Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи, що з відповідачем вони проживали однією сім'єю, без реєстрації шлюбу в період з травня 2014 року по 23.09.2016р. У зв'язку з тим, що їхнє спільне життя не склалося, з 23.09.2016року вони припинили вести спільне господарство та проживати однією сім'єю, стали проживати окремо один від одного. Мають неповнолітню дитину, батьком якої є відповідач - сина [PERSON], [INFO] З моменту припинення сімейних відносин, син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. В теперішній час стан її стан здоров'я та стан здоров'я сина задовільний, ніякими хронічними захворюванням, вони не хворіють, у лікарів на обліку не перебувають. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною і джерелом її доходів є державна соціальна допомога при народженні дитини, яку вона отримує щомісячно, в розмірі 860 грн., інших доходів вона не має. На догляд за дитиною, а саме: її харчування, одяг, засоби гігієни, вона витрачає кошти, в сумі приблизно 860 грн. на місяць, однак їх повною мірою не вистачає для повноцінного забезпечення життєдіяльності сина. Власну життєдіяльність вона забезпечує за рахунок матеріальної допомоги, яку надають їй її батьки. Відповідач в теперішній час не працює, перебуває на обліку у Вільногірському центрі зайнятості населення, де отримує допомогу по безробіттю, розмір якої їй не відомий. Наскільки їй відомо, відповідач сплачує аліменти на утримання дитини від шлюбу, в якому він перебував до початку сімейного життя з нею, розмір яких їй не відомий. Медичних захворювань, які б перешкоджати відповідачу виконувати свій обов'язок щодо утримання дітей у нього не має, непрацездатних батьків на утриманні також немає, стягнень за виконавчими документами не має. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги та їх обґрунтування підтримали в повному обсязі, посилаючись на вищевказані обставини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснив, що проживали з позивачкою без реєстрації шлюбу до 23.09.2016 р., мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком якого являється він. З часу припинення шлюбно- сімейних відносин, матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини не надавав, оскільки вона не дає змоги бачити сина. Не заперечує свій обов'язок по утриманню дитини, згоден на стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу). На даний час не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості. Представник третьої особи Левченко О.М. позов підтримала, пояснила, що дитина має законне право на отримання від батька аліментів, тому позов просить задовольнити. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт наявності у сторін малолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], згідно якого останній народився [INFO] року і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки про отримання допомоги [PERSON], що видана Департаментом соціально-гуманітарної політики Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, слідує, що позивачка отримує державну допомогу при народженні дитини щомісяця в розмірі 860,00 грн. (а.с.7). Згідно довідки з місця роботи позивача, від 28.09.2016 року, [PERSON] дійсно працює в 52-й Державній пожежно-рятувальній частині ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області на посаді старшини, з 15.02.2016 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, ніяких виплат за місцем роботи з 15.02.2016 року не отримувала. (а.с.8) Згідно акту № 357 від 07.10.2016 року, складеного депутатом Вільногірської міської ради, [PERSON], проведено обстеження родини [PERSON] та встановлено, що [PERSON] разом з сином [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS]. Батьки малолітнього [PERSON] разом не проживають, батько участі у вихованні дитини не бере. Матір'ю створені усі умови для проживання та виховання дитини. (а.с. 9) Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 5591 від 12.10.2016 року, виданої відділом реєстрації фізичний осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], разом з матір'ю [PERSON], та братом [PERSON] (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 12.02.2001 року, що видано виконавчим комітетом Вільногірської міської ради, квартира по [ADDRESS], належить на праві приватної спільної сумісної власності: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с.11) Згідно довідки Вільногірського міського центру зайнятості № 975 від 25.11.2016 року [PERSON], зареєстрований як безробітний з 03.03.2016 року, його дохід за період з 03.03.2016 року по 31.10.2016 року становить 4194,06 грн., в середньому на місяць дохід становить 524,25 грн., також з даних виплат утримуються аліменти (а.с.30). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з травня 2014 р. до 23.09.2016 р. проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], з 23.09.2016 р. сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини відсутні, позовні вимоги відповідачем визнано у повному обсязі, що не суперечить обставинам справи та закону, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 91, 84, 180, 181,182 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved