Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона [PERSON], відповідно до [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27 04.2017 року, на підставі рішення Якимівського районного суду справа № 330/599/17 від 11 квітня 2017 року - є власником квартири № 2 у житловому будинку № 93, що знаходиться по вул. Центральна(Леніна) у смт. Якимівка, в якій і по сьогоднішній день проживає та продовжує бути зареєстрована. Разом з нею, в даній квартирі зареєстровані її сини: [PERSON] [INFO], [NUMBER] від 30.03.2001 року, виданий Якимівським РВУМВС України в Запорізькій області, [PERSON] [INFO], паспорт СВ від 15.04.2005 року, виданий Якимівським РВУМВС України в Запорізькій області, а також Відповідач - [PERSON] [INFO], [NUMBER], виданий Якимівським РВУМВС України в Запорізькій області 29.10.2013 року. З Відповідачем вони не перебувають в шлюбних відносинах з 2004 року, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 15 липня 2004 року запис № 72. Відповідач не проживає з ними та фактично проживає в іншому місті. З того моменту, коли відповідач виїхав він не з'являвся більше у квартирі за зазначеною адресою, а саме: Якимівський район: смт. Якимівка, вул.. Центральна (Леніна), буд.93.кв.2. Одразу ж після розірвання шлюбу відповідач перестав користуватися житлом за вищевказаною адресою, не користується нею і до цього часу, тобто протягом трьох років. Перешкод у користуванні квартирою ніхто з співвласників йому не чинив. Вже понад п'ять років, як їй відомо, Відповідач проживає з іншою сім'єю, за адресою смт. Якимівка, вул. Космічна, буд.34. По телефону та за допомогою Інтернету вони не спілкуються, листи один одному не пишуть. Відповідач не цікавиться долею сім'ї та її утриманням. Комунальні служби, що надають послуги позивачці по утриманню її квартири № 2 у житловому будинку № 93, що знаходиться на вул. Центральна(Леніна) у смт. Якимівка, в своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців - 4 особи та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів, які вона має сплатити таким службам за надані їй послуги. Вона не бажає оплачувати комунальні платежі за Відповідача, оскільки він не проживає в квартирі. В неї скрутне матеріальне становище, так як вона безробітна і тому вона, як може намагається зберегти та заощадити грошові кошти, а наявність реєстрації Відповідача в даній квартирі, змушує її сплачувати за нього в той час, коли він не користується та не проживає в квартирі вже понад п'ять року. Факт того, що відповідач вже протягом п'яти років без поважних причин не проживає у спірному житлі можуть підтвердити наступні свідки, які є їх сусідами, а саме: [PERSON]Г та [PERSON]. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» № 24-150/0/4-13, від 28.01.2013 при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла. Згідно ст. 71 ч. 1 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 цього кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Стаття 3 Сімейного кодексу України визнає сім'ю спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Частина 2 статті 405 Цивільного кодексу України встановлює те, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, оскільки Відповідач у спірній квартири не проживає більше шести місяців, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участь у спільному побуті, він вважається таким, що втратив право користування нею. Отримання такого рішення необхідне для зняття відповідача з реєстрації у відповідності до ст. 7 ч. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382-ІV. Таким чином позивачка просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 2 в буд. 93 по вул. Центральна (Леніна) в смт. Якимівка, Якимівського району Запорізької області. Позивач [PERSON] в судове засідання надала письмову заяву відповідно до якої просить розглянути дану справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухваленнязаочного рішення по справі, в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON]належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не надав, відзив не надав. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247, 280-281 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, пояснення сторін, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Позивач по справі [PERSON], відповідно до [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27 04.2017 року, на підставі рішення Якимівського районного суду справа № 330/599/17 від 11 квітня 2017 року - є власником квартири № 2 у житловому будинку № 93, що знаходиться по вул. Центральна(Леніна) у смт. Якимівка, в якій і по сьогоднішній день проживає та продовжує бути зареєстрована ( а.с. 9). Разом з нею, в даній квартирі зареєстровані її сини: [PERSON] [INFO], [NUMBER] від 30.03.2001 року, виданий Якимівським РВУМВС України в Запорізькій області, [PERSON] [INFO], паспорт СВ від 15.04.2005 року, виданий Якимівським РВУМВС України в Запорізькій області, а також Відповідач - [PERSON] [INFO], [NUMBER], виданий Якимівським РВУМВС України в Запорізькій області 29.10.2013 року ( а.с. 10-11). З Відповідачем вони не перебувають в шлюбних відносинах з 2004 року, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 15 липня 2004 року запис № 72 ( а.с.8). Відповідач не проживає з ними та фактично проживає в іншому місті. З того моменту, коли відповідач виїхав він не з'являвся більше у квартирі за зазначеною адресою, а саме: Якимівський район: смт. Якимівка, вул.. Центральна (Леніна), буд.93.кв.2. Комунальні служби, що надають послуги позивачці по утриманню її квартири № 2 у житловому будинку № 93, що знаходиться на вул. Центральна(Леніна) у смт. Якимівка, в своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців - 4 особи та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів, які вона має сплатити таким службам за надані їй послуги. В матеріалах справи знаходяться письмові заяви свідків [PERSON] та [PERSON], які підтверджують той факт, що [PERSON] не проживає більше 5 років за адресою: Якимівський район Запорізька область, смт. Якимівка, вул.. Центральна ( Леніна), 93 кв.2. На підставі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судовий захист цивільних прав та інтересів, шляхом визнання відповідного права, гарантується ст. 16 ЦК України, з якої вбачається, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. В силу того, що відповідач зареєстрований у належному позивачу будинку, але в ньому не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому житловим будинком. Відповідачем не надані суду докази, які б свідчили по те, що він належить до осіб, за якими закон зберігає жилу площу на час їх відсутності. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] без поважних причин в квартирі № [ADDRESS] ( Леніна) в смт. Якимівка Якимівського району Запорізької області понад пяти років не проживає, тому він може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Пунктом 33 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику у справах про захист прав власності та інших речових прав» зазначено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Оскільки судом встановлено, що права та інтереси позивача, як власника порушуються, та враховуючи ту обставину, що з моменту набуття права власності на квартиру позивачем відповідач втратив право користування зазначеною квартирою, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved