Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , баба позивача, у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 4,7004 га., яка складається із земельноої ділянки площею 4,3669 га,. та площею 0,3335 га. За життя [PERSON] заповіла усе належне їй майно своїй онуці [PERSON] . Позивач зазначає, що спадщину фактично прийняла, оскільки проживала разом з спадкодавцем на момент її смерті. Маючи намір оформити право на спадщину після смерті спадкодавця, вона звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, однак, нотаріусом їй у цьому було відмовлено, оскільки оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на майно, відсутній. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернувся до суду з даним позовом. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 січня 2009 року, [PERSON] померла [INFO] . Судом встановлено, що [PERSON] є онукою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 червня 1976 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09 вересня 1995 року, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 грудня 1954 року. З копії державного акту серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, вбачається, що [PERSON] ., на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 09.10.2001 року № 539, є власником земельної ділянки загальною площею 4,7004 га, яка складається із земельних ділянок площею 4,3669 га, та площею 0,3335 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Бортківської сільської ради Золочівського району Львівської області. Відповідно до копії заповіту від 12 жовтня 2006 року, [PERSON] заповіла все належне їй майно своїй онуці [PERSON] , [INFO] . Довідкою № 241 від 11.03.2019 Бортківської сільської ради Золочівського району Львівської області підтверджується, що останнім місцем проживання [PERSON] , яка померла [INFO] , було с. Бортків, Золочівського району Львівської області. Заповіт від імені [PERSON] у Бортківській сільській раді посвідчувався 12 жовтня 2006 року. Заборон та арештів на земельну ділянку площею 4.7004 га. розташовану на території Бортківської сільської ради Золочівського району Львівської області для сільськогосподарського використання, власником якої є [PERSON] , немає. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла її онука [PERSON] , яка у шестимісячний термін із дня відкриття спадщини вступила в управління та володіння майном померлої, взявши у користування її речі домашньої обстановки та вжитку. Згідно із матеріалів спадкової справи № 426, щодо спадкодавця [PERSON] вбачається, що [PERSON] зверталася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак відомості про прийняття у спадщину земельної ділянки площею 4.7004 (державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] ) відсутні. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності. Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що відповідачем позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлої, спадщину фактично прийняла, наявної інформації із спадкової справи № 426, що дана земельна ділянка не успадкована, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов`язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спірні земельні ділянки, що є перешкодою для реалізації нею свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved