Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, посилаючись на те, що вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25 листопада 2015 року відповідача [PERSON] визнано винним у тому, що він 01 липня 2015 року, приблизно о 22 годині, знаходячись біля залізничної станції «Букіне» Південної залізниці поблизу с. Червоний Оскіл Ізюмського району Харківської області, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, діючи навмисно та протиправно, під час конфлікту з [PERSON], що виник на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи умисел на спричинення смерті останньому, здійснив один постріл із гвинтівки в область голови [PERSON], заподіявши тілесне ушкодження у вигляді вогнепального кульового наскрізного поранення голови з пошкодженням головного мозку, в результаті чого настала смерть [PERSON] Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25.02.2016 вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25.11.2015 щодо [PERSON] залишено без змін. Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області набрав законної сили 25.02.2016. Скоєним злочином відповідач заподіяв їй матеріальну шкоду, яка виразилась у витратах на ритуальні послуги та обряди, встановлення памятника на могилі сина в розмірі 7117 грн. Крім того діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях та глибокому душевному болю в звязку з непоправною втратою сина, який був для неї годувальником та єдиною надією у старості, у фізичних і моральних стражданнях від дій злочинця, так як саме з моменту цієї жахливої трагедії, її стан здоров'я різко погіршився. Таке погіршення стану її здоровя пов'язане з перенесеним сильним психоемоційним стресом, повязаним зі смертю сина, що загинув від вогнепального поранення у голову. Просить стягнути з відповідача, [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завдані їй матеріальні збитки, повязані з похованням сина та придбанням памятника в розмірі 7117 грн., та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності.(а.с.36) Допитаний в порядку окремого доручення в судовому засіданні Петрівського районного суду Кіровоградської області за місцем відбування покарання (Петрівська виправна колонія (№49) Кіровоградської області) відповідач [PERSON] з позовом погодився та погодився на розгляд справи без його участі.(а.с.57,58) Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заподіяна злочином матеріальна та моральна шкода підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача. Матеріалами справи встановлено, що, крім іншого, відповідач [PERSON], 01 липня 2015 року, приблизно о 22-00 годині, знаходячись біля залізничної станції «Букіне» Південної залізниці поблизу с. Червоний Оскіл Ізюмського району, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, діючи навмисно та протиправно, під час конфлікту з [PERSON], що виник на ґрунті неприязних стосунків, маючи умисел на спричинення смерті останньому, здійснив один постріл із гвинтівки в область голови [PERSON], заподіявши при цьому, відповідно до судово-медичної експертизи трупа №290 від 08 вересня 2015 року, тілесні ушкодження у вигляді проникаючого вогнепального наскрізного кульового поранення голови і тіла з крововиливом в м'які покриви голови, шиї, з переломами кісток склепіння та основи черепа і руйнуванням головного мозку по ходу раневого каналу, осколкових вогнепальних переломів 6-7 шийних хребців, пошкодженням спинного мозку, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння. Внаслідок вогнепального одиночного кульового наскрізного поранення голови, що супроводжувалось руйнуванням кісток черепу та речовини головного мозку, і настала раптова смерть [PERSON] Своїми умисними діями [PERSON] вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25 листопада 2015 року [PERSON] визнано винним за ч.1 ст. 115 КК України 11 (одинадцять) років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 263 КК України 3 (пять) років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 263-1 КК України 3 (пять) років позбавлення волі призначено покарання. Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим,\~\~ [PERSON] остаточно призначено покарання у виді 11 (одинадцяти)\~ років позбавлення волі. (а.с.5-9) Ухвалою судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 25 лютого 2016 року апеляційні скарги обвинуваченого [PERSON] та його захисника [PERSON] залишено без задоволення, а вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25 листопада 2015 року щодо [PERSON] без змін.(а.с.10-14) Відповідно до ч. 3 і ч.4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У зазначеному кримінальному провадженні по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України КК України позивач [PERSON] була визнана потерпілою. Зазначеними злочинними діями [PERSON] позивачеві [PERSON] була спричинена майнова шкода у вигляді витрат на поховання сина [PERSON] Згідно ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобовязана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та спорудження надгробного памятника, ці витрати. Позивач просить стягнути на її користь витрати повязані з похованням сина, а саме : придбання гробу 485 грн., хреста 150 грн., рушника 60 грн., таблички 30 грн., покривала 99 грн., подорожнього набору 30 грн., полотенечного прокату 50 грн., 3 вінків 297 грн., 3 лент 15 грн., комплексу 580 грн., послуг катафалку 250 грн., виносу з моргу 25 грн., автомобіля ГАЗель 360 грн., лампадки 20 грн., 8 хустинок 16 грн., простині -90 грн., гранітного памятника - 2320 грн., послуг художника 580 грн., установка памятника 1660 грн., всього 7117 грн. Статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у звязку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно статей 10, 31, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом достовірно встановлено, що винні дії відповідача знаходяться в прямому причинному зв'язку із заподіяною позивачу матеріальною та моральною шкодою. Відповідно до наявних в матеріалах справи і наданих позивачем оригіналів накладних, позовні вимоги про стягнення з відповідача: 4560 грн.+ 2557 грн. = 7117 грн. - у відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають відшкодуванню. Відповідно до ст.3 Конституції України людина, і життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнається найвищою соціальною цінністю. Статтею ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до правил ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, з урахуванням характеру, обсягу і глибини страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) і з урахувань інших обставин стану його здоровя, істотності вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому судом враховуються вимоги розумності і справедливості. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер дій винної особи, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме [PERSON]; враховує глибину та тривалість моральних страждань позивача, який зазнав непоправної втрати сина, єдиного годувальника, і всіх своїх надій, повязаних з cином, який загинув у молодому віці, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках та те, що її здоровя під тягарем пережитого погіршується. З врахуванням викладених обставин суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 гривень. Ця сума, враховуючи непоправність втрати і неможливість поновити попереднє становище, характер дій винної особи, на думку суду, відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних обставин не може вважатися завищеною чи надмірною. Позивач просить звільнити її від сплати судового збору на підставі п.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача,на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved