Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 06 липня 2012 року між нєю та відповідачем зареєстрований шлюб. На теперишній час шлюбні відносини між ними припинені, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу на виховання дітей відповідач не надає, у зв`язку з цим позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити прізвище [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явилася, при цьому на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, при цьому на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 06 липня 2012 року, актовий запис № 340. Сімейне життя не склалось внаслідок різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Таким чином, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] до [PERSON] є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з відповідача також належить стягнути судовий збір в дохід держави. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Outcome: approved