Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття доньки, посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Оскільки відповідач працює матросом-зварювальником, має мінливий дохід, добровільно не сплачує аліменти на утримання [PERSON], тому позивачка змушена була звернутись з позовом до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в засідання не з'явився, надав до суду заяву про часткове визнання позовних вимог в розмірі 1000 грн., в якій також просив розглядати справу у його відсутність. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач та відповідач мають спільну доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка проживає з матір'ю. Позивач здійснює догляд за дитиною, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Згідно зі ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що не буде порушувати права відповідача та забезпечить утримання неповнолітніх дітей. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Згідно з положеннями ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що неповнолітня донька проживає з позивачем, дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Суд вважає, що позивачка не довела обгрунтованості розміру вимог і не надала суду належних доказів для їх задоволення у визначеному нею розмірі. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень, згоду відповідача виплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1000 грн. щомісячно, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно до її повноліття, яка забезпечить дотримання прав та інтересів неповнолітньої дитини. Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial