Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю разом з [PERSON], який помер [INFO]. Заяву мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON], з яким вона проживала однією сім'єю з 1997 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, загальною площею 5,49 га, розташована на території Звенигородської сільської ради м. Олександрія Кіровоградської області, яка належала померлому на підставі державного акта на право власності на землю. Вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримала лист відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні стосунки з спадкодавцем. В судовому засіданні представник заявника підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Звенигородської сільської ради м. Олександрія Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог заяви не заперечує. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. [INFO] помер [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, загальною площею 5,49 га, розташована на території Звенигородської сільської ради м. Олександрія Кіровоградської області, яка належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю (а. с. 9). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO], проживали та були зареєстровані з 01 вересня 1997 року по день смерті останнього за адресою: [ADDRESS], разом вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Звенигордської сільської ради м. Олександрії Кіровоградської області (а. с. 12). Заявник звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак листом №1709/02-31 від 14 серпня 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні та інші відносини зі спадкодавцем (а. с. 11). Відповідно спадкової справи №128-2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] заявник [PERSON] єдина звернувся з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини є (а. с. 22 - 33). Згідно з п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Статтею 1264 ЦК України встановлено, що спадкоємцями четвертої черги за законом є особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки; сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству із заявником. Добре знає її сім'ю. Знала померлого [PERSON], вони з заявником 20 років проживали разом, вели спільне господарство. Почали разом жити з 1997 року. Спільних дітей вони не мали. Власних дітей [PERSON] також не мав. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству із заявником. Підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] майже 20 років проживали однією сім'єю та вели спільне господарство. [PERSON] має своїх дітей від першого шлюбу, її перший чоловік помер. Спільних дітей з [PERSON] вони не мали. Коли [PERSON] прийшов жити до [PERSON], то не перебував у зареєстрованому шлюбі, своїх дітей також він не мав. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи підтвердився факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю з вересня 1997 року до [INFO]. Встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для оформлення спадкових прав на спадщину після смерті [PERSON] Отже, заява підлягає задоволенню, а факт належності проживання однією сім'єю - встановленню.

Outcome: approved