Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на дитину. Позов мотивований тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 24 квітня 2014 року. Під час шлюбу у них народилася одна дитина: [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 25 березня 2014 року з відповідача стягуються аліменти на дитину в розмірі 600 гривень щомісячно. Вказуючи, що вона не працює, стягуваних аліментів їй не вистачає для належного забезпечення потреб дитини, позивач просила ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на дитину в розмірі 1100 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 26). 4 грудня 2019 року представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, та просила справу розглядати без її участі та за відсутності позивача (а.с. 29). Відповідач у\~судове засідання\~не з`явився,\~хоча належним\~чином був\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце розгляду\~справи,\~що підтверджується\~рекомендованим повідомленням\~про вручення\~поштового відправлення\~(а.с.\~28),\~про причини\~неявки суд\~не повідомляв,\~заяву про\~розгляд справи\~без його\~участі та\~відзив на\~позов не\~подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 4 грудня 2019 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно з частиною першою статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 24 квітня 2014 року розірвано (а.с. 10-11) і від якого вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Дитина проживає разом із позивачем (а.с. 12). Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 25 березня 2014 року, яке набрало законної сили, ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дитину [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно (а.с. 8-9). Позивач після одруження в 2019 році змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 11). Звертаючись до суду із позовом, позивач, як на підставу своїх вимог, посилалася на положення статті 192 СК України. За змістом статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, у зв`язку з чим зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них або існування інших об`єктивних причин, на що посилалася позивач звертаючись до суду, може бути підставою для вимоги про збільшення розміру аліментів і суд вважає за можливе та справедливим переглянути розмір стягуваних із відповідача аліментів. За змістом частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд враховує, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і на батька, позивач є працездатною особою, офіційно не працевлаштована, що свідчить про відсутність регулярних і стабільних доходів, дитина проживає разом з позивачем. З огляду на те, що відповідач не подав до суду відзив на позов, не надав жодних доказів про свої доходи та витрати, то суд позбавлений можливості врахувати визначені статтями 182, 192 СК України обставини щодо відповідача та вважає за можливе, змінюючи розмір аліментів, взяти за основу встановлений державою розмір прожиткового мінімуму на дитину від шести до вісімнадцяти років на час розгляду справи, який з 1 грудня 2019 року становить 2218 гривень. За таких обставин справи, виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку про наявність фактичних і правових підстав для задоволення позову і збільшення розміру аліментів на дитину, які стягуються відповідно до рішення суду з відповідача в користь позивача, до 1100 гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, будучи переконаним в тому, що такий розмір відповідатиме вимогам достатності і справедливості. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі закону, то відповідно до вимог частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 768 гривень 40 копійок судового збору. На підставі викладеного, статей 180-182, 184, 191, 192 СК України та

Outcome: approved