було вирішено питання розподілу судових витрат. При цьому, не під час розгляду даної справи було понесено витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 11010 грн., та витрати витрати, пов`язані з переїздом відповідача та її представника до суду та в зворотньому напрямі в розмірі 3344,70 грн., які вона просить стягнути з позивача. Сторони в судове засідання не з`явилися, від представника заявника [PERSON] до суду поступила заява про розгляд заяви без заявника та її представника, заяву підтримують повністю. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, що не суперечить та відповідає ч.4 ст. 270 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як передбачено ч.1 та ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. В свою чергу, згідно положень ч.1,2,3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як було встановлено, при ухваленні вищезазначеного рішення, судом не було вирішено питання про судові витрати. Зокрема, відповідачкою [PERSON] на підтвердження понесених нею судових витрат було долучено два розрахунки судових витрат: 1) на загальну суму 10637,68 грн. (а.с.80), зокрема: 2760 грн. - вартість консультації адвоката та підготовка відзиву на позов; 5500 грн. - участь адвоката у судових засіданнях; 2377,68 грн. - витрати на проїзд; та 2) на загальну суму 3717,02 грн. (а.с.109), зокрема: 2750 грн. - участь адвоката у судових засіданнях; 967,02 грн. - витрати на проїзд. А також, докази щодо підтвердження понесених витрат згідно наведених розрахунків, а саме: копії квитанцій (а.с.83, 86, 110) та копії залізничних квитків (а.с.87-94 та 111-114). А тому, заяву [PERSON] слід задоволити та ухвалити в цій частині додаткове рішення. На підставі наведеного та

Outcome: approved