Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, в якій зазначає, що в листопаді 1992 р. вона разом з своєю неповнолітньою донькою стала проживати в житловому будинку, розташованому в [ADDRESS]. Підставою для їх заселення в дане домоволодіння стало те, що вона фактично його придбала в КСП «Дружба» (нині ПСП «Дружба») на підставі рішення засідання правління КСП «Дружба» від 26.11.1992 р. Згідно даного рішення вона внесла в касу господарства гроші в сумі 244400 руб. Ніякої правової угоди про придбання будинку з КСП «Дружба» вона не укладала. В нотаріальному порядку договір купівлі-продажу не укладався. Через відсутність коштів вона тривалий час не оформляла ніяких правовстановлюючих документів на право власності на домоволодіння, в якому проживала і проживає по даний час з 1992 р. В 2012 р. вона звернулася в Полтавське БТБ «Інвентаризатор» по питанню виготовлення правовстановлюючих документів та технічного паспорта на домоволодіння. Тоді дізналася, що власником зазначеного домоволодіння є [PERSON], а КСП «Дружба» ніколи не було власником цього майна, а угода про купівлю-продаж будинку не є законною. [PERSON] дійсно проживала в даному будинку, була його власником. Рідних та близьких вона не мала. Приблизно в 1989 р. її забрала до себе далека родичка в [ADDRESS], де [INFO] [PERSON] померла. Її домоволодінням фактично користувалося КСП «Дружба» без будь-яких правових підстав. На час смерті [PERSON] вона уже проживала в будинку, вважаючи, що вона його законно придбала в КСП «Дружба». Домоволодіння ніким не успадковувалося. Таким чином, з листопада 1992 р. до нинішнього часу вона відкрито та безперервно володіє нерухомим майном, яке складається з житлового будинку з господарськими і побутовими спорудами, що розташовані в [ADDRESS]. За той час привела в належний стан всю територію домоволодіння, за власні кошти зробила капітальний ремонт приміщень та проводить їх поточний ремонт, постійно підтримує належний порядок на території домоволодіння. Тому, як добросовісний користувач, вона заявляє про застосування ч. 1 ст. 344 ЦК України згідно якої особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти чужим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння, яким вона фактично володіє, приватизована на її ім'я згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Вільхуватською сільською радою Чутівського району Полтавської області, 30.12.2009 р. На її ім'я також приватизована і земельна ділянка, яка знаходиться під городом біля житлового будинку. Факт її добросовісного, відкритого, безперервного володіння домоволодінням в [ADDRESS] з листопада 1992 р. підтверджується довідками Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області від 04.06.2015 р. Самочинного будівництва, яке підлягає узаконенню в судовому порядку, на території домоволодіння немає. За таких обставин вона змушена звертатися до суду з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, яке складається з житлового будинку з господарськими і побутовими спорудами в [ADDRESS]. Дане нерухоме майно знаходиться в її розпорядженні та користуванні, вона відкрито володіє та вільно розпоряджається нерухомим майном на протязі близько 22 років 8 місяців. Не змінюючи цільового призначення об'єкту нерухомості та не проводячи технічних змін в об'єкті, а здійснюючи лише поточні ремонти, підтримує у належному стані домоволодіння, що розташовані в [ADDRESS]. Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що з листопада 1992 року офіційно володіє, розпоряджається та користується відкрито і добросовісно даним нерухомим майном на протязі довготривалого часу, просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на нерухоме майно: житлового будинку літ. «А-1» (на плані забудови). сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Д», погребу літ. «д», огорожі №1, воріт огорожі №2, колодязя питного №3, що розташовані в [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій просила вимоги задовольнити та розглянути заяву в її відсутності. Представник відповідача Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій повідомила, що проти задоволення позову не заперечує та просила розглянути справу в її відсутності. Представник відповідача ПСП «Дружба» Чутівського району Полтавської області в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій повідомила, що проти задоволення позову не заперечує та просила розглянути справу в її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Частина 2 вказаної статті передбачає, що набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Згідно ч. 3 даної статті право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником нерухомого майна, а саме: житлового будинку літ. «А-1» (на плані забудови). сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Д», погребу літ. «д», огорожі №1, воріт огорожі №2, колодязя питного №3, що розташовані в [ADDRESS]. Вище вказане нерухоме майно знаходиться в розпорядженні та користуванні [PERSON], яка відкрито володіє та вільно розпоряджається нерухомим майном на протязі більше 22 років. Не змінюючи цільового призначення об'єкту нерухомості та не проводячи технічних змін в об'єкті, а здійснюючи лише поточні ремонти, підтримує у належному стані дані об'єкти, що розташовані в [ADDRESS]. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці підлягають до задоволення.

Outcome: approved