Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття та на своє утримання у розмірі прожиткового мінімуму. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 26.10.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини та її утримання не надає, хоча має таку можливість. У подальшому позивач позовні вимоги уточнила та у зв'язку з народженням під час розгляду справи [INFO] дитини [PERSON] і, враховуючи мінливий дохід відповідача, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1700,00 грн., а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. до досягнення молодшою дитиною [PERSON], [INFO], трьох років (а.с.33-34). У судове засідання позивач не з'явилася, згідно поданої заяви просить розглянути справу у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.38). Відповідач у судове засідання не з'явився. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч. 2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26.10.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 26.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с.4). Сторони по справі мають дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25.06.201 4 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с.5), та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24.11.2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.36). Відповідно до положень статтей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України встановлений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.ст.180-184 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в разі ненадання допомоги з них за рішенням суду стягуються аліменти у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дитини, а також те, що відповідач має мінливий дохід, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 850 гривень на кожну дитину щомісячно підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Однак, враховуючи, що дитина [PERSON] народилася [INFO], тому аліменти на утримання дитини [PERSON] присуджуються з дня подачі заяви про уточнення позовних вимог, а саме з 16.12.2016 року, а аліменти на утримання дитини [PERSON] присуджуються від дня пред'явлення позову, а саме з 08.06.2016 року. Крім того, як вбачається з довідки Управління праці та соціального захисту населення №5346 від 02.12.2016 року [PERSON] звернулась із заявою на одержання державної соціальної допомоги при народженні доньки [PERSON] (а.с.35). Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON], [INFO], до досягнення нею трьох років, тому суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дружини у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 08.06.2016 року та до досягнення дитиною [PERSON] трьох років підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial