Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 19.06.1999 вона уклала шлюб із [PERSON] . Від шлюбу у них народилися спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з даним позовом стало те, що їх сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, через що поміж ними постійно виникали суперечки, які згодом переросли у сварки, скандали, непорозуміння. Як наслідок вони почали проживати окремо. Фактично припинили шлюбні відносини з 2013 року та з цього часу не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення не можливе, оскільки сім`я фактично розпалася, шлюб носить лише формальний характер. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення якого була повідомлена своєчасно, належним чином, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, строк на примирення просить не давати, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , в судові засідання, призначені на 06.12.2021, 23.12.2021, не з`явився, до суду повернувся конверт з відміткою «Укрпошти» про невручення судового виклику через письмову відмову одержувача. Судові повістки про виклик до суду направлялися за останнім відомим місцем проживання. Крім того, відповідне повідомлення про виклик відповідача було розміщене на офіційному веб-порталі Судової влади України. Відзив на позовну заяву до суду від відповідача не надходив. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, зі згоди позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 19.06.1999 між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис №11, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] . У сторін [INFO] народилися донька [PERSON] та [INFO] - син [PERSON] , що підтверджено копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно, виданих повторно. У теперішній час подружжя мешкає окремо один від одного, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення неможливе, шлюб носить формальний характер. Майнового спору між сторонами немає. Вимоги про визначення місця проживання неповнолітнього сина не заявлені. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.3 ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення для справи. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження та оцінки наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень ст.141 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved