Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розподіл в натурі квартири, яка є об»єктом права спільної сумісної власності. В позовній заяві вказала, що вона є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS]. Власником іншої 1/2 частки є відповідач. Відповідач проживає у даній квартирі і це призводить до порушення її права власності. Прохала виділити їй в натурі 1/2 частку в праві спільної часткової власності на дану квартиру. 9.12.2014 р. позивач уточнила позовні вимоги та прохала суд встановити порядок користування спірною квартирою, виділивши їй у користування частину приміщення квартири площею 20,55 кв.м. (14,3+6,25), в тому числі кімнату 2 площею 14,3 кв.м. та частину кімнати 3 площею 6,25 кв.м. У спільному користуванні залишити коридор 1 площею 8,4 кв.м., кухню 5 площею 6,4 кв.м., ванну кімнату 6 площею 2,5 кв.м., вбиральню 7 площею 0,9 кв.м. та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати: судовий збір - 243,6 грн. та вартість проведеної експертизи - 1500 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, прохала позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснив, що проживає разом з сім»єю , яка складається з 4 осіб у даній квартирі. Не заперечує проти виплати позивачці грошової компенсації за її частку у квартирі, але не відразу, а протягом певного періоду. Однак позивач на це не погоджується. Перепланувати спірну квартиру технічно не можливо, оскільки будинок, в якій вона розміщена, старий. Прохав у позову відмовити. Третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з»явилася, причини неявки суд не повідомила. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] (а.с.9). Власником іншої 1/2 частки є відповідач [PERSON], що ним визнається. Відповідно до висновку №90-14 судової будівельно-технічної експертизи, розподілити квартиру [ADDRESS] не представляється можливим, однак можливо встановити порядок користування квартирою, залишивши частину приміщень квартири у спільному користуванні. У дослідницькій частині висновку міститься один варіант порядку користування квартирою, з якого вбачається, що для виконання запропонованого варіанту, необхідно здійснити перепланування, а саме: улаштувати перегородку в кімнаті 3 площею 16,6 кв.м., розділивши дане приміщення на два площею 6,25 кв.м. та 10,34 кв.м. Частину кімнати площею 10,35 кв.м. використовувати як житлову кімнату, а частину кімнати 3 площею 6,25 кв.м. - як коридор. Улаштувати дверний отвір із кімнати 4 площею 10,2 кв.м. в частину кімнати 3 площею 10,354 кв.м. Перепланування в квартирі необхідно робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів, що передбачено Правилами утримання жилих будинків та при будинкових території житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. №76 (а.с.21-30). Згідно положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Як роз'яснено в п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. При встановленні порядку користування квартирою кожному із співвласників передається в користування конкретна частина квартири з урахуванням його частки в праві спільної власності на квартиру. Експертом не визначені варіанти встановлення порядку користування квартирою з урахуванням часток сторін у праві спільної часткової власності без здійснення перепланувань та переобладнань житлового приміщення, тому суд приходить до висновку щодо неможливості визначити порядок користування спірною квартирою з дотриманням права кожного із співвласників на володіння, користування та розпорядження належною йому часткою. Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих приміщень у житлових будинках встановлені Правилами утримання жилих будинків та при будинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76. Згідно з пунктом 1.4.1 цього наказу переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради. Відповідно до ст. 152 ЖК України переобладнання та перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Рішенням виконавчого комітету Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області від 15.12.2014 р. №138 відмовлено [PERSON] у наданні дозволу на переобладнання на перепланування квартири [ADDRESS] (а.с.48). Позивачем не надано доказів (висновків) про відповідність робіт по виконанню перепланування спірної квартири будівельним нормам і правилам, про відповідність перепланування санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки, відсутність даних, що це не порушує прав інших співвласників. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed