Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконавчим комітетом Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області 21.09.1997 року за актовим записом № 06. Позов мотивувала тим, що спільне життя із відповідачем у неї не склалось через різні погляди на життя та ведення справ сім'ї, несумісність характерів, у зв'язку з чим між ними постійно виникали непорозуміння, а в деяких випадках мало місце вчинення насильства у сім'ї. За таких обставин з січня 2014 року позивач припинила подружні відносини із відповідачем та спільно з ним не проживає, а тому дійшла до переконання, що подальше збереження сім'ї є неможливим, у зв'язку з чим і був поданий до суду даний позов. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, оскільки наданий судом строк для примирення нічого в їхніх відносинах не змінив. Також просить стягнути з відповідача на свою користь 243,60 грн. сплаченого нею судового збору при подачі позовної заяви до суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився. Разом із тим надав суду письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, у якій зазначив, що проти задоволення позову заперечує, так як вважає, що сім'ю ще можна зберегти. Також заперечив відносно відшкодування на користь позивача суми судового збору, мотивуючи це тим, що він не є ініціатором розірвання шлюбу. У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За наведених вище обставин та враховуючи, що передумов для відкладення розгляду справи не має, суд вирішує справу на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи у відсутність сторін та їх представників. Суд, врахувавши позицію сторін та вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Так, судом встановлено, що 21.09.1997 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, про що складено відповідний актовий запис № 06. Від цього шлюбу вони мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Як з'ясовано із матеріалів справи, у даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків через різні характери та погляди на життя, між ними не існує взаємопорозуміння, у зв'язку з чим з січня 2014 року вони проживають окремо. З метою врегулювання даного спору, ухвалою суду від 28.02.2014р. сторонам був наданий трьохмісячний строк на примирення, який у їхніх відносинах нічого не змінив. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За правилами ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне проживання сторін є неможливе. Шлюбно-сімейні стосунки подружжя припинено. Крім того, позивач категорично не бажає перебувати у зареєстрованому шлюбі, вважаючи, що він буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, що відображено у позовній заяві та наданій суду письмовій заяві від 29.05.2014р. Згідно вимог статтей 51 Конституції України, 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищезазначене, а також те, що протягом строку наданого судом для примирення сторони не примирилися, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалась і збереження її неможливе. Формальне перебування у шлюбі суперечитиме інтересам сторін, а тому його необхідно розірвати. Таким чином позов підлягає задоволенню. І як наслідок, в порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати в сумі 243,60 грн., які сплачені згідно квитанції № OS20884807 від 06.02.2014р. в якості оплати судового збору.

Outcome: approved