Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання причини пропущеного строку для прийняття спадщини поважною, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 05.11.1986 року зареєструвала шлюб з [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер в с. Коровниці, Недригайлівського району, Сумської області, вона у визначений законом строк звернулась до нотаріальної контори та прийняла спадщину після його смерті, що підтверджується витягом із Спадкового реєстру. Від першого шлюбу у [PERSON] була донька [PERSON] , яка проживала разом з матір`ю [PERSON] у м. Херсоні. Вона розшукала [PERSON] , щоб повідомити про смерть батька. однак розмовляла по телефону лише з її матір`ю - [PERSON] і повідомила про смерть [PERSON] та про дату похорон, [PERSON] відмовилась приїздити на поховання. Пізніше вона повідомила [PERSON] про те, що є спадщина у вигляді житлового будинку і запропонувала повідомити своє рішення стосовно прийняття спадщини, оскільки на спадковий житловий будинок були відсутні правовстановлюючі документи і необхідно звертатись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. [PERSON] в телефонній розмові, заявила, що Юля не бажає з нею спілкуватися і не бажає приймати спадщину після смерті батька. Однак, вона мала намір поговорити особисто з донькою чоловіка, і намагалась розшукати її в соціальних мережах та виявила, що у [INFO] померла [PERSON] перша дружина [PERSON] . За допомогою своєї знайомої вона з`ясувала, що донька [PERSON] померла [INFO] . Таким чином, їй стало відомо, що [PERSON] померла [INFO] , тобто в той час, коли її батько [PERSON] був живий, але від нього була приховала інформація про смерть доньки, щоб він не звернувся з заявою про прийняття спадщини після її смерті. [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її матір, приховавши від батька смерть доньки. Зі слів чоловіка їй було відомо, що перша дружина намагалась перешкоджати його спілкуванню з донькою. [PERSON] прожив в селі в Сумській області, між населеними пунктами велика відстань, 2007 році не мав мобільного телефону, тому не мав можливості дізнатися про смерть доньки. Про те, що ні їй, ні [PERSON] не було відомо про смерть доньки - [PERSON] , можуть повідомити свідки, які спілкувались з померлим [PERSON] за місцем його проживання в с. Коровниці. Суд досліджує поважність причини пропуску для прийняття спадщини, при цьому поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такою причиною є приховання від спадкоємця [PERSON] смерті доньки у 2007році. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини у відповідності до статті 1272 ЦК України, оскільки на момент подачі позову до суду власником спадкового майна став відповідач, вона змушена ставити питання про те, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустив з поважної причини, оскільки не був обізнаний про смерть спадкодавця - доньки [PERSON] . Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] підлягає визнанню частково недійсним, оскільки порушено право на спадщину [PERSON] , а після його смерті порушено її право на спадкування ј частини квартири. З огляду на викладене, норми ст.ст.1272, 1276,1280,1301 ЦК України позивач просила визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] її батьком [PERSON] поважною, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину серія та номер 1398, видане 28.09.2015року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ларічевою Н.А. на квартиру [ADDRESS] в ј частині, визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, яке складається з ј частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який успадкував після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 19.09.2017року прийнято до розгляду цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання причини пропущеного строку для прийняття спадщини поважною, визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, визнання права власності на спадкове майно. Відповідач надав письмове заперечення проти позову, зазначивши, що позивач пропустила строку позовної давності, клопотання про його поновлення не заявляла, що відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови в позові. Безпідставними також, є доводи позивачки про те, що [PERSON] проживав в селі, де не було телефону, оскільки він мав вищу освіту, працював лікарем і мав можливість зателефонувати з лікарні, номер телефону в квартирі, де проживала його донька та колишню дружина не змінювався з часу надання квартири в користування. [PERSON] хворіла на тяжку хворобу, знаходилась в безпорадному стані, її батько свідомо ухилявся від спілкування з донькою та надання їй матеріальної допомоги, навіть був оголошений в розшук за несплату аліментів. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно до статті 1276 ЦК якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно актового запису про шлюб № 137, складеного міським відділом РАЦС м. Херсона [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 24.02.1978 року, від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с.62). Рішенням народного суду Суворовського району м. Херсона від 05 лютого 1986 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано(а.с.205). [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 05.11.1986року, що підтверджується свідоцтва про реєстрацію шлюбу серія [NUMBER] , виданим Балаганською селищною радою, Усть-Удинського району, Іркутської області(а.с.8). Згідно до свідоцтва про право власності на житло №33 від 25.10.1993 року, виданого Херсонським судноремонтним заводом ім. Куйбишева на підставі наказу № 28 від 25.10.1993 року, квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.63). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 05.12.2007 року (а.с.57). Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яку прийняла її мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.09.2015 року, виданим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ларічевою Н.А (а.с.42). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується актовим записом № 210, складеним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні 14.03.2015 року (а.с.56) Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] , яку прийняв її брат [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.09.2015 року, виданим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ларічевою Н.А (а.с.137). [PERSON] помер [INFO] в с. Коровниці, Недригайлівського району, Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, Серія [NUMBER] , виданим виконкомом Коровинської сільської ради, Недригайлівського району, Сумської області(а.с.9). Як, вбачається із дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 227/2012(02-14) відкритої до майна [PERSON] [INFO] , на момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживав один, інших членів сім`ї не мав, довідка - характеристика видана сільським головою Коровинської селищної ради, Недригайлівського району, Сумської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] , що підтверджується рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 09.02.2016року про визнання за [PERSON] [INFO] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Окрім того, 12.10.2017року [PERSON] подала приватному нотаріусу Недригайлівського районного нотаріального округу Торчицькій Вікторії Миколаївни заяву про прийняти спадщини після смерті [PERSON] , на спадкове майно, яке складається із п`яти земельних ділянок площею 1,000га., площею 0,1960га, площею 0,0982га, площею 0, 4251га, площею 0,1285га. В заяві про прийняття спадщини зазначала про те, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] , в тому повнолітніх непрацездатних дітей спадкоємця, непрацездатних батьків, які мають право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ст.1241 ЦК України не має. Відповідно до положень статті 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 1269 ЦК України та частиною першою статті 1270 ЦК України установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропусти строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 постанови №7 від 30.05.2008року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права. свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовано, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини, зокрема, через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахування її фактичних обставин. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмету спору, а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом. Відповідно до частини першої та третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін Кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду із даним позовом [PERSON] не надала належних та допустимих доказів того, що з 05.12.2007року по 07.08.2012року [PERSON] не було відомо про смерть його доньки [PERSON] , а також доказів, того, що його проживання в с. Коровниці, Надригайлівського району, Сумської області в зазначений період було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку з цим він не виконав свій процесуальний обов`язок із доведенням тих обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки пропуск спадкоємцем строку прийняття спадщини без поважних причин при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо пропуску позивачкою строку позовної давності, оскільки відповідно до частини першої статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що позивачка про смерть [PERSON] дізналася у 2016році, після чого звернулася до суду з даним позовом. На підставі викладеного, ст.ст.15-16,261,1268,1270,1272,1276,1301ЦК України,

Outcome: dismissed