Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09.08.2008 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №\~68. На обґрунтування\~позову [PERSON] \~зазначила,\~що з\~09.08.2008 перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя з відповідачем не склалось через втрату почуття любові та поваги один до одного, відсутності взаєморозуміння і випадків насильства збоку відповідача, різний менталітет. Категорично різні погляди на життя та роботу, на спільний побут та виховання сина, остаточно розірвали їхні стосунки, у зв`язку з чим сім`я розпалася. Їхній син проживає з нею у належній їй квартирі за адресою: [ADDRESS] . Спору з приводу місця проживання сина між ними не існує. Фактично кожен з них має своє особисте життя, тривалі відрядження чоловіка сприяли погіршенню їхніх стосунків. Оскільки їх вже нічого спільного не пов`язує і будь-яке примирення у їхній ситуації неможливе, є підстави для розірвання шлюбу. Спільного майна та будь-яких спорів майнового чи немайнового характеру також немає. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 13.11.2020 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 09.12.2020. 09.12.2020 в зв`язку з першою неявкою відповідача відкладено судовий розгляд. 11.12.2020 та 05.01.2021 відповідач [PERSON] подав клопотання, в якому просив надати строк для примирення, розглянути це клопотання за його відсутності, оскільки на він перебуває за межами Харківської області. 15.01.2021 за клопотанням позивача відкладено судовий розгляд. 05.02.2021 позивач [PERSON] подала до суду заперечення проти клопотання відповідача про надання строку на примирення. 05.02.2021 судовий розгляд відкладено у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. 23.03.2021 позивач [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, прізвище після розірвання шлюбу просила не змінювати та не стягувати з відповідача судові витрати (а. с. 50). 23.03.2021 відповідач [PERSON] , у свою чергу, також подав заяву, в якій позов визнав, просив розглянути справу за його відсутності (а. с. 51). Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалося. Дослідивши доводи, викладені учасниками справи у заявах по суті справи та з процесуальних питань, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 206 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] підтверджується, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.08.2008, мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а. с. 5, 8). Даними паспортів громадянина України серія [NUMBER] та серія [NUMBER] , даними довідки Зміївської міської ради № 1282/02-19 від 11.11.2020, підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а. с. 6, 7, 12). Даними довідки щодо вчинених адміністративних правопорушень, вчинених [PERSON] вбачається, що відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності (а. с. 42-43). Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом № 11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позовної заяви, проти якої не заперечував відповідач, вбачається, що фактично подружжя припинило спільне проживання, спору про поділ майна та місце проживання неповнолітньої дитини між ними немає, збереження шлюбу суперечило б інтересам обох з подружжя. За змістом встановлених судом обставин, фактично сторони припинили шлюбні стосунки, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідач [PERSON] до судового засідання подав заяву про визнання позову, це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, питання щодо розподілу судових витрат між сторонами не вирішувалося.

Outcome: approved