Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання одної неповнолітньої дитини, мотивуючи це тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого сторони мають одну дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає з осені 2016 року, а тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі по 200 грн. щомісячно на дитину, починаючи з дати подачі заяви і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання за повторним викликом не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 74 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності\~відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. У зв'язку з неможливістю вручення відповідачу судової повістки поштою судом було доручено КП «Житлосервіс» м. Ізяслав повідомити [PERSON] про час і місце розгляду справи за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. З акту про вручення повістки від 25 липня 2017 року, який міститься у матеріалах справи, вбачається, що [PERSON] за адресою його реєстрації у м. Ізяславі Хмельницької області, вул. Миколи Микитюка, БОС 22, кв. 31, вручити повістку не виявилось можливим через відсутність відповідача. Таким чином, суд вважає, що використано достатньо засобів повідомлення відповідача про судовий розгляд вказаної справи з метою забезпечення його конституційного права на участь в судовому засіданні та доступу до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Судовий виклик вручений [PERSON] належним чином, а тому у відповідності до положень ст. ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою позивачки вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду Допитавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 березня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають одну дитину: доньку [PERSON], [INFO], матірю якої являється позивачка, а батьком відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого додана до матеріалів справи. З пояснень позивачки встановлено, що сторони спільно не проживають, батько добровільно допомоги на утримання дитини не надає з осені 2016 року. Згідно вимог ч. 1 ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Неповнолітня дитина перебуває на утриманні матері і потребує матеріальної допомоги з боку батька, що підтверджується поясненнями позивачки. Враховуючи стан здоровя, матеріальне становище дитини та батька, який являється здоровим, працездатним, однак постійного заробітку та доходів не має, суд знаходить за доцільне встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі з урахуванням думки сторін. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судові витрати, які складаються з судового збору.

Outcome: approved