Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану у м. Харкові Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 220 від 21.02.2009. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть. [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечать її інтересам, у зв`язку з чим вона наполягає на його розірванні. 15.04.2021 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с. 9-10). Ухвалою суду від 12.05.2021 постановлено розглядати справу у заочному порядку та відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Позивач подала до суду 19.04.2021 та 12.05.2021 заяви про розгляд справи у її відсутність , в яких позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати , не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку за відсутності відповідача. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Представником відповідача 12.05.2021 подано до суду заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що відповідач та представник відповідача не можуть прибути у судове засідання, призначене на 12.05.2021. При цьому жодних причин їх неявки суду не повідомлено. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У п. 44 рішення від 03.102017 по справі «Віктор Назаренко проти України» (заява № 18656/13) ЄСПЛ при дослідженні питання щодо дотримання гарантій п. 1 ст. 6 Конвенції щодо права заявника на доступ до суду нагадав, що Договірні Сторони мають виявляти сумлінність для забезпечення ефективного здійснення прав, які гарантуються статтею 6 (див., наприклад, рішення у справі «Фретте проти Франції» (Frette v. France). Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 280 ЦПК України, щодо розгляду даної справи зі згоди позивача у заочному порядку. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що 21 лютого 2009 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21.02.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 220. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с. 4). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім`я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Оскільки позивач виявила бажання розірвати шлюб та не має наміру більше зберігати родину, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 908,00.

Outcome: approved