Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в якій просить визнати автомобіль ВАЗ 211540-110-30 ЗНГ, 2011 року випуску, сірого кольору, кузов № ХТА211540С5066485, державний номерний знак [NUMBER] таким, що належить на праві спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]; в порядку поділу майна виділити у власність [PERSON] вказаний автомобіль та стягнути з нього на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля в сумі 60000 грн., а також стягнути з відповідача на її користь судовий збір 6000 грн. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 20 квітня 1991 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. В теперішній час шлюбні стосунки між ними припинено. Згідно нотаріального договору було здійснено поділ частини майна. В період шлюбу в 2012 році ними, як подружжям, з спільні кошти було придбано автомобіль ВАЗ 211540-110-30 ЗНГ, 2011 року випуску. Відповідач здійснювати поділ чи сплачувати кошти за часину автомобіля позивачу відмовляється, та продовжує одноособово його експлуатувати та розпоряджатися ним без її згоди. Ринкова вартість автомобіля станом на 10 жовтня 2016 року становить 120000 грн. В звязку з викладеним та з огляду на те, що спірний автомобіль було придбано в шлюбі, а у відповідності до норм Сімейного кодексу України майно, набути подружжям за час шлюбу, належить чоловіку та дружині на праві спільної сумісної власності, позивач звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти виділення йому у власність придбаного в шлюбі автомобіля та стягнення з нього 1/2 частини його вартості. Також відповідач не заперечував проти заявленої позивачем вартості автомобіля. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20 квітня 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 20.04.1991 року серії ІІІ-ВЛ №455856. На даний час шлюб не розірвано. Відповідно до облікової картки приватного ТЗ , ДНЗ АХ 8396 СМ, 05.01.2012 в звязку з придбанням в торговельній організації була здійснена реєстрацію автомобіля ВАЗ 211540-110-30 ЗНГ, 2011 року випуску, сірого кольору, кузов № ХТА211540С5066485, державний номерний знак [NUMBER], власник автомобіля [PERSON], [INFO], адреса проживання:Харківська область, м. Богодухів, вул. Руднєва, 30. Відповідно до норм ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).\~\~Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право розділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власне незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна,що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка являються рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до вимог ст. 357 ЦК України, частки сторін у спільній власності є рівними. Відповідно до ст. 71 Сімейного Кодексу України, майно,що є об'єктом спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності майно, допускається лише за його згодою. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами , встановленими статтями 69 -71 СК і ст. 372 ГК. Вартість майна, яке підлягає розподілу, визначається за домовленістю між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про розподіл майна, яке є об'єктом права спільної власності подружжя, суди повинні застосовувати положення частин 4, 5 ст.71 СК про обов'язкову згоду одного з подружжя на отримання грошової компенсації попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду ,. Згідно ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ч.3 п.17 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року, частка суб'єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкриті спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 61 ч.1 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до квитанції від 21.09.2016 року, [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 600 грн. На підставі викладеного, приймаючи до уваги що позивач наполягає на позовних вимогах, відповідач позовні вимоги визнав, придбання автомобіля в шлюбі та заявлена позивачем його вартість сторонами визнана,

Outcome: approved