Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частину домоволодіння [ADDRESS] ; переведення на неї прав та обов`язків співвласника-боржника, а саме: права власності на частину домоволодіння [ADDRESS] , яка відповідає сумі заборгованості в розмірі 203543,07 грн; стягнення з [PERSON] 71171,69 грн інфляційних витрат та 17879,55 грн трьох відсотків річних. 04 листопада 2021 року позивач подала заяву, в якій просить суд залишити без розгляду позовні вимоги про визнання права власності на частину домоволодіння [ADDRESS] та переведення на неї прав та обов`язків співвласника-боржника на вказану частину домоволодіння. Ухвалою Здолбунівського районного суду від 25 листопада 2021 року позов у частині визнання права власності та переведення на неї прав та обов`язків співвласника-боржника на частину домоволодіння [ADDRESS] було залишено без розгляду. В обгрунтування позовних вимог щодо стягнення коштів вказує на те, що у відповідача виникла перед нею заборгованість через невиплату боргу за договором позики. Оскільки відповідач заборгованість не відшкодовує, то є всі підстави для нарахування та стягнення з нього інфляційних витрат та трьох відсотків річних за весь час прострочення. Позивач у поданій до суду заяві просить справу розглядати без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 серпня 2000 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] в рахунок відшкодування боргу за договором позики 16453 грн. Рішення суду не виконано, внаслідок чого утворилася заборгованість. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 червня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні витрати в сумі 90902,83 грн та три відсотки річних в сумі 7136,92 грн. Кошти нараховано по 31 грудня 2015 року. Рішення суду не виконано та відкрито виконавче провадження. Загальна сума боргу на 01 січня 2016 року становила 114491,83 грн. Згідно з ч.1, 2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача інфляційні витрати за період з 01 січня 2016 року по 30 листопада 2020 року становлять 71171,69 грн. Період прострочення за період з 01 січня 2016 року по 04 березня 2021 року становить 1900 днів. Три відсотка річних становить: 114491,83 грн х 3% х 1900 днів : 365 днів = 17879,55 грн. Загальна сума заборгованості становить 114491,83 грн + 71171,69 грн + 17879,55 грн = 203543,07 грн. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved