Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про захист прав споживача. В судовому зсіданні позивач позов підтримала і пояснила, що 18 вересня 2012 року вона уклала з відповідачем договір на виконання робіт з виготовлення останнім метало-пластикових виробів( вікон) на загальну суму 7679,00 грн. Роботи мали були виконані у строк 30 днів з моменту підписання договору до 19.10.201 2р. , нею була внесена передоплата послуг у сумі 5511,00 грн. Умови договору відповідачем не виконано. 17.10.2012р. відповідач надав їй розписку, якою зобов*язався повернути отримані за договором кошти в сумі 5511,00 гривень або ж будуть виконані роботи по встановленню замовлених віконних конструкцій. Однак останній замовлення не виконав і гроші теж не повернув. Просить розірвати договір побутового замовлення, укладений 18.09.2012р. та стягнути на її користь сплачені нею відповідачі кошти в розмірі 5511,00 грн. Відповідач в судове засідання не з*явився, за отриманням судової повістки до поштового відділення за місцем останньої відомої реєстрації не з*явився, тому суд вважає його повідомленим належним чином відповідно до положень ст. 74 ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши отриманні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задовленню з таких підстав. Судом встановлено, що 18.09.2012 року сторони уклали договір побутового замовлення по виготовленнюна користь замовника [PERSON] метало-пластикових конструкцій(вікон), вартість замовлення 7779,00гривень.(а.с.7). Замовником [PERSON] внесено передоплату за виконання робіт і вартість виробів у сумі 5511,00 грн., що підтверджено зазначеним договором, а також розпискою. Крім того, відповідачем на підтвердження отримання коштів надано письмову розписку позивачу про повернення коштів в строк до 24.10.2012 року, датовану 17.10.2012 року, або виконання замовлення в цей строк , оригінал якої позивачем надано у судовому засіданні і досліджено судом (а.с.8)., чим визнано факт невиконання замовлення і взято зобов*язання про поверненням грошей. Зобов*язання по поверненню грошових коштів відповідачем не виконано і останній безпідставно тривалий час утримує в себе 5511,00 грн., належних позивачу і не повертає їх, уникає позивача, що стало підставою для звернення останньої до суду. Відповідно до положень. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. В даному випадку відповідач безпідставно утримує грошові кошти, які відповідно до положень ст. 177 ЦК України є об'єктами цивільних прав як і речі та інше майно. Тому з відповідача, який не виконує зобов*язання щодо повернення грошових коштів позивачу і продовжує їх утримувати без всяких на то підстав, належить їх стягнути судовим порядком. На підставі викладеного,

Outcome: approved