Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13.11.2012 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] позичає [PERSON] грошові кошти в розмірі 25 000 гривень, з терміном повернення до 13.11.2013 року, а у разі затримки з поверненням боргу [PERSON] зобов'язався доплачувати по 1000 гривень за кожний рік затримки. Вчасно повернути кошти [PERSON] не зміг, що зумовило зростання суми його боргу до 26000 гривень. Відповідач запропонував [PERSON] прийняти в якості погашення боргу належну йому квартиру [ADDRESS], однак розписка не була нотаріально посвідчена, що створило для позивача складнощі в оформленні права власності на квартиру. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву з проханням позовну заяву розглянути без його присутності, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, в 13.11.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно з яким відповідач позичив у позивача грошові кошти в розмірі 25 000 гривень, з терміном повернення до 13.11.2013 року, а у разі прострочення терміну повернення, відповідач сплачує 1000 гривень за кожен рік прострочки. Згідно ст. ст. 526, 527, 530, 532, ЦК України, зобов'язання повинно бути виконане належним чином сторонами у встановлений договором або законом строк, у встановленому місці, встановленим у договорі чином. Зрозумівши, що повернути кошти відповідач не має можливості, однак бажає звільнити себе від будь-яких зобов'язань фінансового характеру, відповідач вирішив передати позивачу квартиру [ADDRESS], загальною площею 29,3 кв.м., житловою площею 17,5 кв.м., що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.1999 року. Разом з тим, позивач повністю погодилася на пропозицію відповідача та намагається оформити право власності на квартиру. У відповідності до ст. 600 ЦК України, зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна, тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюється сторонами. Передання відступного є одним із способів припинення зобов'язання за згодою сторін. В даному випадку сторони дійшли згоди щодо того, що замість виконання зобов'язання, тобто повернення суми грошових коштів переданих боржником позивачем, та які становлять його зміст, боржник виконує інші дії, а саме передає нерухоме майно кредиторові. Таким чином, об'єктом відступного може бути нерухоме майно. Розмір відступного встановлюється сторонами. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно, перехід та припинення підлягають державній реєстрації, яка здійснюється відповідним державним органом. Проте, вказаним положенням не передбачено можливості проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке передано у якості відступного, тому суд вважає за необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, тим самим захистити його майнові права. На підставі викладеного та

Outcome: approved