Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування та просив визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], [INFO], померлої [INFO] року, а саме ? частину ? частки квартири [ADDRESS], що складає ? від загальних 100% вищевказаної квартири, мотивуючи свої вимоги тим, що позбавлений можливості оформити спадщину іншим шляхом (у нотаріальному порядку) після смерті матері, оскільки спадкове нерухоме майно не зареєстроване у встановленому законом порядку і видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину неможлива. Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2015 року та від 04 лютого 2015 року (без винесення окремих процесуальних документів) було залучено до участі у справі як співвідповідача Вінницьку міську раду та як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON], виключивши її зі складу відповідачів. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача - Вінницької міської ради - за довіреністю Гордійчук А.М. у судовому засіданні при вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовної заяви. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали спадкової справи № 419/2013, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, які врегульовані нормами ЦК України, зокрема нормами спадкового права. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.11.2012 року. Позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.03.1974 року. Третя особа [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.05.1984 року. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №419/2013, позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] прийняли спадщину, подавши у передбачений законодавством строк для прийняття спадщини відповідні заяви про прийняття спадщини (відповідно від 29 квітня 2013 року та від 24 квітня 2013 року) до Першої вінницької державної нотаріальної контори. Таким чином, позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом померлої [PERSON] у рівних частках (по 1/2); інших спадкоємців у останньої немає. На підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 27 січня 2009 року №114 було видано Свідоцтво про право власності на житло від 27.01.2009 року щодо права власності [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] (1/2 частка) на квартиру [ADDRESS]. Однак, як вбачається з повідомлення КП «ВМБТІ» від 15.07.2013 року № 3536, згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 51229 реєстрація права приватної власності на квартиру [ADDRESS] не проводилася. З огляду на вказану обставину, державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.08.2013 року № 3351/02-31. Згідно ст. 3607 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України; невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Відповідно до Правової позиції, висловленої Верховним Судом України 11 грудня 2013 року (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 грудня 2013 року № 6-121цс13), у тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого частиною третьої статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати за ними права власності на таку квартиру. Таким чином, відповідно до вимог ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, 1/2 частина квартири [ADDRESS], увійшла до складу спадщини [PERSON] (інше спадкове майно, яке увійшло до складу спадщини, було оформлене спадкоємцями у нотаріальному порядку). При цьому, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2013 року, яке набуло законної сили 13 грудня 2013 року, у цивільній справі № 127/23705/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно було визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на ? частку квартири [ADDRESS] після смерті [INFO] року її матері [PERSON]. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо, а отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved