Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра плюс 2009» про розірвання договорів оренди землі. 24 березня 2014 року позивач [PERSON] уточнила свої позовні вимоги (а.с. 100-101) та просила суд розірвати договори оренди землі укладені між нею та ТОВ «Іскра плюс 2009» та стягнути з відповідача орендну плату за 2013 рік в сумі 4722,53 грн. Свій позов обґрунтувала тим, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 021740, у неї у власності є земельна ділянка загальною площею 7,9978га, яка складається із двох ділянок площею 3,9278 га та 4,0700 га та знаходиться на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області. 14 грудня 2009 року між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Іскра плюс 2009» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 3,9278 га. Крім цього, 14 грудня 2009 року між нею та відповідачем був також укладений договір оренди земельної ділянки площею 4,0700 га. При укладенні договорів, відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати орендну плату за користування земельними ділянками позивача протягом 5 років, а належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є внесення орендної плати в строк, в формі та розмірі, які визначені в договорах. На виконання умов договорів позивачка здійснила передачу земельних ділянок, тим самим повністю виконала свої зобов'язання перед відповідачем. Однак, відповідачем не було сплачено орендну плату за 2010 - 2012 роки, тому позивач була змушена стягнути оренду плату в судовому порядку. В 2013 році відповідач знову не сплатив орендну плату. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача орендну плату за 2013 рік в сумі 4722,53 грн., а також, у зв'язку із систематичним порушенням відповідачем умов договору, розірвати договори про оренду землі та стягнути з відповідача судові витрати. 26 березня 2014 року від відповідача ТОВ «Іскра плюс 2009» надійшов зустрічний позов (а.с. 107-108), що був об'єднаний в одне провадження з первісним позовом. В зустрічному позові ТОВ «Іскра плюс 2009» зазначено, що 14 грудня 2009 року між [PERSON] та ТОВ «Іскра плюс 2009» були укладені договори оренди земельних ділянок площами 3,9278 га та 4,0700 га. Вказані договори були зареєстровані 26 січня 2010 року. У 2012 року ТОВ «Іскра плюс 2009» в ході інвентаризації земельних ділянок було з'ясовано, що земельні ділянки [PERSON] фактично знаходяться в користуванні ТОВ «ЛАН». Таким чином ТОВ «Іскра плюс 2009» не мало змоги обробляти земельну ділянку [PERSON], тобто зазнало збитків у формі упущеної вигоди, а також сплачувало податки за користування земельними ділянками, якими фактично не користувалося. У зв'язку з чим, ТОВ «Іскра плюс 2009» звернулося до [PERSON] та ТОВ «ЛАН» з вимогою про відшкодування збитків та упущеної вимоги, проте вказані вимоги були залишені без відповіді. Враховуючи викладене, позивач за зустрічним позовом ТОВ «Іскра плюс 2009» просить суд стягнути з [PERSON] збитки за порушення договірних зобов'язань за 2013-2014 роки в сумі 115000 грн., суму сплаченої [PERSON] орендної плати в 2010 році в сумі 4500 грн., а також просить стягнути з ТОВ «ЛАН» недоотриманий прибуток за 2010-2012 роки в сумі 189232 грн., витрати на сплату прибуткового податку в сумі 2382 грн. та земельного податку в сумі 450 грн., збитки, понесені ТОВ «Іскра плюс 2009» у зв'язку із задоволенням позову [PERSON] - 12340,36 грн. орендної плати, 1000 грн. моральної шкоди, 229,40 грн. судовий збір, 500 грн. витрати за послуги адвоката. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи при її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги. В попередніх судових засідання [PERSON] особисто підтримала свої позовні вимоги та додатково пояснила, що в 2009 році уклала договори оренди земельних ділянок з ТОВ «Іскра плюс 2009» та на підставі актів прийому - передачі об'єкту оренди передала земельні ділянки орендарю. З ТОВ «ЛАН» [PERSON] ніяких договірних відносин в 2009-2913 роках не мала та відповідно орендну плату за вказані роки від ТОВ «ЛАН» не отримувала. Зустрічний позов ТОВ «Іскра плюс 2009» не визнає оскільки, вона ніяким чином не порушувала договірних зобов'язань, всі умови договорів щодо передачі земельних ділянок виконала, перешкод в користуванні земельними ділянкам орендарю ТОВ «Іскра плюс 2009» не чинила. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав та додатково пояснив, що 14 грудня 2009 року [PERSON] уклала з ТОВ «Іскра плюс 2009» договори оренди належних їй земельних ділянок, але в порушення умов договорів орендар орендну плату не сплачував, тому вона була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення орендної плати. Рішенням суду від 5 червня 2013 року позов [PERSON] був задоволений, з ТОВ «Іскра плюс 2009» було стягнуто орендну плату за 2010-2012 роки в сумі 12340,36 грн. В подальшому [PERSON] подала позов про розірвання договорів оренди на підставі систематичного порушення орендарем умов договору, оскільки ТОВ «Іскра плюс 2009» не сплачувало їй орендну плату за 4 роки поспіль. Щодо зустрічного позову ТОВ «Іскра плюс 2009» про стягнення збитків з [PERSON], представник позивача [PERSON] пояснив, що позивачем за зустрічним позовом не доведено, що [PERSON] порушувала умови договору оренди та передала земельні ділянки у користування ТОВ «ЛАН». Натомість рішенням суду від 5 червня 2013 року (що набрало законної сили) було стягнуто орендну плату саме з ТОВ «Іскра плюс 2009», тобто встановленим є факт, що в 2010-2012 роках земельними ділянками [PERSON] користувалося саме ТОВ «Іскра плюс 2009». Крім того, суми збитків, наведені позивачем за зустрічним позовом, є необґрунтованими, оскільки вони не підтверджені жодними допустимими та належними доказами. Враховуючи викладене, представник позивача просив відмовити в задоволення зустрічного позову в повному обсязі. Представник відповідача Шмаровоз Т.М. в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі, надала суду письмові заперечення (а.с. 136) та додатково пояснила, що вона не погоджується з розміром орендної плати розрахованої позивачем, вважає його завищеним. Із сум орендної плати має бути відрахований податок в розмірі 15%. Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги про розірвання договорів оренди, оскільки, на думку представника відповідача, земельні ділянки в порушення умов договору були передані [PERSON] товариству з обмеженою відповідальністю «ЛАН», а ТОВ «Іскра плюс 2009» не мало змоги їх обробляти. [PERSON] жодного разу не зверталася до ТОВ «Іскра плюс 2009» з вимогою про сплату орендної плати. Всім своїм орендодавцям товариство сплачує орендну плату вчасно та в повному обсязі. Зустрічний позов Шмаровоз Т.М. підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснила, що [PERSON] в порушення умов договорі оренди передала свої земельні ділянки ТОВ «ЛАН» та звернулася до суду з позовом про стягнення орендної плати з ТОВ «Іскра плюс 2009» з метою отримання орендної плати з двох товариств. ТОВ «Іскра плюс 2009» не мало змоги обробляти земельні ділянки [PERSON] у зв'язку з тим, що ними користувалося ТОВ «ЛАН», що підтверджується відмовними матеріалами № 798 та № 491. В результаті змови [PERSON] та ТОВ «ЛАН», позивач за зустрічним позовом зазнав наступних збитків: за порушення договірних зобов'язань за 2013-2014 роки в сумі 115000 грн., орендна плата сплачена [PERSON] в 2010 році в сумі 4500 грн., недоотриманий прибуток за 2010-2012 роки в сумі 189232 грн., витрати на сплату прибуткового податку в сумі 2382 грн. і земельного податку в сумі 450 грн., збитки, понесені ТОВ «Іскра плюс 2009» у зв'язку із задоволенням позову [PERSON] - 12340,36 грн. орендної плати, 1000 грн. орендної плати, 229,40 грн. судовий збір, 500 грн. витрати за послуги адвоката. Ні підтвердження зустрічного позову представник Шмарової Т.М. послалася на довідку про урожайність ячменю, довідку про розмір недоотриманого прибутку, постанови про відмову в порушення кримінальних справи, письмові пояснення [PERSON] та [PERSON], вимогу до ТОВ «ЛАН», пропозицію до [PERSON], податковий розрахунок за 4 квартал 2011 року. Представник відповідача за зустрічним позовом ТОВ «ЛАН» [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності та письмові заперечення (а.с. 132), згідно яких просить суд відмовити в задоволенні зустрічного позову ТОВ «Іскра плюс 2009». В запереченнях зазначено, що свого часу ТОВ «ЛАН» дійсно намагалося укласти договори оренди з [PERSON], для чого між ним були підписані бланки договорів оренди, але дізнавшись про існування договорів оренди, укладених між [PERSON] та ТОВ «Іскра плюс 2009» 14 грудня 2009 року, що пройшли державну реєстрацію 26 січня 2010 року, ТОВ «ЛАН» відмовилося від своїх намірів. Таким чином, ТОВ «ЛАН» не використовувало земельні ділянки [PERSON] у 2010-2013 роках, оскільки не мало для цього ніяких правових підстав та відповідно ніякої орендної плати [PERSON] не сплачувало. Враховуючи викладене, ТОВ «ЛАН» вважає зустрічний позов необгунтованим та відповідно таким, що не підлягає задоволенню. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, а в свою чергу зустрічна позовна заява ТОВ «Іскра плюс 2009» - не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно вимог ст. 96 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок та орендну плату Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за несплату. Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про оренду землі», внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Орендодавець зобов'язаний: передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди; при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки; не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою; відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов'язані з поліпшенням стану об'єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця; попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об'єкта оренди. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі», орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію і доходи; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем. Орендар земельної ділянки зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби. В ході судового розгляду справи було встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 021740 (а.с. 5), зареєстрованого 1 лютого 2005 року в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 010527300146, у власності [PERSON] є земельна ділянка загальною площею 7,9978 га, яка складається із двох ділянок площею 3,9278 га та 4,0700 га та розташована на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області. 14 грудня 2009 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Іскра плюс 2009» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 3,9278 га, зареєстрований 26 січня 2010 року у Михайлівському районному відділі Запорізької регіональної філії Центру державного земельного кадастру під № 041027300083 (а.с. 6-8). Крім цього, 14 грудня 2009 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Іскра плюс 2009» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 4,0700 га, зареєстрований 26 січня 2010 року у Михайлівському районному відділі Запорізької регіональної філії Центру державного земельного кадастру під № 041027300097 (а.с. 11-13). Умови вказаних договорів є аналогічними. Вказані в договорах земельні ділянки були передані [PERSON] ТОВ «Іскра плюс 2009» 14 грудня 2009 року, що підтверджується актами визначення в натурі меж земельних ділянок та передачу на зберігання межових знаків і актами прийому-передачі об'єктів оренди (а.с. 8,9,13,14) і не заперечується сторонами. Тобто, позивач [PERSON] зі свого боку повністю виконала свої зобов'язання за договором. Умовами договорів від 14 грудня 2009 року передбачено наступне: п. 8 - договори укладені терміном на 5 років; п. 9 - розмір орендної плати вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі чи в натуральній формі по закупівельним цінам рослинницької продукції, що склалась на момент розрахунків; п. 10 - обчислення розміру орендної плати за землю обчислюється з урахуванням індексів інфляції; п. 11 - орендна плата вноситься орендарем один раз на рік до 25 грудня звітного року; п. 43 - відповідальність за несплату орендної плати несе орендар. В порушення умов договорів, орендар не сплатив орендну плату за 2010 - 2012 роки, тому позивач була змушена звернутися до суду з позовом. Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 5 червня 2013 року (а.с. 70-71) з ТОВ «Іскра плюс 2009» на користь [PERSON] стягнуто орендну плату за користування земельними ділянками площею 4,0700га та 3,9278га в розмірі 12340,36 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн., а також судові витрати на загальну суму 729,40 грн. Вказане рішення суду було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12 березня 2014 року. А відповідно рішення Михайлівського районного суду від 5 червня 2013 року набрало законної сили 12 березня 2014 року. В силу вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, які встановлені вказаним судовим рішенням, суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню в межах розгляду даної справи, а тому достовірно встановленим є факт не сплати відповідачем ТОВ «Іскра плюс 2009» орендної плати [PERSON] за період з 2010 по 2012 роки в сумі 12340,36 грн. За 2013 рік звітний рік відповідач знову не виплатив позивачу орендну плату, чим вже повторно порушив умови п. 11 договорів, а тому має місце систематичне порушення відповідачем зобов'язань щодо сплати орендної плати, неналежне виконання ним умов договорів, у зв'язку з чим виникла ще одна заборгованість вже за 2013 рік, що є істотним порушенням договорів від 14 грудня 2009 року. Тобто, в порушення умов договору оренди землі, відповідач орендну плату за користування земельною ділянкою за 2010 - 2013 роки позивачу не сплачував, що згідно вимог ст. 610 ЦК України є порушенням зобов'язань. Перевіривши наведений в позовні заяві розрахунок орендної плати за 2013 рік за двома договорами оренди, суд вважає його правильним та обґрунтованим, оскільки він відповідає умовам договорів оренди. Так, згідно довідки Держкомзему № 06-21/87 від 11 лютого 2014 року вартість земельної ділянки площею 3,979 га складає 73617,63 грн. (а.с. 102), відповідно 3% її вартості складає - 2208,53 грн. Згідно довідки Держкомзему № 06-21/88 від 11 лютого 2014 року вартість земельної ділянки площею 4,0700 га складає 83799,84 грн. (а.с. 103), відповідно 3% її вартості складає - 2514 грн. Таким чином, розмір орендної плат за 2013 рік складає 4722,53 грн. (2208,53+2514=4722,53), що підлягає примусовому стягненню з відповідача. Стосовно позовних вимог щодо розірвання договорів оренди землі слід зазначити наступне: Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ст. 141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до п. 38 договорів від 14 грудня 2009 року, договір припиняються шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін з підстав невиконання стороною обов'язків, встановлених договором. Отже за змістом ст.ст. 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», ч. 1 ст. 141 ЗК України, умов договорів від 14 грудня 2009 року у разі невиконання орендарем обов'язків, передбачених статтями 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та умов договору оренди земельної ділянки, щодо систематичної несплати орендної плати в установлений договором строк, договір може бути достроково розірваний за рішенням суду. В ході судового розгляду було встановлено наступне: Відповідач не сплатив позивачу орендну плату за 2010-2012 роки в сумі 12340,36 грн., що було встановлено рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 5 червня 2013 року, що набрало законної сили 12 березня 2014 року. Несплата орендної плати за 2013 рік в сумі 4722,53 грн. також була встановлена судом, оскільки доказів отримання позивачем орендної плати за 2013 рік суду надано не було. За таких умов, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання договорів оренди землі від 14 грудня 2009 року та повернення земельних ділянок позивачу, оскільки не сплата відповідачем орендної плати у період з 2010 по 2013 рік, має ознаки систематичності порушень умов договорів, що є обов'язковою умовою для розірвання договорів оренди. Тому, позовні вимоги в частині розірвання договорів оренди також підлягають задоволенню. Зустрічний позов ТОВ «Іскра плюс 2009» не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, письмових доказів, висновків експертів. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання. В зустрічному позові зазначено, що рішенням суду від 5 червня 2013 року з ТОВ «Іскра плюс 2009» на користь [PERSON] стягнуто орендну плату в сумі 12340,36 грн., 1000 грн. моральної шкоди, 229,40 грн. судовий збір, 500 грн. витрати за послуги адвоката, але фактично земельними ділянками користувалося ТОВ «ЛАН», тому вказані суми підлягають стягненню з ТОВ «ЛАН» на користь ТОВ «Іскра плюс 2009». Крім того, через неможливість обробляти земельні ділянки [PERSON], у 2010-2012 роках, ТОВ «Іскра плюс 2009» понесло збитки у вигляді недоотриманого прибутку в сумі 189232 грн., сплачених прибуткового податку в розмірі 2382 грн. та податку на землю в сумі 450 грн., тому вказані суми також підлягають стягненню з ТОВ «ЛАН». Крім того, ТОВ «Іскра плюс 2009» сплатило [PERSON], орендну плату в сумі 4500 грн. за 2010 рік, хоча фактично земельними ділянками [PERSON] не користувалося, а також упущена вигода у зв'язку з неможливістю використання земельних ділянок [PERSON] в 2013 та 2014 роках складає 115000 грн. та підлягає стягненню з [PERSON] Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають наслідки встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків. Судом встановлено, що 14 грудня 2009 року між [PERSON] та ТОВ «Іскра плюс 2009» були укладені договори оренди земельних ділянок, що були належним чином зареєстровані 26 січня 2010 року (а.с. 6-14). Натомість, посилання представника позивача за зустрічним позовом Шмарової З.Т. на договори оренди укладені між [PERSON] та ТОВ «ЛАН» 10 грудня 2010 року (а.с. 140-154), як на доказ фактичного використання земельних ділянок [PERSON] саме ТОВ «ЛАН» є неспроможними. Так, у ч.3 ст.640 ЦК України (в редакції 2010 року) зазначається, що договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 6 ЗУ «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 20 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції 2010 року) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації та відповідно до ст.18 вищевказаного закону договір набирає чинності після проведення такої реєстрації. Оскільки, вказані договори оренди від 10 грудня 2010 року не пройшли державної реєстрації, фактично вони взагалі в установленому порядку не зареєстровані, а відповідно є неукладеними, тобто не спричинили виникнення між сторонами ніяких прав та обов'язків. Натомість рішенням Михайлівського районного суду від 5 червня 2013 року було стягнуто орендну плату саме з ТОВ «Іскра плюс 2009», тобто встановленим є факт, що в 2010-2012 роках земельними ділянками [PERSON] користувалося ТОВ «Іскра плюс 2009». Доказів використання земельних ділянок [PERSON] ТОВ «ЛАН» у період з 2010 по 2013 роки представник ТОВ «Іскра плюс 2009» не надала та в ході судового розгляду добуто не було, а посилання Шмаровоз Т.М. як на доказ на постанови про відмову в порушення кримінальної справи від 8 вересня 2012 року та 11 червня 2012 року (а.с. 111,112) та матеріали відмовних матеріалів, є неприйнятними оскільки вказаними постановами було встановлено лише те, що в діях посадових осіб ТОВ «Іскра плюс 2009» відсутній склад злочину, а між [PERSON], ТОВ «Іскра плюс 2009» та ТОВ «ЛАН» склалися цивільно-правові відносини. Відомості викладені в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 12 липня 2012 року (а.с. 175), могли мати силу доказу лише при розгляді адміністративної справи у відношенні винних осіб та взагалі вказаний акт є недопустимим доказом по цивільній справі. Посилання у вказаних постановах та акті на те, що ТОВ «ЛАН» користувався земельними ділянками [PERSON] спростовується іншим доказам по справі, зокрема рішенням Михайлівського районного суді від 5 червня 2013 року, яким встановлено використання земельних ділянок [PERSON] у 2010-2012 роках ТОВ «Іскра плюс 2009», а згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України вказані обставини вважаються доведеними та не підлягають доказуванню. Стосовно письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] (а.с. 177-178, 180-183) та протоколів допиту свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 185-186, 188-189), суд визнає вказані докази неналежними, оскільки з їх змісту не вбачається, що відомості викладені в них стосуються саме земельних ділянок [PERSON], що є предметом розгляду вказаної цивільної справи, так як індивідуальних ознак земельних ділянок вказані документи не містять. Таким чином, позивач за зустрічним позовом не надав суду жодного належного доказу на підтвердження того факту, що [PERSON] були порушені будь-які умови укладених між ними договорів та взагалі яким чином [PERSON] порушила права ТОВ «Іскра плюс 2009». В ході судового розгляду було встановлено, що [PERSON] жодним чином не перешкоджала ТОВ «Іскра плюс 2009» в користуванні орендованими земельними ділянками. Доказів перешкоджання ТОВ «ЛАН» у використання орендарем ТОВ «Іскра плюс 2009» орендованих у [PERSON] земельних ділянок представник Шмарової Т.М, не надала, не було здобуто таких доказів також в ході судового розгляду справи. Жодних доказів на підтвердження сплати ТОВ «Іскра плюс 2009» податків в сумі 2382 та 450 грн. до суду надано не було та не доведено обов'язку ТОВ «ЛАН» відшкодувати вказану суму. Крім того, сума збитків - 115000 грн. та 189232 грн., яку просить стягнути позивач, обґрунтовується умовним припущенням про можливість отримання ним прибутку в результаті використання орендованих земельних ділянок. Проте, зустрічний позов не містить належного огрунтування розміру збитків, не надано жодних доказів, якими керувався позивач при визначенні суми, що підлягає стягнення на його думку з [PERSON] та ТОВ «ЛАН». Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відсутні будь-які підстави для задоволення зустрічного позову, тому в його задоволенні необхідно відмовити в повному обсязі. У зв'язку із задоволенням позову [PERSON] та відмовою в задоволенні зустрічного позову ТОВ «Іскра плюс 2009», згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача ТОВ «Іскра плюс 2009» на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати: на сплату судового збору в сумі 358,30 грн. (а.с.1, 99) та на правову допомогу (а.с. 15,23,24) в сумі 500 грн., а всього - 858,30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved