Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, яку в ході розгляду справи неодноразово уточнювала, діючи як від свого імені, так в інтересах [PERSON], яка надала [PERSON] відповідні процесуальні повноваження, та в уточненому варіанті позову зазначила, що її колишньому чоловіку [PERSON] в 1986 р. було надано 3-кімнатну кооперативну квартиру [ADDRESS]. В 1992 році пай за квартиру був виплачений. З 1997 року відповідач у квартирі не мешкає, в 2001 році сторони розлучилися. В 2007 році [PERSON] зареєстрований за іншою адресою. Позивачі просять визнати за ними право власності на 2/3 частини квартири, яка є спільною сумісною власністю подружжя. В судовому засіданні [PERSON], яка діяла і в інтересах [PERSON], підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. [PERSON] проти позову заперечував, в подальшому подав до суду зустрічний позов щодо визнання за сторонами права власності на спірну квартиру відповідно до належних їм часток із суми сплачених паєнагромаджень, від якого згодом відмовився, що було прийнято судом шляхом постановлення відповідної ухвали, не заперечував проти вирішення спору мирним шляхом, в подальшому в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, зі згоди сторони позивача суд ухвалює по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Як встановлено судовим розглядом та матеріалами справи, відповідно до реєстраційного посвідчення від 28.04.1992 р. за [PERSON] на праві особистої власності зареєстрована кооперативна квартира [ADDRESS]. Зазначена квартира була придбана за час знаходження [PERSON] у шлюбі зі [PERSON] Шлюб укладений 28 липня 1984 р. (а.с. 6), розірваний рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.10.1997 р. (а.с. 25), свідоцтво про розірвання шлюбу видано 26 червня 2001 р. (а.с. 7). У шлюбі народилася донька сторін [PERSON], [INFO] (а.с. 8), яка ж інвалідом 2 групи з дитинства (а.с. 9) Відповідно до ст. ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Таким чином, спірна квартира є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Згідно зі ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна одного з подружжя може бути збільшена, якщо з ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, який вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Безпосередньо [PERSON] в своєму позові зазначає, що вважає квартиру спільною сумісною власністю не лише себе та [PERSON], а і їхню доньку [PERSON], яка є інвалідом дитинства. За таких обставин суд вважає можливим, з урахуванням позиції [PERSON], висловленої ним в позовній заяві, визнати за [PERSON], [PERSON] право власності на 2/3 частини вказаної квартири. При цьому сторони не позбавлені можливості в позасудовому порядку або шляхом подання відповідного позову вирішити між собою питання про грошову компенсацію відносно вартості часток, що виділяються. Питання ж про повернення [PERSON] частини вартості сплачених ним судових витрат з урахуванням проведених експертами дій необхідно вирішувати в позасудовому порядку, про що була надана відповідь ХНДІСЕ ім. Бокаріуса.

Outcome: approved