Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що [INFO] року помер її чоловік, з яким вона постійно проживала. Приблизно в 2011-2012 роках, ще за життя її чоловіка, він на своїй земельній ділянці несільськогосподарського призначення, для комерційного використання разом із сином розпочав роботи з побудови складських приміщень за адресою: [ADDRESS], які свого часу не були введені в експлуатацію. Звернувшись до Департаменту ДАБІ у Дніпропетровській області з метою введення вказаного об'єкту в експлуатацію, отримала відмову з причини того, що відсутнє зареєстроване право власності на нерухоме майно. Згідно технічного паспорту, свідоцтв про право власності, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується , що вона є власником усіх будівель. На даний момент спадкоємцем першої черги є вона та її син [PERSON] Зауважую, що до неї відбувся перехід спадкових прав на майно її чоловіка, заяву про відмову від спадщини вона не подавала та не відмовлялася від неї. Позивач просить суд визнати за нею право власності на господарські будівлі, які знаходяться в складі комплексу нежитлових будівель складу-магазину промислових товарів, що розташовані за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року, актовий запис №35. Ухвалою суду від 01 червня 2018 року провадження по справі було відкрите, призначене підготовче судове засідання на 21 червня 2018 року. Даною ухвалою було задоволено клопотання позивача та витребувано у приватного нотаріуса Філіпової І.П. спадкову справу, відкриту після смерті [PERSON] Оригінал спадкової справи від 21 червня 2013 року на 270-ти аркушах було оглянуто в судовому засіданні. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяви про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У вказаній заяві також повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданою повторно 28 березня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №35. У відповідності до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з матеріалів позовної заяви заповіт від імені [PERSON] не складався. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого Цинцкаройською сільською радою Тетрицкаройського райбюро ЗАГС Тетрицкаройського району Республіки Грузія 21 вересня 1981 року, [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Цинцкаройською сільською радою Тетрицкаройського райбюро ЗАГС Тетрицкаройського району Республіки Грузія 27 березня 1981 року спадкодавець [PERSON] є батьком відповідача [PERSON] В матеріалах спадкової справи міститься заява відповідача [PERSON] від 21 червня 2013 року, зареєстрована нотаріусом за № 293, спадкова справа №130/213, про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] Згідно заяви від 05 липня 2013 року, зареєстрованої нотаріусом за № 321, спадкова справа № 130/2013, [PERSON] прийняла спадщину та просила видати свідоцтва про право на спадщину. Крім того, судом встановлено, що окрім сина спадкодавця [PERSON], та позивача - дружини спадкодавця - [PERSON], до кола спадкоємців входять ще двоє дітей спадкодавця - [PERSON], та [PERSON]. В матеріалах спадкової справи також містяться заяви від цих осіб про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] від 21 червня 2013 року, реєстровий « 292, та від 26 червня 2013 року, реєстровий № 293, відповідно. Згідно довідки від 26 березня 2013 року №653, [PERSON] по день смерті проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Разом з ним проживали по день його смерті також позивач - дружина спадкодавця - [PERSON] та відповідач - син спадкодавця [PERSON], який як встановлено судом, відмовився від спадщини на користь [PERSON] Інші особи - діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] - на момент його смерті, проживали окремо, що підтверджується копіями паспортних даних, які містяться у спадковій справі, та як встановлено судом, відмовилися від прийняття спадщини на користь [PERSON] До суду надійшли заяви від цих осіб, про те що їм відомо про розгляд вказаної справи судом, на спадщину вони не претендують, тому вони не є сторонами по вказаній справі та просять розглянути справу на підставі доказів, які містяться у позовній заяві без їх участі, позовні вимоги просять задовольнити. У судовому засіданні встановлено, що право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця [PERSON], а саме: комплекс нежитлових будівель, розташований за адресою [ADDRESS], а також земельна ділянка, що розташована за адресою [ADDRESS], площею 0,4446 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер [NUMBER], перейшло до його дружини - позивача по справі [PERSON], що підтверджується, копіями технічного паспорта № 1-80 на комплекс будівель та споруд складу-магазину промислових товарів, свідоцтв про право на спадщину за законом №1773 та №1774 від 14.10.2013 року, свідоцтв про право власності [NUMBER] від 14.10.2013 року, витягів про реєстрацію у спадковому реєстрі №35381518 та №3531685 від 14.10.2013 року, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №10842103 та №1084650 від 14.10.2013 року. Як вбачається з матеріалів справи, ще за життя спадкодавець, [PERSON] розпочав будівництво складських приміщень, за адресою [ADDRESS], які свого часу не були введені в експлуатацію, тому на них, як на об'єкти нерухомості не отримано право власності. Оформлення права власності не було завершене через смерть [PERSON] Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. Відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки, як забудовника входять до складу спадщини. З наведеного слідує, якщо об'єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов'язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництвом об'єкт (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об'єкт; право одержати на своє ім'я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Судом встановлено, що спадкові господарські будівлі, які знаходяться в складі комплексу нежитлових будівель складу-магазину промислових товарів, згідно висновку експерта Біленького В.Я., що був затверджений директором АОЗТ ИПЦ «Металургремонт» 05 травня 2018 року про технічний стан несучих та огороджуючи конструкцій нежитлових приміщень, за результатами, якого конструкції нежитлових будівель літ. Н1 та Н2 за адресою [ADDRESS], знаходяться в нормальному стані та придатні для подальшої експлуатації; вказані будівлі виконані у відповідності до державних стандартів, діючих будівельних норм та можуть бути ведені в експлуатацію. Вартість об'єкту становить 215280 грн., що підтверджується висновком з незалежної оцінки вартості нерухомого майна від 15 травня 2018 року. Таким чином, оскільки [PERSON], чоловік позивача, за життя побудував на належній йому на праві власності земельній ділянці господарські будівлі, однак на день смерті не дооформив право власності на них, хоча фактично побудував вищезазначений об'єкт на законних підставах, у відповідності до документів досліджених у судовому засіданні, то суд вважає, що його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved