Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач є донькою [PERSON] та [PERSON] . Відповдіно до свідоцтва про право власності на житло від 15.11.2004 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить на праві власності квратира [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] . На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] разом із спадкодавцем були зареєстровані та проживали [PERSON] та позивач. [PERSON] померла [INFO] . На час відкриття спадщини разом із спадкодавцем була зареєстрована позивач. Оскільки позивач належить до спадкоємців першої черги, прийняла спадщину після смерті батьків має право на отриманні свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріус відмовив у видачі свдіоцва про право на спадщину після смерті [PERSON] так як після смерті [PERSON] спадщина не була оформлена і відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на Ѕ квартири [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] та після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просить задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15.11.2004 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квратира [ADDRESS] . Право власності зареєстровано Кам`янець-Подільським МБТІ 12.01.2005 р., реєстр №9526159. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 17.12.2010 р. [PERSON] померла [INFO] , , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 08.10.2019 р. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 19.10.1991 р. батьками [PERSON] записані [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 16.09.1989 року. Згідно запису про реєстрацію місця проживання в паспорті громадянина України [NUMBER] на ім`я [PERSON] , та записів в домовій книзі про зареєстрованих громадян в квартирі [ADDRESS] [PERSON] зареєстрована в зазначеній квартирі з 14.11.2008 р. [PERSON] з 26.06.2003 р. [PERSON] знятий з реєстрації в квартирі [ADDRESS] з 10.12.2010 р. За заявою позивача заведена спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Державний нотаріус Другої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори роз`яснила позивачу про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності [PERSON] на частину квартири після смерті [PERSON] , що підтверджується листом № 459/02-31 від 20.07.2020 року. Статями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно з вимогами ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив, та батьки. Відповідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу в строк шість місяців, заяву про прийняття спадщини. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 3 ст. 355 ЦК України передбачає, що право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. При цьому спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч. 4 ст. 355 ЦК України). Згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» в осіб, які приватизували житло, виникає право спільної власності. Згідно з ч. 2 ст. 8 зазначеного Закону передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. За ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. У разі ж спільної сумісної власності, частки взагалі не визначаються (ч. 1 ст. 368 ЦК України), але при виділі частки з майна, що є у спільній сумісній власності, кимсь із співвласників, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України). Отже, і в тому і в іншому варіанті співвласники житла опиняються в рівному становищі, якщо інше не передбачено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За наявності презумпції рівності часток у спільній власності, і в разі, коли свідоцтво видано співвласникам, які мають право спільної сумісної власності на приватизовану квартиру, й один з яких помер, то при оформленні його спадкоємцями права на спадщину враховується рівність часток співвласників цієї приватизованої квартири. В п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Позивач належить до кола спадкоємців першої черги після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] , прийняла спадщину, інших спадкоємців немає, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі ст.ст. 16, 392, 1216, 1218, 1261, 1296, 355, 357, 370 ЦК України,

Outcome: approved