Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , відповідно до якого прохала суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем 10.08.2012 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 251. В обґрунтування позову вказала, що 10.08.2012 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . В подальшому відносини між ними стали погіршуватися, в сім`ї відбувалися сварки, вони принижували один одного, що призвело до відчуження один від одного, втрати почуттів та взаємної поваги. Останні пів року вона з відповідачем не проживає разом та не веде спільного господарства. Вважає, що почуття взаємоповаги та любові втрачені, відновлення сім`ї та збереження шлюбу є неможливим та таким, що буде суперечити її інтересам. Також просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, згідно якої прохає розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, згідно якої прохає розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи, клопотання сторін, суд вирішив на підставі ст. 200, ст. 247 ЦПК України, провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб 10.08.2012 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №251, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 10.08.2012 року. Дошлюбне прізвище позивача - « [PERSON] ». Під час шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 13.11.2012 року Крюківським відділом ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 768. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припиненні з травня 2019 року, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, з урахуванням думки сторін, суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, згідно положень ст.. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати слід покласти на відповідача. При цьому, з урахуванням визнання позову відповідачем та відповідно до ст. 142 ЦПК України, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved