Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Зазначала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Батько дитини, відповідач у справі, участі у вихованні, утриманні, розвитку дитини не приймає, дитина перебуває виключно на її утриманні, вихованням та розвитком дитини відповідач також не займається. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, не надає матеріальної допомоги, просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина - [PERSON] , [INFO] . У підготовчому судовому засіданні позивач підтримала позов у повному обсязі з викладених у ньому підстав . Після доповіді про зміст заявлених вимог, судом було з`ясовано, що відповідач визнає позов у повному обсязі, про що відповідачем було подано письмову заяву, наслідки визнання позову відповідачу були роз`яснені та йому зрозумілі. Згідно із ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі, про що ним було надано письмову заяву, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Ураховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов у повному обсязі, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що складає 274 грн. 20 коп.

Outcome: approved