Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого після уточнення позовних вимог зазначила, що 16.06.2009 року за Договором дарування набула права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . 14.10.2006 року між третьою особою [PERSON] який є її сином на відповідачем [PERSON] укладений шлюб, який 07.05.2008 року був розірваний у судовому порядку. У 2012 році позивач надала згоду на реєстрацію відповідача у спірній квартирі, яка була необхідна останній з метою працевлаштування в м. Енергодар. У 2016 році відповідач зібрала всі свої речі та поїхала до іншої держави, та з того часу за зареєстрованим місцем свого проживання не поверталась. У добровільному порядку питання щодо зняття з реєстрації відповідача позивачу вирішити не вдалось, оскільки [PERSON] за місцем реєстрації не з`являється. Позивач зазначає, що обов`язки по утриманню спірної квартири вона несе самостійно, відповідач в цьому участі не приймає, за місцем реєстрації не з`являється з початку 2016 року, тому позивач вважає, що [PERSON] втратила цікавість до квартири. Особистих речей відповідача в квартирі не має, перешкод щодо проживання та користування квартирою, відповідачу ніхто не чинив. Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 20.12.2019 року відкрито загальне позовне провадження в даній справі, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання, відповідачу наданий строк для надання відзиву на позовну заяві (а.с.24). Ухвалою суду від 16.03.2020 року підготовче судове провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.40). Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] через канцелярію надав письмову заяву про розгляд справи без її участі, за участі представника - адвоката Цебер О.Ю., позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.36). Представник позивача - адвокат Цебер О.Ю. через канцелярію також надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.65). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, заяв або клопотань про відкладання слухання справи та відзиву на позов, до суду не надала. Відповідно до ч.9 ст.28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Отже, оскільки позивачу невідомо фактичне місцезнаходження відповідача, тому суд вважає за можливе, в порядку ч.9 ст.28 ЦПК України, розглянути дану справу за останнім відомим місцем реєстрації відповідача, тобто за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. Відповідач [PERSON] сповіщалась про час, дату і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.46). В порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, відповідач сповіщалась про розгляд справи, шляхом надіслання за адресою реєстрації судових повісток, проте поштові конверти повернулися до суду з відміткою пошти про відсутність адресата. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128 ЦПК України, відповідач [PERSON] повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням наявності умов для проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - [PERSON] через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.33). Третя особа - Сектор реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області, в особі представника завідувача І. Лашко, через канцелярію суду надала письмове клопотання про розгляд справи без участі третьої особи, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 61). В судовому засіданні встановлено наступне. Позивач на підставі Договору дарування від 16.06.2009 року набула права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Позивач по справі є єдиним власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.10), Інформацією з державного реєстру (а.с.38). [PERSON] - третя особа у справі, який є сином позивача 14.10.2006 року уклав шлюб з відповідачем (а.с.14). Даний шлюб між сторонами був розірваний у судовому порядку 07.05.2008 року на підставі заочного рішення Якимівського районного суду Запорізької області (а.с.15). Позивач надала згоду на реєстрацію відповідача у квартирі, що належить їй на праві приватної власності, та з 18.05.2012 року позивач зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідною довідкою (а.с.12). У 2016 році відповідач зібрала всі свої речі та поїхала з квартири, та з того часу за зареєстрованим місцем свого проживання не поверталась. Відповідно до акту про непроживання від 12.12.2019 року, [PERSON] не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] з 2016 року (а.с.13). Відповідно до частин 1, 2 ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстраційного обліку міста проживання здійснюється протягом семи діб на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Дослідивши матеріали справи та враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підтверджуються наданими доказами, позивач довів, що він є власником спірної квартири з законних підстав, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved