Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27 січня 2016 року і до повноліття дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що вона 19 червня 2004 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано 18 листопада 2013 року рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вона не може одна забезпечити дитині належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового , духовного, морального і соціального розвитку дитину. Відповідач матеріально дитину не утримує. Оскільки відповідач добровільно не виконує свого обов'язку щодо утримання малолітньої дитини, вважає, що вправі вимагати від нього сплату аліментів на утримання дитини за судовим рішенням. В судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі з підстав, що зазначені у ньому Відповідач [PERSON] до судового засідання не з»явився з невідомих суду причин. Суд, вислухавши думку позивачки, яка не заперечував проти ухвалення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне: Сторони з 19.06.2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від вищезазначеного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 06 січня 2006 року, де зазначено, що батьком [PERSON] є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 18 листопада 2013 року, яке набрало законної сили 29.11.2013 року, шлюб між сторонами розірвано та місце проживання малолітнього сина сторін - [PERSON] визначено із матір»ю - [PERSON] Після розірвання шлюбу сторони і дитина проживають в одній квартирі, однак спільного господарства не ведуть та малолітній син [PERSON] перебуває на утриманні позивачки. Відповідно до ст..ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст..184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також на наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, між сторонами не досягнуто домовленості про способи виконання обов'язку утримувати їх дитину відповідачем. Відповідач допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає, в порядку ст..188 Сімейного Кодексу України від обов'язку утримувати сина останній не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів, згідно ст.189 Сімейного кодексу України, між сторонами не укладено. Ненадання матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини є порушенням обов'язку батьків піклуватися про своїх дітей, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved