Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову позивачка [PERSON] посилається на те, що вона є власницею житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS]. В зазначеному будинку зареєстрований, але з 2005 року фактично не проживає син позивачки - відповідач по справі [PERSON], а тому житлове приміщення за ним не повинно зберігатися. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачці у здійсненні її права володіння належним їй будинком та перешкоджає оформленню субсидії на підставі чого позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву в котрій просить розглянути справу у її відсутність позовні вимоги підтримує (а.с. 20). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність (а.с. 19). Суд, вияснив позицію позивача, дослідив матеріали справи й вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за слідуючих підстав: За ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. За ст. 72 ЖК України визнання особи такою, втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння користування та розпоряджання своїм майном. За ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За ст. 321 ч. 1 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За ст. 405 ч. 2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з заповітом (а.с. 6) позивачка є власницею домоволодіння [ADDRESS]. З довідки Чмирівської сільської ради (а.с. 8) вбачається, що відповідач [PERSON] не проживає у домоволодінні [ADDRESS] з 2005 року, наявність реєстрації в домоволодінні перешкоджає власнику щодо розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги, що відповідач тривалий час мешкає на території Російської Федерації, намір повернутися в Україну не має, позов визнає, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Судові витрати позивачка не просить стягнути з відповідача, що є її правом. Тому судові витрати з відповідача на користь позивача не стягуються.

Outcome: approved