Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в якій зазначила, що 06.08.2005 року померла [PERSON]. Після її сметрі залишилася спадщина, яка скадається з двох земельних ділянок площею 3,17 га., та 3,18 га., що знаходяться на території [PERSON] сільської ради Тростянецького району Вінницької області, що підтверджується державними актами на право приватної власності на землю. Після смерті [PERSON] вона є спадкоємцем її майна по заповіту від 09.04.2001 року, посвідченого секретарем Четвертинівської сільської ради Тростянецького району. Також повідомила, що хоча [PERSON]. померла ще у 2005 році про її смерть їй стало відомо лише в квітні 2015 року і це стало причиною пропуску 6-ти місячного строку для звернення з заявою про прийняття спадщини. За її життя вона доглядала [PERSON] і підтримувала, а потім та на початку 2005 року переїхала до Харківської області, а тому вони припинили підтримувати відносини. В якості подяки за те, що вона [PERSON] доглядала її та її чоловіка, [PERSON] залишила їй державні акти та заповіт. Причину пропуску строку вважає поважною, тому просила рішенням суду визначити їй додатковий строк протягом двох місяців, достатній для подання до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 15.09.2015 року залучино до участі у даній справі в якості співвідповідача [PERSON], яка є дочкою померлої. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений, раніше пояснив суду, що не заперечує проти позову, зазначивши, що у померлої є дочка [PERSON] Представник відповідача [PERSON], [PERSON] в режимі відеоконференції заперечила проти задоволення в позові [PERSON] На адресу суду надала запечечення, що 06.08.2005 року померла її мати [PERSON] Після її смерті залишилася спадщина. 09.04.2001 року її мати незрозуміло з яких причин оформила заповіт на позивача працівника [PERSON] сільської ради і це при тому, що вона просила її забрати до себе за станом здоровя і була привезена на постійне проживання в Харківську область, а саме в квітні 2001 року. Вважає, що спадкоємцем на майно [PERSON] є вона донька померлої. Лише у вересні 2015 року вона дізналася, що її мати склала заповіт, яким заповіла на користь працівника [PERSON] сільської ради [PERSON] земельні ділянки. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.\~\~ Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами\~ст. 10 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2\~ст. 60 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Беззаперечно доведено, що 06.08.2005 року померла [PERSON] в с. Пролетарське Зміївського району Харківської області, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серія І-АМ №317766 від 19.06.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 7). Згідно копії заповіту складеного 09.04.2001 року, [PERSON] заповідала [PERSON] земельну частку (пай) по сертифікату, виданого КСП [PERSON] с. Четвертинівки, Тростянецького району Вінницької області (а.с. 8). Згідно повідомлень завідувача Тростянецькою ДНК [PERSON] від 26.09.2015 року № 492/01-16 та завідувача Зміївської державної нотаріальної контори [PERSON] від 23.07.2015 року № 1351/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 06.08.2005 р. в нотаріальній конторі відсутня (а.с. 21, 29). Відповідно до довідки виданої Чемужівською сільською радою Зміївського району Харківської області від 24.04.2015 року № 615, [PERSON] була зареєстрована і проживала за адресою: [INFO] з 29.05.2001 року по день смерті 06.08.2005 року. За вказаною адресою на день смерті [PERSON] і по сьогодні зареєстровані і проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.47). Згідно посвідки про народження серія УЕ №609228, виданої 24.12.1945 року [PERSON] є донькою [PERSON]. Відповідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серія АМ №258048 [PERSON] одружилася з [PERSON] і їй присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідно копії свідоцтва про одруження серія ІІІ-УР № 546811 від 29.05.1966 року [PERSON] одружилася з [PERSON] і їй присвоєне прізвище [PERSON]. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Померла [PERSON], мешкала разом з дочкою [PERSON]. Отже належними відповідачем є спадкоємець, який прийняв спадщину, тобто [PERSON] Відповідно до ст.ст.1261,1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні батьки та сестри спадкодавця , його баба та дід як з боку батька , так і з боку матері. Відповідно до ч.1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти ії. Згідно з ч.1 статті 1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк , достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка площею 3.17 га у межах згідно з планом та земельна ділянка площею 3.18 га в межах згідно з планом, що належала померлій на підставі державних актів на право приватної власності на землю, доданих до матеріалів справи (а.с. 9,10). Позивачкою ж, у встановлений законом строк, заява про прийняття спадщини подана не була. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов?язані з об`єктивними, непереборними,істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Однак необізнаність спадкоємця про смерть спадкодавця, не підтримання зв`язків з померлим не може свідчити про наявність істотних труднощів для спадкоємця для звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори і не може бути причиною, пов`язаною з об`єктивними, непереборними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, як те передбачено п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування». З огляду на викладене, враховуючи заперечення дочки спадкодавця [PERSON] суд не вбачає передбачених ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні свідки позивача [PERSON] та [PERSON] не дали пояснень щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд перевіривши доводи і заперечення сторін вважає, що позивачу слід відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача в сплаченому розмірі. На підставі викладеного, ст.ст.\~15,\~16,\~1268-1270,\~1272,\~1273 ЦК України,

Outcome: dismissed