Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів до 1500 гривень щомісячно В обґрунтування позову зазначив, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2001 року, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22.09.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 400 гривень. З часу винесення рішення суттєво виросли витрати на утримання дитини (одяг, харчування, лікування), витрати на житлово - комунальні послуги, витрати на навчання, крім того, збільшилися потреби дитини, яка навчається в 9 класі тощо. Дитина відвідує ансамбль танцю, виступає на конкурсах, фестивалях, виїжджає до інших міст. Позивач самостійно виховує їх з відповідачем доньку, допомоги у вихованні дитини та додаткових витратах відповідач не надає. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що він перебуває на обліку в службі зайнятості, і не має можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 27 жовтня 2001 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про одруження серія [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 400 гривень, починаючи з 28 квітня 2016 року і до досягнення повноліття. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає з матірю, позивачкою по справі та перебуває на її утриманні . Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов`язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. За положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. П.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. В силу ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідачем по справі не надано відомостей про матеріальне становище, про стан здоров`я, тощо, наявність яких би могла свідчити про відсутність можливості забезпечувати сплату сину аліментів у мінімально визначеному чинним законодавством розмірі. Присуджена сума аліментів нарівні 400 гривень на місяць є явно недостатньою для забезпечення гармонійного, фізіологічного, психічного, духовного розвитку дитини, що також підтверджується розмірами мінімальних прожиткових мінімумів для дітей певного віку, які визначає держава. Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Водночас, заявляючи вимогу про збільшення розміру аліментів до суми 1500 грн. позивачем не надано доказів на підтвердження обґрунтованості саме такого розміру аліментів, відсутні документальні підтвердження витрат які несе позивач повязаних з утриманням дитини. За вказаних обставин, суд виходячи із засад справедливості та обєктивності вважає за можливе збільшити розмір аліментів присуджених з відповідача з 400 грн. до 1000 гривень. Що стосується негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць, то суд вважає, що оскільки це є правом а не обовязком суду, а також те що за рішенням суду вже стягуються аліменти з відповідача, де було судом допущено негайне виконання, дана вимога є недоцільною. З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача. на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial