Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що є власником житлового будинку [ADDRESS] . Разом з ним зареєстрований також відповідач по справі, який є колишнім чоловіком її дочки. В грудні 2015 року [PERSON] покинув її будинок та пішов проживати у будинок своїх батьків, що розташований в [ADDRESS] , при цьому взяв із собою документи, одяг, а у подальшому\~ періодично\~ виніс з будинку решту своїх речей. Кожен його прихід супроводжувався скандалами, образами\~ нецензурними словами, погрозами фізичною розправою, виганяв з хати дочку. Враховуючи те, що відповідач участі в утриманні будинку не бере,будь-яких угод щодо користування майном не укладала, в добровільному порядку знятися\~ з реєстрації не бажає, тим самим створює перешкоди їй як власнику, а тому, зважаючи на те, що обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом, з метою захисту права власності просить позов задовольнити. Під час судового розгляду справи позивач змінила позовні вимоги та просить\~ усунути їй перешкоди у користування майном шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] і зняття його з реєстрації, посилаючись на те, що відповідач не проживає за зазначеною адресою декілька років, під час перебування на службі в АТО у періоди відпусток додому не приходив,\~ лише заходив по свої речі, вчиняв скандали,\~ ображав, погрожував фізичною розправою їй та членам її сім`ї. Також реєстрація відповідача створює незручності при отриманні субсидії, а тому просить позов задовольнити та стягнути з [PERSON] понесені нею судові витрати В судовому\~ засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у позові та просять їх задоволити.\~\~ Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що у даному житловому будинку проживав понад 22 роки, з\~ них 15 років перебував на заробітках за межами країни, вкладав кошти в приміщення. В березні 2015 року у зв`язку із неможливістю спільного проживання за добровільною згодою пішов в АТО та відслужив 1 рік. Під час служби неодноразово приїжджав у відпустки, проте додому не заходив. Сварки та скандали між ними виникали лише літом 2017 роки, коли забирав речі з будинку. Наміру проживати разом із позивачем не має, її пояснення вважає неправдивими і знятися з реєстрації\~ в добровільному порядку не бажає. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом ВСС № 216560, виданого Підволочиською державною нотаріальною конторою 03 червня 2005 року, [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , який належав [PERSON] , померлому [INFO] . Згідно виписки із будинкової книги за вказаною адресою, зокрема по [ADDRESS] зареєстрований відповідач по справі\~ [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 11 листопада 1992 рік. Як убачається з рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області\~ № 2/604/263/17 від 24 липня 2017 року відповідач [PERSON] з 17 лютого 1994 року по 24 липня 2017 року перебував у зареєстрованому шлюбі\~ з [PERSON] ( [PERSON] ). Згідно довідки, виданої Скалатською міською радою\~ 01 листопада 2017 року № 3-933, на підставі акту обстеження № 6454 від 01 листопада 2017 року [PERSON] зареєстрований, але не проживає по [ADDRESS] . Разом з тим, як убачається\~ з\~ акту опиту свідків по місцю проживання № 6504 від 06 листопада 2017 року\~ гр. [PERSON] , 1977 р.н.,\~ фактично проживає без реєстрації\~ в [ADDRESS] . Протягом червня листопада 2017 року [PERSON] неодноразово вчиняв сімейні скандали за місцем проживання дочки [PERSON] за адресою с. Новосілка, за\~ що притягувався до адміністративної відповідальності, що стверджується долученими до матеріалів справи доказами, а саме заявами [PERSON] від 10 червня 2017 року, від 30 жовтня 2017 року, постановами Підволочиського районного суду\~ № 3/604/132/17 від 08 серпня\~ 2017 року\~ та № 3/604/301/17 від 07 листопада 2017 року. Крім того, згідно пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] встановлено, що відповідач по справі [PERSON] близько 2,5 років у приміщенні позивача не проживає. Будь-яких перешкод у користуванні житлом йому ніхто не чинив, він сам забрав речі і пішов проживати за іншою адресою. Також судом встановлено, що згідно довідки Підволочиського районного військового комісаріату Тернопільської області № 522 від 23 листопада 2017 року відповідач [PERSON] на виконання Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» призваний по частковій мобілізації на військову службу в Збройні Сили України\~ з 23 березня 2015 року по 06 квітня 2016 року. Проте, як встановлено з показів свідків, а також із пояснень відповідача останній неодноразово під час служби перебував у відпустці, однак в будинку за адресою [ADDRESS] не проживав. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , у якому зареєстрований відповідач [PERSON] , проте відсутній у житловому приміщенні понад встановлені законом строки, будь-яких угод щодо користування майном не укладав, участі в утриманні будинку не бере, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, тим самим створює перешкоди позивачу розпоряджатися майном на власний розсуд. У відповідності\~ до ст. 41 Конституції України кожна особа має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав власності і основоположних свобод кожна фізична\~ або\~ юридична\~ особа\~ має право мирно володіти своїм майном.\~ Ніхто не\~ може\~ бути\~ позбавлений\~ своєї\~ власності інакше\~ як\~ в\~ інтересах\~ суспільства\~ і\~ на умовах,\~ передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. \~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1.\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1\~ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2\~ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до абзацу 2,3 п. 34 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року\~ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» у зв`язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156\~ЖК УРСР;\~стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ч.ч.1,5\~ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2\~ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов обґрунтованого висновку що позов слід задовольнити частково, усунути перешкоди [PERSON] у користуванні житловим будинком [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Разом з тим, в частині зняття відповідача з реєстрації позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця\~\~проживання в Україні», п. 3.1.\~\~Наказу Міністерства внутрішніх справ від 22.11.2012 р.\~\~№ 1077 «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів»\~рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право на житло є підставою для зняття відповідача з реєстрації. При цьому третя особа не відмовляла позивачу у знятті відповідача з вказаної реєстрації. Отже, ухвалення судом рішення про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом є достатньою правовою підставою для зняття відповідача з реєстрації у відповідному житловому приміщенні. Відповідач підлягає зняттю з реєстрації в спірному житлі після подання позивачем органу реєстрації цього рішення, за умов, що воно набрало законної сили. Таким чином вимога позивача про зняття відповідача з реєстрації не підтверджена доказами про порушення її права, заявлена передчасно, не обґрунтована правовими підставами, а тому в її задоволенні необхідно відмовити.

Outcome: partial