Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 22.01.2005 року, від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи стягнення з 28 січня 2020 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також просила стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість зі сплати аліментів у період з жовтня 2019 року по жовтень 2020 року у розмірі 48 962 грн.33 копійки, так як з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, з жовтня 2019 року по жовтень 2020 року відповідач матеріально позивачу та дітям не допомагав. Внаслідок чого утворилась заборгованість по аліментам у загальному розмірі 48 962,33 грн. Зазначена вище заборгованість вираховується шляхом ділення загальної суми розміру середньої заробітної плати працівника у Запорізькій області у період з жовтня 2019 року по жовтень 2020 року на одну третину. Представник позивача адвокат Піскарьов А.О. до судового засідання не з?явися, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача адвокат Василега І.М. до судового засідання не з?явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надіслала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, з позовом погодилась частково, позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнала, в частині стягнення заборгованості по аліментам просила відмовити. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції - [PERSON] народилася [INFO] , батьками дитини вказані [PERSON] , та [PERSON] , актовий запис №641. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції - [PERSON] народилася [INFO] , батьками дитини вказані [PERSON] , та [PERSON] , актовий запис №241. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 22.01.2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після шлюбу прізвище дружини - « [PERSON] », актовий запис № 16. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 03.02.2021 року. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на неповнолітніх дітей, розмір яких визначає з урахуванням матеріального стану відповідача. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 908 грн. 00 коп. судового збору на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості зі сплати аліментів у період з жовтня 2019 року по жовтень 2020 року у розмірі 48 962, грн. 33 копійки з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, суд зазначає таке. Стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами внормовано ст. 194 СК України, згідно ч. 1 положень згідно якої, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Також згідно ст. 191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а вразі подання заяви про видачу судового наказу -із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Тому виходячи з викладеного суд вважає, позовні вимоги в цій частині передчасні та не підлягають задоволенню.

Outcome: partial