Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зміну прізвища позивача на дошлюбне, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі 700 грн. щомісячно на кожну дитину, вказавши на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейні відносини та життєві цінності, через що між ними постійно виникають сварки, втрачено почуття любові та поваги, фактично шлюбні відносини припинені в 2014 р., сторони спільне господарство не ведуть, позивач проживає в м. Києві разом з дітьми, тому вона вважає, що подальше спільне проживання, примирення та збереження шлюбу з ним неможливе. Також позивач в позовній заяві просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання їх спільних доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно на кожну дитину, так як в добровільному порядку відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає. Ще позивач просила змінити прізвище «Огібеніна» на дошлюбне «Маламен». Сторони, повідомлені належним чином про дату, місце та час судового засідання, до зали судових засідань не зявились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач в своїй заяві зазначила про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в заяві зазначив про визнання позовних вимог щодо розірвання шлюбу, підтвердив відсутність постійного заробітку, зазначив про наявність позашлюбної доньки [PERSON], [INFO], та що у нього хворий батько [PERSON], [INFO], та мати-пенсіонерка, яка продовжує працювати, при цьому вона є інвалідом 3 групи, а тому він просив призначити мінімальну суму аліментів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 26 вересня 2008 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №66(а.с.36). Від шлюбу подружжя має неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.11,10). Причиною розпаду сімї стали різні погляди на сімейні відносини та життєві цінності, втрату почуття любові та поваги, у звязку з чим сторони фактично шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Нормами ч.1 ст.24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із зазначених норм та враховуючи, що у сторін сімя розпалася, суд вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу обґрунтована і доказана, шлюб необхідно розірвати, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Що стосується вимог про стягнення аліментів на утримання дітей, то вони підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачка здійснює догляд за доньками, а відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку на їх утримання не надає, що підтверджується наданою ним заявою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що не буде порушувати права відповідача та забезпечить утримання неповнолітньої дитини. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Згідно з положеннями ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що діти виховуються позивачкою і потребують матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання доньок. Згідно з ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Отже, враховуючи вищевказані норми та розмір мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання доньок у твердій грошовій сумі у розмірі 1400 грн. щомісячно, починаючи з 31.08.2015 р. і до повноліття [PERSON], а саме до 05.04.2027 р., а з 05.04.2027 р. і до повноліття [PERSON], тобто до 19.11.2028 р.- в розмірі 700 грн. щомісячно, що забезпечить дотримання прав та інтересів неповнолітніх дітей. Згідно з вимогами ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Заявлена вимога про відновлення позивачці дошлюбного прізвища «Маламен» задоволенню не підлягає, оскільки така вимога в порядку позовного провадження не розглядається. Про вибір прізвища в рішенні суду зазначається під час розгляду справ окремого провадження, коли звертаються за спільною заявою подружжя, відповідно до ч.3 ст.234 та ч.8 ст.235 ЦПК України. Крім того, необхідно звернути увагу, що згідно пп.22 п.3 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом №52/5 від 18 жовтня 2000 року Міністерством юстиції України, той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен письмово заявити про це у відділі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Тобто, враховуючи те, що спір розглядається в порядку позовного провадження, а не в окремому провадженні, вирішення питання стосовно залишення дошлюбного прізвища відноситься до компетенції відділу РАЦС, і коли буде здійснюватися реєстрація розірвання шлюбу, для зміни прізвища «Огібеніна» на дошлюбне «Маламен», позивачці необхідно написати заяву до відділу РАЦС. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України та п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial