Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], просить змінити розмір аліментів , які стягнуті рішенням Сарненського районного суду від 01 листопада 2012 року в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO], стягнути на її користь з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно на утримання дитини . Покликається на те, що відповідач не працевлаштований , не має стабільного заробітку , сплачує на утримання дитини лише по 300 грн. в місяць , що не відповідає розміру , визначеному рішенням суду та є недостатнім для забезпечення дитини належними продуктами харчування , одягом , медикаментами . Її матеріальне становище погіршилось , оскільки в березні 2014 року її було знято з обліку в Сарненському районному центрі зайнятості та припинено виплату державної допомоги по безробіттю . Підтримавши позов в суді [PERSON] просить вимоги задовольнити , стягнути з [PERSON] на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно, оскільки утримує дитину вона самотужки, вона не працює , а за кошти , які платить відповідач нерегулярно , забезпечити сина необхідними речами неможливо, тому вона потребує додаткової матеріальної допомоги на утримання дитини . [PERSON] позовні вимоги визнав частково, вказав , що аліменти він сплачує в розмірі 350 грн. за місяць , перераховуючи кошти один раз в три місяці , оскільки не має стабільного заробітку. Разом з тим , проживаючи в одному будинку з позивачкою , він купує продукти харчування, оплачує рахунки за газо та електропостачання . Не заперечує проти сплати на користь позивачки 400 грн. в місяць . Вислухавши пояснення позивачки , відповідача , дослідивши письмові докази у справі , суд приходить до висновку , що позов не підлягає до задоволення в зв»язку із наступним. Як вбачається із матеріалів справи , відповідач відповідно до рішення суду має сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . Ухвалене 01.11.2012 року рішення суду зобов»язує [PERSON] сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання сина [PERSON] [INFO] , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Частиною першою ст. 192 СК України передбачена можливість зменшення або збільшення розміру аліментів , які стягуються на утримання дитини , в разі зміни матеріального або сімейного стану , та в інших випадках , передбачених законом . Статтею 181 СК України передбачено стягнення аліментів у твердій грошовій сумі . Судом встановлено , що після набуття чинності рішення суду від 01. 2012 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , позивачка [PERSON] за отриманням виконавчого листа не зверталась , до виконання виконавчий лист про стягнення аліментів не обернула . Аліменти після рішення суду відповідач сплачує добровільно , суду надані квитанції про перерахування на ім»я позивачки аліментів . З вказаних квитанцій вбачається , що щомісячний розмір аліментів , які перераховує відповідач , становить 350 грн. Крім того , відповідачем надані квитанції про оплату ним рахунків за користування електроенергією та газом , якими користується також і позивачка , оскільки сторони проживають в одному будинку .За період з березня 2013 по квітень 2014 року [PERSON] сплачено 2741 грн. за надані послуги . Вказана обставина [PERSON] не заперечується. З огляду на вказане , суд приходить до висновку , що підстав для зміни розміру аліментів немає , оскільки позивачкою взагалі не порушувалось питання про їх примусове стягнення , а відповідач сплачує аліменти добровільно в розмірі , який відповідає розміру , передбаченому рішенням суду про стягнення аліментів . На підставі ст. 182 СК України ,

Outcome: dismissed