Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням , посилаючись на те, що на підставі Реєстраційного посвідчення ЗМБТІ , записаного у реєстрі за № 36394 від 25.05.1995 р. позивачка є власником квартири [ADDRESS]. За вказаною адресою крім позивачки зареєстровані : чоловік [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON], який з 2004 року у вказаній квартирі фактично не проживає та не навідується, ніяких речей та майна відповідача не має, родинні відносини не підтримує, місце свого перебування не повідомив. У користуванні житловою площею відповідачу [PERSON] ніхто не перешкоджав . Крім того, оплати за квартирну плату та спожиті комунальні послуги відповідач не здійснює, у звязку з чим позивач вимушена нести додаткові матеріальні витрати. Через те, що відповідач у добровільному порядку з реєстрації не знявся, позивачка просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою № 24 у будинку № 25 по вул. Рубана в м. Запоріжжі. В судове засідання позивачка та її представник не зявились. Представник позивачки надала суду заяву про розгляд справи без їх участі. На позовних вимогах наполягає та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився за невідомою суду причиною, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, але до суду жодного разу не зявився. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України судові повістки надсилались на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Тому, суд вважає, що відповідач не зявився в судове засідання без поважаних причин. Треті особи в судове засідання не зявились. [PERSON], [PERSON] та представник Хортицького РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Реєстраційного посвідчення ЗМБТІ , записаного у реєстрі за № 36394 від 25.05.1995 р. , копія якого знаходиться в матеріалах справи на аркуші № 6, [PERSON]- позивачка по справі є власником квартири [ADDRESS]. [PERSON] довідки ЖБК №344 «Перетворювач-8» , копія якої знаходиться в матеріалах справи на аркуші № 11, за адресою м. Запоріжжя, вул. Рубана, б. 25, кв. .№24 зареєстровані [PERSON]- позивачка по справі , чоловік [PERSON] , син [PERSON] та син [PERSON]- відповідач по справі. Відповідач [PERSON] з 2004 року у вказаній квартирі фактично не проживає та не навідується, ніяких речей та майна відповідача не має, родинні відносини не підтримує, місце свого перебування не повідомив. У користуванні житловою площею відповідачу [PERSON] ніхто не перешкоджав . Крім того, оплати за квартирну плату та спожиті комунальні послуги відповідач не здійснює, у звязку з чим позивач вимушена нести додаткові матеріальні витрати [PERSON] складеним членами правління ЖБК № 334 «Перетворювач-8» про фактичне проживання громадян від 12.01.2016 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи на аркуші №12, зареєстрований [PERSON] за адресою: [ADDRESS], не проживає за вказаною адресою з 2004 року і по теперішній час. Відповідно до ч.2 ст.310 ЦК України фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Через те, що відповідач [PERSON] у добровільному порядку з реєстрації не знявся, позивачка просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач [PERSON] не проживає без поважних причин понад десять років.

Outcome: approved