Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не забезпечує харчування, медичного догляду та лікування неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , свідомо ухиляється від спілкування з дитиною, причому робить це без поважних причин, тому вона вважає, що є всі підстави для позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої доньки. [PERSON] є внучкою позивачки, з жовтня 2016 року та по даний час проживає з нею без реєстрації. Позивач самостійно займається вихованням та розвитком [PERSON] , забезпечує всім необхідним. Ухвалою від 19.10.2020 відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник третьої особи до суду не з`явився, надав письмову заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Судом встановлено, що матір дитини [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Органом опіки та піклування Радомишльської районної державної адміністрації надано висновок від 01.10.2020 № 02-18/2020 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] (а.с.10). Як зазначено у вказаному висновку, згідно з заявою неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , від 16.09.2020 року вона не заперечує проти позбавлення свого батька, [PERSON] , батьківських прав, у зв`язку з тим, що батько не піклується про неї, не цікавиться життям, кошти на проживання не виділяє. Згідно з характеристикою № 460 від 14.09.2020 року виданою Лутівським старостинським округом, громадянин [PERSON] , [INFO], зареєстрований в [ADDRESS] . З 20.11.2019 року за даною адресою разом з ним зареєстрована дочка, [PERSON] , [INFO] , яка фактично проживає без реєстрації у своєї бабусі, [PERSON] , в [ADDRESS] , яка займається вихованням дитини. На даний час [PERSON] , проживає в цивільному шлюбі із [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Компроментуючих даних щодо [PERSON] , старостинський округ не має, скарг від сусідів та жителів села щодо поведінки даного громадянина не надходило. Згідно з довідкою № 54 від 14.09.2020 року виданою Радомишльським ліцеєм № 1 ім. Т. Г. Шевченка неповнолітня дитина, [PERSON] , навчається в 9 - А класі Радомишльського ліцею № 1 ім. Т. Г. Шевченка. Згідно з характеристикою на ученицю 9-А класу Радомишльського ліцею № 1 ім. Т. Г. Шевченка, [PERSON] , [INFO]., від 11.09.2020 року, дитина має низький рівень навчальних досягнень. Навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю, не виявляє зацікавленості до навчання. Має низький рівень довільної пам`яті, повільно запам`ятовує учбовий матеріал. Батько не відвідує навчальний заклад, не цікавиться навчанням [PERSON] , не приділяє увагу і турботу вихованню дитини. Дівчинкою опікується бабуся, [PERSON] , з якою [PERSON] проживає. Бабуся відповідально ставиться до питання виховання дитини, забезпечує її одягом, навчальним приладдям, відвідує навчальний заклад [PERSON]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов, виданим службою у справах дітей Радомишльської державної адміністрації від 23.09.2020 року вбачається, що позивачкою за місцем її проживання створені усі належні умови проживання та виховання для її внучки [PERSON] . Конвенція про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, зазначає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, забезпечує те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, крім того зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, якими можуть бути: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва (п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Таким чином, оскільки відповідач не переймається станом здоров`я своєї неповнолітньої дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків, передбачених законом, по її вихованню та матеріальному утриманню, проживає окремо від дитини, навіть не спілкується з нею, суд приходить до висновку щодо необхідності позбавлення його батьківських прав і не бачить підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки в даному конкретному випадку виявив та оцінив позитивний результат у майбутній долі дитини, і вважає, що таким чином та в такий спосіб будуть захищені права та інтереси дитини. Надані докази є підтвердженням того, що доцільним є позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання і утримання дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків. Винна поведінка відповідача підтверджується письмовими доказами при відсутності інших заходів впливу на нього для зміни ставлення щодо виховання і утримання дитини. Крім того, [PERSON] суду надана заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доцільність позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Отже враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. на користь позивача, сплачений ним при пред`явлені позову.

Outcome: approved