Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача: аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 14000,00 (чотирнадцять тисяч) гривень щомісячно; додаткові витрати на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень щомісячно; додаткові витрати на утримання сина за минулий час у твердій грошовій сумі в розмірі 20000,00 (двадцять тисяч) гривень. А також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень (а.с.1-5). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.08.2008 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20.04.2012 року шлюб між ними було розірвано. Син залишився проживати з матір`ю. Відповідач проживає окремо. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18.05.2012 року задоволено позовні вимоги [PERSON] ( [PERSON] ) про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно. У зв`язку з інфляцією, ростом цін, зміною віку дитини та збільшенням витрат на її потреби, зміни матеріального стану позивача - визначеного рішенням суду розміру аліментів вкрай не достатньо для забезпечення потреб дитини. Визначений рішенням суду від 18.05.2012 розмір аліментів не відповідає інтересам дитини, оскільки є меншими в порівнянні з 1/4 частиною від реальних доходів відповідача, які, на думку позивача, складають більше 60000,00 гривень на місяць. Також позивач зазначає, що після проголошення рішення суду від 18 травня 2012 року про стягнення аліментів, відповідачем відкрито ще одну ветеринарну клініку за адресою [ADDRESS] , а також збудовано будинок, який оформлено на матір відповідача, що є підтвердженням покращення матеріального становища відповідача (а.с.1-5). Відповідач надав відзив на позов в якому позовні вимоги не визнав в повному обсязі, у зв`язку з їх необ\-ґрунтованістю та безпідставністю. Зазначає, що якщо утримання дитини на місяць коштує 14000,00 грн., то, враховуючи рівний обов`язок батьків утримувати дитину, відповідач має сплатити лише половину - 7000,00 грн. Однак, жодного фінансового документу, який би згідно діючого законодавства, пі\-дтверджував належним чином витрати, які зазначені в позові стороною позивача не надано. Також позивачем не надано доказів на підтвердження додаткових витрат та витрат на лікування дитини. У задоволенні позову просить відмовити (а.с.73-76). Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні заявлених вимог з підстав, викладених у відзиві на позов. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01.08.2008 року позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20.04.2012 року шлюб між ними було розірвано (а.с.17,19). Згідно рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.05.2012 року, з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень щомісячно (а.с.22). Згідно інформаційної довідки №133681130 [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) 26.02.2013 року зареєстрував нежитлове приміщення ветеринарної аптеки з консультаційним кабінетом загальною площею 70 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , підстава виникнення права власності - договір дарування серія та номер:196, виданий 26.02.2013 (а.с.9). Відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - відповідачем 30.06.2015 року зареєстровано ТОВ «Є.С.А.КОМПАНІ», яке зареєстровано за юридичною адресою: 66303, Одеська область, м.Подільськ, вул.Соборна, буд.214-3 зі статуним капіталом 3 млн. гривень. (а.с.189-194). Відповідно медичної картки амбулаторного хворого, [PERSON] , [INFO] , має захворювання зору, що також підтверджується довідкою Центру сучасної офтальмології «ОРТІХ», квитанцією до прибуткового касового ордеру на суму 600,00 гривень (а.с.13-15,20-21), рецептом на очки для зору від 25.07.2018 року. На а.с.197-201 знаходяться квитанції до прибуткового касового ордеру про сплату [PERSON] по 800,00 грн. (в кожній квитанції) ФОП [PERSON] та Школа усного рахунку « Соробан ». На.а.с.79-126 знаходяться квитанції про переказ [PERSON] аліментів. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам (а.с.195-196) розмір заборгованості боржника [PERSON] по аліментам станом на 01.10.2019 становить - 0,00 грн. Переплата по аліментам складає на 01.10.2019 30900,00 грн. Ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи пере\-бували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Водночас в ст.180 СК України зафіксовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Як передбачено ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх ви\-мог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також слід звернути увагу, що доказування не може ґрунтува\-тися на припущеннях (п.6 ст.81 ЦПК України). Всупереч вказаній нормі позивачем не надано жодного доказу, який би, згідно діючого законодавства, пі\-дтверджував належним чином витрати, які зазначені в позові. Позивачем не обґрунтовано та не доведено що на утримання дитини вона витрачає 14000,00 грн. на мі\-сяць. Також позивачем не доведено, що відповідач отримує щомісячно доходи, які складають 60000,00 грн. на місяць, і що він має можливість щомісячно сплачувати аліменти на утримання дитини у вказаному розмірі. Враховуючи, що позивачем ні при пред`явленні позову, ні в ході розгляду справи по суті не надано доказів суттєвого покращення матеріального стану відповідача, і що ці зміни є підставою для збільшення стягнутої суми аліментів з підстав, передбачених статтею 192 СК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають як недоведені, передчасні та необґрунтовані. Щодо вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, суд зазначає наступне. Ст.185 СК України визначає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст.185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. До особливих обставин, з якими законодавець пов`язує стягнення додаткових витрат на дитину, відносяться ті обставини, що пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Суд не бере до уваги доводи позивача про сплату додаткових витрат на перед та за минулий час виходячи з того, що обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину обумовлюється винятковими обставинами - важкою хворобою дитини, каліцтвом, тощо або особливими обставинами, які можуть бути зумовлені не лише хворобою, а й фактами бажаними, такими як, у дитини є схильність до музики, що зумовлює необхідність купівлі музичного інструмента, тощо. Таким чином, заявлені вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину задоволенню не підлягають як недоведені, передчасні та необґрунтовані. У відповідності до ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Враховуючи, що позов задоволенню не підлягає, то, відповідно, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення судових витрат.

Outcome: dismissed