Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2008 року. Від шлюбу мають одну дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначила, що починаючи з березня 2020 року відносини між ними погіршились. Спочатку почали надходити листи із банківських установ про великі суми заборгованості, постійні телефонні дзвінки та повідомлення з погрозами від колекторів, на що від відповідача не змогла отримати відповіді чи брав він гроші в кредит і на що. Крім того, відповідач перестав надавати кошти для утримання сім`ї, не сплачував комунальні послуги. Кілька місяців після цього отримувала певну матеріальну допомогу від родичів та друзів, а з 16 липня 2020 року вона змушена була вийти на роботу. Весь цей період, коли працювала, а це 7-8 подобових чергувань в місяць, відповідач доглядав за сином, а всі інші дні говорив, що працює, проте, місця роботи не повідомляв. Коштів не надавав, приходив додому пізно, іноді не приходив ночувати. На зауваження відповідним чином не реагував, у відповідь проявляв агресію, вчиняв сварки, що відбувалось і в присутності сина. Крім того вказала, що у березні 2021 року відповідач відніс у ломбард золотий ланцюжок сина, а також її ланцюжок та свою обручку. Саме з цього часу вони припинили всі відносини, перестали вести спільне господарство. За таких обставин вважає, що сім`я їхня фактично розпалася, більше як пів року не підтримують подружні відносини, і шлюб між ними існує формально, а подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 29 липня 2021 року, позовну заяву [PERSON] передано на розгляд за підсудністю до Борщівського районного суду. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Після відкриття провадження у справі позивач 27.09.2021 подала до суду заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог, у якій просила визначити місце проживання сина з нею. Як слідує з поштового повідомлення, наявного в матеріалах справи, відповідач повідомлення про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до такої документи, не отримав, такі повернулися на адресу суду з відміткою причини повернення «за закінченням терміну зберігання». У зв`язку з чим, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів відповідача, такий про надходження позову, відкриття провадження у справі 26 жовтня та 15 листопада 2021 року повідомлявся через офіційний веб - сайт суду. На момент розгляду справи судом відповідачем відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20 вересня 2008 року Дзвиняцькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 20 вересня 2008 року у Дзвиняцькій сільській раді Борщівського району Тернопільської області. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя має одну дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис - такі подружні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти шлюб, сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, в даному випадку, суд не вбачає підстав для вирішення питання щодо визначення місця проживання неповнолітнього сина сторін, оскільки розгляд справи проводиться судом у спрощеному позовному провадженні без повідомлення/виклику сторін, а порушення позивачем даного питання здійснено без дотримання вимог чинного цивільного процесуального закону. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved