Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій в остаточних позовних вимогах просить збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду від 26 серпня 2015 року, та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 686 гривень щомісячно, від дня набрання чинності рішенням суду про зміну аліментів і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 1998 році. Від шлюбу мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09 квітня 2015 року, після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на дошлюбне прізвище «[PERSON]». Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Незважаючи на збільшення індексу споживчих цін з 2014 року по теперішній час, а також зміни прожиткового мінімуму на дитину розмір аліментів на утримання [PERSON] залишився незмінним. На теперішній час розмір аліментів, який стягується на утримання дитини є недостатнім, слід зазначити, що відбулися зміни у сімейному стані платника аліментів, у стані здоров'я [PERSON], а також у матеріальному стані позивача. Так, під час ухвалення рішення про стягнення аліментів судом було враховано, що на утриманні відповідача знаходиться двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON] у жовтні 2016 року досягла повноліття, що потягло за собою зміну сімейного стану відповідача та припинення обов'язку утримувати повнолітню доньку. Також, погіршився стан здоров'я малолітньої [PERSON], вона часто хворіє, перебуває на обліку у лікаря - неврапотолога. Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи /а.с. 34/, в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі /а.с. 37/. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи /а.с. 34/ в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав (а.с. 38). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі змісту рішення Московського районного суду м. Харкова від 09 квітня 2015 року, судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 25 квітня 1998 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Даним рішенням Московського районного суду м. Харкова їх шлюб розірвано. Судове рішення набрало законної сили /а.с. 29/. За змістом ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Від шлюбу сторони мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (свідоцтва про народження відповідно серії [NUMBER] від 01 грудня 1998 року, серії [NUMBER] від 21 травня 2010 року, серії [NUMBER] від 14 вересня 2000 року) /а.с. 5, 6, 7/. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. щомісячно починаючи з 12 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с. 7/. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 грудня 2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття /а.с. 8/. На теперішній час [PERSON] досягла повноліття /а.с. 5/. Відповідно до ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів, визначеного за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Аналогічна правова позиція викладена в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якої розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS], відповідач проживає окремо, що не заперечувалося сторонами. Матеріальний стан позивача та відповідача з моменту ухвалення рішень про стягнення аліментів змінився, утримання доньки потребує значних матеріальних витрат. Зміна матеріального стану позивача та відповідача після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей є підставою для збільшення розміру аліментів. У відповідності до положень ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Виходячи із вищенаведеного та зазначених у ст. 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів малолітньої дитини, а також з урахуванням того, що відповідач є здоровим та працездатним, суд приходить до висновку, що він може надавати позивачу більшу матеріальну допомогу на утримання доньки. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам [PERSON] заборгованість згідно виконавчого листа по справі №643/17728/14-ц від 26 серпня 2015 року, що видав Московський районний суд м. Харкова, станом на 06 лютого 2017 року складає 7423,95 грн. /а.с. 9/. Крім того, як вбачається з довідки №269, виданої 12 квітня 2017 року Державним центром зайнятості Харківського РЦЗ [PERSON] перебуває на обліку як безробітна з 23 березня 2017 року /а.с. 28/. З огляду на наведене, враховуючи, рівний обов'язок батьків щодо утримання доньки, з урахуванням того, що відповідач працює фізичною особою підприємцем та має постійний дохід, беручи до уваги те, що відповідач має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], уточнений позов визнав, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 686,00 грн. щомісячно . Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved