Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, заінтересована особа: [PERSON] , та просила встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло від 26.12.1996 р. № 5171 на Ѕ квартири [ADDRESS] та розпорядження органу приватизації від 26.12.1996р. № 424, виданих Управлінням Одеської залізниці. В обґрунтування заяви [PERSON] вказувала на те, що у свідоцтві про право власності на житло та розпорядженні органу приватизації була допущена помилка в зазначені по батькові та вказано « [PERSON] », тоді як за паспортом « [PERSON] ». Встановлення данного юридичного факту є важливим для можливості вільно розпоряджатися своєю власністю. Заявник та заінтересована особа в засідання не з`явилися, [PERSON] звернулась до суду з заявою в якій підтримала свою заяву та просила справу розглянути за їх відсутністю. Від заінтересованої особи заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315). Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Факт, який просить встановити заявник, потрібен їй для реалізації права на вільне розпорядження своєю власністю. Матеріалами справи встановлено, що 26.12.1996 р. Управлінням Одеської залізниці було видано розпорядження органу приватизації № 424 та свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] , про належність на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS] . Право власності на майно було зареєстровано за співвласниками 21.01.1997 року. Як видно з паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 21.09.1999р., по батькові заявника зазначено « [PERSON] », адреса її проживання зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 01.07.1988 року. Отже, встановлені обставини свідчать про те, що під час складення розпорядження та свідоцтва була допущена помилка в написанні по батькові заявника та замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». З приводу виправлення помилки заявник звернулась до AT «Українська залізниця», проте їй було відмовлено, надавши відповідь від 23.01.2020 р. № ОТУ-08/130, відповідно до якої внести зміни в зазначене свідоцтво немає можливості, оскільки вже не існує відділу приватизації. Оцінивши надані докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що [PERSON] , якій оформлено свідоцтва про право власності на житло, видане згідно розпорядження органу приватизації від 26.12.1996 року за № 424, та [PERSON] , є однією і тією ж особою, тому вимоги є обґрунтованими, оскільки є всі підстави для встановлення факту належності документів [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved