Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 29 квітня 2013 року по день фактичного розрахунку 13315,20 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.. Зазначила, що працювала у відповідача на посаді оператора котельної експериментального цеху. Звільнена за ст. 38 КЗпП України 29.04.13 року. Кінцевий розрахунок з нею проведений 27 січня 2014 року. Вказує, що невиплата належних грошових сум призвела до порушення прав та законних інтересів, оскільки заборгованість по заробітній платі виникла з серпня 2012 року. Вона є пенсіонером їй необхідні гроші на придбання ліків та продуктів харчування, оплати комунальних послуг. В зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати вимушена було покинути роботу, яка приносила їй моральне задоволення та додатковий прибуток до пенсії. В судове засідання позивач надала заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи за її відсутності та згоду на вирішення справи заочно. Відповідач в судове засідання представника не направив. Повідомлений. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Справу розглянуто за відсутності відповідача за згоди позивача заочно. Аналізуючи надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, належних йому від підприємства, проводиться у день звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженного ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадяться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що позивач працювала у відповідача оператором котельної експериментального цеху. Згідно наказу від 29 квітня 2013 року № 42/10-02 звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. У день звільнення кінцевий розрахунок не проведений. Заборгованість на день звільнення становила 16336,73 грн.. Зазначене підтверджується записами в трудовій книжці, довідками відповідача від 09.08.13 р. № 367/05 та від 14.03.14 р. № 88/21. Судом також встановлено, що [PERSON] зверталася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати. Бердянським міськрайонним судом 23 серпня 2013 року видано судовий наказ (справа № 310/9310/13-ц) про стягнення з ПАТ «Бердянськсільмаш» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі в сумі 16336,73 грн.. Вказаний судовий наказ перебував на виконанні у відділі ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції. Виплата коштів проведена 27 січня 2014 року. Зазначене підтверджується судовим наказом від 23.08.13 р., постановою державного виконавця від 25.10.13 р. та заявою на видачу готівки № 12384307 від 27.01.14 р.. Середній заробіток позивача за день становив 70,08 грн., що підтверджується довідкою відповідача від 14.03.14 року № 88/21. За період з 30 квітня 2013 року по 27 січня 2014 року, тобто за 189 робочих днів стягненню підлягає середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 13245,12 грн. (70,08 грн. х 189 р.дн. = 13245,12 грн.). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що конституційне право [PERSON] на своєчасне одержання винагороди за працю порушене відповідачем. В зв'язку з чим середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Зазначені порушення призвели до моральних страждань позивача, втрати нормальних життєвих зв'язків та вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Виходячи з характеру та обсягу страждань позивача, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у його житті, суд вважає можливим визначити грошовий еквівалент завданої позивачу моральної шкоди в розмірі 500,00 грн.. Судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з даним позовом до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial