Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.01.2020 року на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрована відповідач [PERSON] , яка фактично ніколи в ньому не проживала та взагалі для позивача є невідомою особою. Зазначає, що місце перебування відповідача не відоме, засобів зв`язку з нею немає, добровільно знятися з реєстрації в будинку належного позивачеві відповідач наміру не має. Тому, позивач просить суд визнати [PERSON] , такою що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала заявлені позовні вимоги і просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку шляхом оголошення на веб-сайті судової влади. Свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами [PERSON] , в судовому засіданні підтвердили, що відповідач [PERSON] дійсно не проживає в належному будинку позивача, пояснивши, що її взагалі ніколи не бачили. Суд за згодою позивача на підставі\~ст. 280-289 ЦПК України\~розглядає справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.01.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 39 позивачеві належить право на спадковий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З долучених до позову матеріалів вбачається, що в будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання у вищевказаному житловому будинку [PERSON] дійсно зареєстрована у вказаному будинку, але жодного дня в ньому не проживала і на даний час не проживає. Відповідно до вимог ст.319\~ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень\~ст.71 ЖК України\~суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України\~передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Згідно зі\~ст.150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Наявність реєстрації відповідача в будинку за вищезазначеною адресою, який належить позивачеві, порушує право приватної власності і перешкоджає позивачеві вільно розпоряджатися, володіти та користуватися своєю власністю. Таким чином, оскільки відповідач більше шести місяців не проживає у житловому будинку позивача без поважних причин, а безпідставне його перебування на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] , перешкоджає позивачу у реалізації прав власника житла, тому вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати позивач не бажає стягувати з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved