Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, посилаючись на те, що з 23.11.2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини, тому просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та потребує матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що не працює, перебуває на утриманні своїх батьків, має можливість сплачувати аліменти на дитину у розмірі 300 гривень, на утримання дружини сплачувати аліменти не має можливості. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, з огляду на таке. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.11.2011 року, однак проживають окремо з травня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини. Позивач не працює, отримує щомісячну соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку у розмірі 130 грн. Відповідач на даний час не працює, однак є працездатним, в центр зайнятості в пошуках роботи не звертався, не хворіє, інших неповнолітніх дітей на своєму утриманні він не має. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб, довідкою ПП «Управлінська компанія «Житлофонд» від 31.03.2015р. та не заперечуються сторонами. Враховуючи встановлені обставини справи, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини, і те, що на утриманні відповідача немає інших дітей та непрацездатних осіб, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дочки у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів дозволить відповідачу утримувати свою малолітню дитину та найбільш повно відповідає вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини (близько третини від законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 182 СК. Згідно зі ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу дружині, а тому позовні вимоги у частині стягнення аліментів на утримання дружини не підлягають задоволенню. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial