Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що від шлюбу з відповідачем позивач має повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається в Національному університеті біоресурсів і природокористування України, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а тому просить, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 2300 грн. щомісячно до закінчення навчання. В судове засідання позивач не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судове повідомлення вручене належним чином. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача, позивач не заперечує проти заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09.06.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09.06.2001 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.03.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . З довідки №561 від 06.11.2020 року, виданої Національним університетом біоресурсів і природокористування України, встановлено, що [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання на факультеті конструювання та дизайну даного навчального закладу за спеціальністю «Галузеве машинобудування», навчається з 01.09.2019 року. Строк закінчення навчання 30.06.2023 року. Згідно положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 р., обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому враховуються: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на зазначене, суд при ухваленні даного рішення приймає до уваги те, що відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved