Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку та на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи вимоги тим, що відповідач, будучи батьком дитини, не бере участі в матеріальному утриманні дитини, який ще не виповнилося три роки та позивачки, чим порушує їх права на достатній рівень життя. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони від сумісного проживання мають сина - [PERSON] [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та позивача не надає, ухиляється від виконання своїх зобов'язань. Домовленості з ним про спосіб виконання його батьківського обов'язку по забезпеченню дитини та позивачки не досягнуто. Посилаючись на наведені обставини, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку в твердій грошовій сумі - 500,00 гривень щомісяця та на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу), щомісяця, до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Про дату та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, шляхом направлення смс-повідомлення на його телефоний номер. На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, за наявними у справі доказами. З урахуванням змісту заяви позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини Серії [NUMBER] (арк. справи 4,5). Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини та тимчасово непрацездатної дружини, яка доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку не надає. Відповідач має стабільний, щомісячний заробіток, працює у Ялтинської філії Кримського Республіканського підприємства «Вода Криму». Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.ст. 182, 183 Сімейного кодексу України частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення сином трирічного віку, судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 79 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні свого малолітнього сина передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з його утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання дитини у відсотковому співвідношенні - у розмірі однієї четвертої частини від заробітку (доходу) її батька - [PERSON] При визначенні розміру аліментів на утримання дружини суд враховує усю сукупність досліджених у судовому засіданні доказів та вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на її утримання підлягають задоволенню у твердій грошовій сумі - 500, 00 гривень, щомісячно, починаючи з 11 лютого 2014 року, але не більше, ніж до досягнення сином трирічного віку. Відповідно до вимог статей 81, 88 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів згідно із положеннями статті 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved