Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. щомісяця. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем з 24 жовтня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін 28 лютого 2016 року народився син [PERSON]. Позивач зазначає, що з початку 2017 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини, на даний час малолітня дитина проживає з нею, повністю знаходяться на її утриманні, відповідач ухиляється від утримання їх спільної дитини, ніякої матеріальної допомоги не надає, хоча має неофіційний дохід. При цьому позивач просить стягнути аліменти у розмірі 2000 грн. щомісяця, посилаючись на те, що дитина визнана інвалідом, потребує постійного лікування. Вона, на даний час, продовжує навчання, в повному обсязі не має можливості забезпечити потреби дитини, і вважає, що до досягнення дитиною повноліття, відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить задовольнити у повному обсязі, надавши пояснення про те, що [PERSON] працює, має достатній заробіток, має можливість надавати допомогу своїй дитині, яка являється інвалідом, та з якою вона, на даний час змушена, проживати окремо від батька, самостійно створювати для дитини всі необхідні умови для гідного існування. Крім того, позивач надала пояснення про те, що в період їх спільного проживання відповідач мав мінливий заробіток, однак його заробіток в середньому складав не менше 5000 грн. щомісяця, що, на її думку, дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 2000. В свою чергу, вона отримує стипендію та допомогу на утримання дитини, визнаного у встановленому порядку інвалідом, цих коштів не вистачає на ліки та реабілітаційні заходи, необхідні для відновлення функцій опорно-рухового апарату дитини. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, надав пояснення, що офіційно він не працевлаштований, має непостійний заробіток, не зможе виплачувати аліменти у такому розмірі. Також відповідач надав пояснення, що періодично надає допомогу своїй дитині, однак вважає, що кошти, які ним перераховуються позивачці, можуть бути використані не на потреби дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 24 жовтня 2015 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], останній народився 28 лютого 2016 року, його батьками значаться сторони по справі (а.с. 4). У відповідності до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В розумінні ст.180 СК України обовязок щодо утримання неповнолітніх дітей є спільним, як матері, так і батька. Судом встановлено, що малолітня дитина на даний час проживає разом з матірю, про що свідчить довідка про склад сім'ї (а.с. 6) та знаходяться на її утриманні. Судом встановлено, не оспорено сторонами, що момент винесення рішення сторони припилили сімейно-шлюбні відносини, дитина залишилася проживати з матірю, відповідач періодично надає добровільну допомогу на утримання дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182 СК України, з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1700 грн. щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан платника аліментів, який офіційно не працевлаштований, однак являється працездатним, даних про наявність інших утриманців у відповідача суду, у спосіб, передбачений ст.60 ЦПК України, не подано. Також суд враховує матеріальний стан отримувача аліментів, яка на даний час не працює, здійснюючи догляд за дитиною-інвалідом, [PERSON] являється студенткою, навчається на бюджетній основі, проживає окремо від відповідача. Крім того, суд враховує стан здоровя дитини, яка у відповідності до медичного висновку від 22.02.2017 року визнана інвалідом, його захворювання відповідає розділу 1 пункту 1 підпункту 1.1 переліку медичних показань, що дають право на одержання соціальної допомоги для дітей-інвалідів віком до 18 років. Сторонами не оспорювалося, що [PERSON] отримує допомогу для дитини-інваліда, однак, згідно поданих виписок з медичних карток стаціонарного лікування хворого [PERSON], останній постійно приймає певні ліки, потребує проходження тривалого реабілітаційного лікування, санаторно-курортного лікування, тощо. Саме необхідність тривалого курсу лікування дитини враховується судом при визначенні розміру аліментів, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача, у разі зміни зазначених обставин, звертатися до суду з позовом про зменшення чи збільшення розміру аліментів. Позов був предявлений 26.06.2017 року, а тому суд, у відповідності до вимог ч.1 ст. 191 СК України, вважає за необхідне стягнути аліменти з дня предявлення позову. Крім того, у відповідності до Закону України «Про судовий збір», відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial