Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що син проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Добровільно надавати належну допомогу на утримання сина відповідач відмовляється, хоча має таку можливість. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву, в якій просила слухати справу у їїї відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що він визнає позовні вимоги, просив слухати справу у його відсутність. За ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, батьками [PERSON] , [INFO] , є громадянпи [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки № 2301 від 13.03.2019 р. виданої відділом з питань реєстрації місця проживання Васильківської міської ради Київської області, [PERSON] проживає разом з матір`ю. Відповідно до ч. 1 ст.180 Сімейного кодексуУкраїни (надалі СК України), батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В силу вимог п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Суд вважає доведеним факт того, що неповнолітнійі син проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, домовленості між сторонами щодо їх утримання не досягнуто, тому, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина. Інших обставин, які б звільняли відповідача від сплати аліментів судом не встановлено. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст.182, 183 СК України, а саме: матеріальне становище платника аліментів, стан його здоровя, відсутність на його утриманні інших утриманців, та враховуючи матеріальне становище дитини, яка на даний час перебуває на утриманні матері, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки при розгляді справи відповідач визнав такі позовні вимоги і цей розмір є доцільним та буде відповідати потребам дитини. Згідно п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п. 3 ст.5 Закону України «Про судовийзбір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від сплати судового збору, то згідно зі ст. 141 ЦПК Україниз відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved