Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 07.10.2005 року, а рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 16.06.2010 року шлюб було розірвано. В шлюбі у сторін 16.05.2006 року народився син [PERSON], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, так як фізично здоровий, працездатний, інших утриманців не має. За наведених обставин, позивач просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини і до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, мотивуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві, просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував щодо їх задоволення зазначивши, що на даний час на його утриманні перебуває вагітна дружина та її дитина від попереднього шлюбу, він хоча і працює, однак його заробітної плати не вистачить, щоб утримувати сина від першого шлюбу. Крім того, він має заборгованість за виконавчим листом №1-37, який видано 21.04.2009 року Житомирським районним судом про стягнення з нього на користь [PERSON] завданої шкоди на загальну суму 88512 грн. 13 коп. Також відповідач зазначив про те, що ще під час шлюбу з позивачем він переоформив на неї земельну ділянку, і колишня дружина продала її. Тому, цих коштів від продажу земельної ділянки, на його думку, буде достатньо для утримання дитини до повноліття. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено по справі, 16.05.2006 року народився [PERSON], батьками якого являються: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 040687 від 25.05.2006 року (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 062058 від 16.06.2010 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається з довідки Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області № 2863 від 02.10.2014 року, позивач [PERSON] зареєстрована в [INFO], її син [PERSON], 16.05.2006 року проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні (а.с.5). Відповідно до довідки №TR000000101 від 10.11.2014 року, відповідач працює в ТзОВ «Тропік» на посаді водія і за період з 01.05.2014 року по 31.10.2014 року його дохід склав 17166 грн. 00 коп. (а.с. 24). Згідно довідки ВДВС Вінницького РУЮ № 859/17 від 13.11.2014 року, заборгованість відповідача [PERSON], за виконавчим листом №1-37, який видано 21.04.2009 року Житомирським районним судом про стягнення з нього на користь [PERSON] завданої шкоди на загальну суму 88512 грн. 13 коп., становить 82468 грн. 14 коп. (а.с. 25). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Ст. 181 СК України ч. 3 передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем вимог суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що на його утриманні перебуває дитина його теперішньої дружини від першого шлюбу, оскільки дана обставина не підтверджена відповідними доказами, а також ту обставину, що відповідачем ще під час шлюбу з позивачем було переоформлено на неї земельну ділянку, так як це не є документальним, нотаріально посвідченим та зареєстрованим договором між батьками про сплату аліментів на дитину та підставою припинення права на аліменти на дитину в розумінні положень ст.ст. 189, 190 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує ті обставини, що відповідач фізично здоровий, інших утриманців не має, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з суми судового збору 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved