Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позивачка в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Каланчацького районного управління юстиції Херсонської області між сторонами було зареєстровано шлюб, за час якого [INFO] року народилася донька - [PERSON]. Станом на теперішній час сторони шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим прийняли обопільне рішення про розірвання шлюбу. Однак, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального його розвитку, який позивачка самостійно не зможе забезпечити малолітній дитині. Відповідач на даний час є працездатним, на його утриманні інші особи не знаходяться, інших дітей він також не має, тому, на думку позивача, відповідач має змогу утримувати малолітню дитину. Позивачка 15.07.2014 року пред'явила позов про стягнення аліментів з відповідача до Лутугинського районного суду Луганської області, однак у зв'язку з проведенням АТО позов не був розглянутий. У зв'язку з тим, що відповідач отримує мінливий щомісячний дохід, позивачка просить стягувати аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі до повноліття дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 15.07.2014 року. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що також зазначив у поданій до суду заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи наступне. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З матеріалів справи вбачається, що сторони 11 листопада 2011 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 11 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Каланчацького районного управління юстиції (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 18 липня 2012 року Челюскінською селищною радою Лутугинського району Луганської області, актовий запис № 8 (а.с. 6). Станом на теперішній час сторони шлюбно-сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивачка 15 липня 2014 року подавала позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дитини до Лутугинського районного суду Луганської області (а.с. 7). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того,стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України (СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу батьків, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 2 статті 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх отримати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Позивачкою в підтвердження ухилення відповідачем від сплати аліментів додано копію довідки про прийняття і реєстрацію заяви про вчинення кримінального правопорушення [PERSON] від 25.06.2014 року, копію повідомлення про початок досудового розслідування від 19.06.2014 року у відношенні [PERSON], копію витягу з кримінального провадження № 12014130470000984 у відношенні [PERSON] Орган досудового розслідування - Лутугинський РВ ГУМВС України в Луганській області. Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач позов визнав в повному обсязі, що підтверджується його заявою, що міститься в матеріалах справи. Суд, відповідно до ч. 1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище позивачки, відповідача, те, що він є здоровою, працездатною особою, який має можливість сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі, оскільки визнав позовні вимоги, вважає за необхідне позов задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі 1000 гривень, починаючи з 15.07.2014 року, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved