Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в якому просить суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, стягнутих з відповідача на її користь на утримання сина у розмірі 300 гривень до 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбних відносинах з 2000 року. Від даного шлюбу у сторін 26 липня 2003 року народився син [PERSON], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні та піклуванні. Одразу після народження сина, відповідач покинув позивачку з дитиною. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 14 вересня 2005 року стягнуто з [PERSON], [INFO] аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 300 (триста гривень) щомісячно до повноліття сина, тобто до 26.07.2021 року, починаючи з 03.08.2005 року. Позивачка вказує що з моменту ухвалення рішення відбулося суттєве збільшення розміру цін на продукти харчування та комунальні послуги. Також, на даний час син позивачки та відповідача потребує значно більшого догляду, розвитку та матеріальних затрат, у звязку з навчанням та додатковими заняттями з репетиторами, вивченням іноземної мови та зайняттям спортом. У звязку з чим, позивачка стала нести більш матеріальні затрати на утримання сина та її матеріальний стан відповідно погіршився. Так, у звязку зі збільшенням цін на комунальні послуги, навчання та продукти харчування, виховання дитини на рівні необхідному для її фізичного, розумового, духовного та соціального розвитку, позивачка несе великі матеріальні затрати. Посилаючись на викладене позивачка вимушена звернутися з наступним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до канцелярії суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. За таких обставин суд, зі згоди позивачки, відповідно до положень статті 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивачки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що від фактичного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ЖД № 183572, виданого Другим відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси. Одразу після народження сина, відповідач покинув позивачку з дитиною та за п'ятнадцять років жодного разу станом здоровя та долею дитини не поцікавився. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 14 вересня 2005 року стягнуто з [PERSON], [INFO] аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 300 (триста гривень) щомісячно до повноліття сина, тобто до 26.07.2021 року, починаючи з 03.08.2005 року. Відповідно до статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоровя когось зі них та інших випадках, передбачених цим кодексом. В контексті ст. 192 СК України покращення матеріального стану платника аліментів, про що стало відомо одержувачу аліментів, надає право останньому звернутися з позовом про збільшення розміру аліментів, але за умови що його власний стан погіршився. Предявляючи позов про зміну розміру аліментів на утримання дитини позивачкою зазначено, що з моменту ухвалення рішення відбулося суттєве збільшення розміру цін на продукти харчування та комунальні послуги. Також, на даний час дитина потребує значно більшого догляду, розвитку та матеріальних затрат, у звязку з навчанням та додатковими заняттями з репетиторами, вивченням іноземної мови та зайняттям спортом. У звязку з чим, позивачка стала нести більші матеріальні затрати на утримання сина та її матеріальний стан відповідно погіршився. Так, у звязку зі збільшенням цін на комунальні послуги, навчання та продукти харчування, виховання дитини на рівні необхідному для її фізичного, розумового, духовного та соціального розвитку, позивачка несе великі матеріальні затрати. Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Стаття 273 СК України містить дві підстави для їх коригування: а) шляхом зміни розмір аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення та і у бік покращення. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та мате ратне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3 ст.181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2017 рік для дітей віком з 6 до 18 років. Згідно з даним Законом для дітей відповідного віку прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2017 року 1689 гривень; з 01.05.2017 року 1777 гривень; з 01 грудня 1860 гривень. Суд, з урахуванням наданих до суду стороною позивачки документів, вважає що 1/4 частина від усіх доходів відповідача, щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку буде достатньою на утримання дитини та підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved