Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та заповітом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], [INFO] померла її мати [PERSON]. Мати не встигла переоформити частину своєї спадщини після померлого батька, у зв'язку зі своєю хворобою, але за життя оформила заповіт, де все її майно заповідала позивачці - [PERSON] Після смерті батька вона в установлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою для оформлення спадщини. Згідно довідки нотаріуса крім неї спадщину прийняв ще син - [PERSON], який [INFO] помер, та дружина - [PERSON]. В установлений законом строк вона звернулась до нотаріуса, з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. ЇЇ Мати [PERSON] фактично прийняла спадщину але не встигла оформити своїх спадкових прав в зв'язку зі смертю, та вона не може підтвердити належність права власності на померлу. Звернувшись до державного нотаріуса Штельмак Н.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у видачі такого нотаріусом було відмовлено. В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 листопада 2016 року зазначено, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом є неможливою, так як частки померлого подружжя [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності - житловому будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS], не визначені. В зв'язку з викладеним позивач в позасудовому порядку позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно. Позивач просить її позовну заяву задовольнити визнати за нею право власності на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] померлого [INFO], на 1/6 частку житлового будинку, також право власності за заповітом після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO] на 2/3 частки житлового будинку загальною площею 84,3 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м. з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами що розташований в [ADDRESS] Позивач надала суду заяву про слухання справи без її участи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача надав суду заяву про слухання справи без його присутності. У наданій заяві зазначив, що проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, з договору купівлі-продажу будинку укладеного між [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] продав а [PERSON] купив належний продавцю будинок розташований за адресою: [ADDRESS] житловою площею 41,0 кв. м. з господарськими побудовами. Датою укладення договору вказано 30 травня 1986 року, водночас датою реєстрації такого договору зазначено 16 червня 1986 року та зареєстровано в реєстрі №67 (а.с.12-13). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 25 липня 1986 року Райвідділом ЗАГС м. Апостолово (а.с.13). Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 09 жовтня 1986 року Райвідділом ЗАГС м. Апостолово [PERSON] померла [INFO]. (а.с.13) З свідоцтва про народження серії [NUMBER], свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], суд вбачає, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON], та [PERSON], (а.с. 12,14). Згідно заповіту [PERSON] від 11.07.1986 року, заповідач заповів належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та все що їй буде належати за законом і на яке матиме право заповідає [PERSON], заповіт посвідчено державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори Штефан В.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1333 (а.с.15). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 листопада 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинку [ADDRESS] з відповідними будівлями та спорудами відмовлено (а.с. 18-19). Відмова обґрунтована тим, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом є неможливою, так як частки померлого подружжя [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності - житловому будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS], не визначені. Також судом встановлено, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 листопада 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинку [ADDRESS] з відповідними будівлями та спорудами відмовлено (а.с. 22-23). Відмова обґрунтована тим, що видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом є неможливою, так як частки померлого подружжя [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності - житловому будинку з відповідними господарчими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS], не визначені. Також судом встановлено, відповідно до наданої до суду копії спадкової справи №142/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] [PERSON] 1911 року народження до дня смерті проживала по [ADDRESS], де була зареєстрована з 05.09.1986 по день смерті. Разом з нею до дня її смерті без реєстрації в будинку проживала донька [PERSON], що підтверджується довідкою №3228 від 14.06.2016 року виданої Виконавчим комітетом Апостолівської міської ради. Відповідно до копії спадкової справи №259/1986 до майна померлого [INFO] [PERSON] наданої до суду Державним нотаріусом Штельмак Н.А. судом встановлено, що заяви до державного нотаріуса про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] написані його сином - [PERSON], та донькою - [PERSON]. Відповідно копії довідка від 1017/02-14 від 16.12.2015 року виданої державним нотаріусом Штельмак Н.А. гр. [PERSON] прийняла спадщину після смерті померлого [INFO] [PERSON]. Крім неї спадщину прийняли: син [PERSON] та дружина [PERSON]. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Як вбачається із матеріалів спадкової справи, окрім позивача, який є спадкоємцем за заповітом, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] також звернувся його син [PERSON], який помер [INFO]. Інші особи із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися і спадщину не приймали. Відповідно до ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкодавцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2ст. 328 ЦК України). Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленному цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом та за законом після померлих [PERSON]. та [PERSON] Вона у встановленому законом порядку та в строк прийняла спадщину та в подальшому не відмовився від її прийняття. Отже відсутні підстави для закликання [PERSON], як спадкоємця за законом, до прийняття спадщини померлого [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним, що померлій [PERSON] на момент її смерті належала 2/3 частка житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], яка є спадковим майном і на яку за позивачем має бути визнане право власності в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного та

Outcome: approved