Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визнати житловий будинок, розташований за адресою: с. Волохів Яр, вул. Леніна, 73, Чугуївського району Харківської області - спільно нажитим майном подружжя та визнати за нею право власності на ? частину вище вказаного будинку. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 30 червня 1984 року, рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 14.06.2012 року шлюб між ними розірваний. Перебуваючи у шлюбі вони з чоловіком придбали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Волохів Яр, вул. Леніна, 73, Чугуївського району Харківської області , однак свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане виконавчим комітетом Волохово - Ярської сільської ради народних депутатів Чугуївського району Харківської області, було оформлено тільки на імя чоловіка. Позивач зазначає, що житловий будинок був придбаний в інтересах сім'ї, а договору на володіння, користування чи розпорядження набутим майном між сторонами укладено не було, як і не укладався шлюбний договір з цього приводу, тому придбаний будинок слід вважати спільною сумісною власністю подружжя. В свою чергу відповідач [PERSON] подав зустрічну позовну заяву в якій просив поділити спільно нажите майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: с. Волохів Яр, вул. Леніна, 73, Чугуївського району Харківської області, по 1/2 частині за кожним, та стягнути з [PERSON] грошову компенсацію за збільшення вартості спільного майна в розмірі 25000,00 грн. В обґрунтування позову пояснив, що не має заперечень проти поділу вище вказаного будинку в рівних частках за кожним, однак, за період який минув після розірвання шлюбу він значно збільшив вартість спільного майна: зробив повне утеплення будинку, залив фундамент навкруг домоволодіння та надвірних будівель, здійснив внутрішній ремонт, при цьому в цей період [PERSON] вже не мешкала в будинку. У звязку з тим, що сторони не можуть провести добровільний розподіл майна, що є їх спільною власністю, набутою у шлюбі, вони вимушені звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти зустрічного позову не заперечувала. Відповідач та його представник [PERSON], діюча на підставі договору про надання правової допомоги від 06.10.2015 року (а.с. 24) в судовому засіданні позовні вимоги за зустрічним позовом підтримали та просили їх задовольнити, з первісним позовом погодилися, проти його задоволення не заперечували. Вислухавши сторони, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] до [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 червня 1984 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ВЛ № 392353, місце реєстрації Волохів-Ярська сільська рада Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 9 (а.с. 6). У 1992 році сторони придбали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Волохів Яр, вул. Леніна, 73, Чугуївського району Харківської області, однак оформили нерухомість тільки на імя чоловіка, про що свідчить свідоцтво про право власності на житловий будинок від 15.10.1992 року, видане виконавчим комітетом Волохово - Ярської сільської ради народних депутатів Чугуївського району Харківської області, зареєстроване Чугуївським МБТІ 22.10.1992 року, реєстровий № 142 (а.с. 13). Отже, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Волохів Яр, вул. Леніна, 73, Чугуївського району Харківської області, був набутий відповідачем під час шлюбу з [PERSON]. Враховуючи те, що нерухомість була придбана в інтересах сім'ї, а договору на володіння, користування чи розпорядження набутим майном між сторонами укладено не було, як і не укладався шлюбний договір з цього приводу, тому придбаний житловий будинок слід вважати спільною сумісною власністю подружжя. Згідно рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 14.06.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с. 14). Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Отже, до цивільних відносин між сторонами з приводу визнання об'єктами права спільної сумісної власності будинку застосовується Кодекс про шлюб та сім'ю України, затверджений 20.06.1969 року, оскільки право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна було набуто на час його чинності. Згідно зі ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожний з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Кожний з подружжя має рівні права на майно і в тому випадку, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми чи з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. При цьому ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України встановлено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх долі визнаються рівними. Відповідно до ст. 29 КпШС України якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. [PERSON] на підтвердження зустрічних позовних вимог, щодо значного збільшення вартості спільного майна надані копії чеків, квитанцій, накладних та договорів, які свідчать про витрачення ним коштів на придбання будівельних матеріалів, майна та послуг, на суму трохи більшу ніж 25000,00 грн. (а.с. 32-38). Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. До судового розгляду домовленості про добровільний розподіл майна, що є спільною власністю сторін, набутою у шлюбі, між позивачем та відповідачем не досягнуто, однак враховуючи вище викладене та визнання сторонами позовних вимог за первісним та зустрічним позовами, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved