Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що на утриманні позивача знаходиться неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 28.02.2012 року збільшено розмір стягуваних з [PERSON] аліментів до 300 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що на даний час сума аліментів, які сплачує відповідач на утримання дитини є недостатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому просила змінити розмір стягуваних аліментів та визначити їх у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату через неможливість прибути до суду в зв'язку з сімейними обставинами. Представник позивача заперечував проти відкладення судового засідання, стверджуючи, що відповідач умисно затягує розгляд справи по суті, тому просив розглянути справу без участі відповідача. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи неявку відповідача в підготовче засідання та його заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату, яка не підтверджена жодними долученими документами, суд визнає неповажними причини неявки в судове засідання та розцінює як умисне затягування розгляду справи і вирішення її по суті, а тому приходить до висновку про розгляд справи без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №366216, виданого 07.02.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області. Згідно положень ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є передбачена ст. 181 СК України можливість судового стягнення коштів на її утримання. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 28.02.2012 року було збільшено розмір стягуваних з [PERSON] аліментів до 300 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів на утримання\~\~неповнолітньої дитини, суд враховує те, що в судовому засіданні не було встановлено, що відповідач є непрацездатним, чи якимсь іншим чином позбавлений можливості працевлаштуватись та отримувати доходи, а тому зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Для забезпечення розвитку дитини законодавством визначено прожитковий мінімум, забезпечення якого покладено на батьків. З урахуванням викладеного, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про необхідність збільшення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в межах заявлених позивачем вимог, тобто в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved