Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Батько дитини, починаючи з квітня 2013 року, проживає окремо та жодного з покладених законом на нього батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. З 25 липня 2014 року, за рішенням суду відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі. Жодного разу з липня 2014 року відповідач навіть не поцікавився за які кошти виховується дитина. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 07.09.2016 року складає 16 000 грн. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Додатково [PERSON] займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях, дошкільних навчальних закладах. Для здорового та всебічного розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. Відповідач, [PERSON], надав заяву, посвідчену 30.08.2016 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ципко Т.А., в якій він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Органом опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області було затверджено рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи усе вищевикладене, вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала з підстав, що зазначені в ньому та суду пояснила, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебувала та з 2013 року вони з відповідачем однією сім»єю не проживають. За весь цей час відповідач декілька разів бачився з дитиною та останнього разу дитина його навіть не впізнала. Будь - якої допомоги на утримання дитини відповідач не надає, участі у вихованні дитини не приймає взагалі. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до судового засідання не з»явився, направив до суду заяву, відповідно до якої просив розглядати справу у його відсутність з урахуванням висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, вислухавши думку позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Як достовірно встановлено в судовому засіданні сторони до 2013 року проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу. Сторони мають спільну дитину - малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 07 грудня 2011 року, де зазначено, що батьком [PERSON] є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Відповідно до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №1040 від 31.10.2016 року про затвердження висновку щодо доцільності позбавити батьківських прав [PERSON], затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, згідно якого орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З письмової заяви [PERSON] від 30.08.2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ципко Т.А. вбачається, що останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2,3 ст..150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст..11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Враховуючи викладене, а також те, що як достовірно встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється та фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина [PERSON], протягом тривалого часу не займається вихованням та матеріальним утриманням останнього, не проявляє до нього батьківської уваги та турботи, то суд приходить до висновку, що наявні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача, відповідно до ст.. 88 ЦПК України на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved