Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. В зв'язку з неможливістю разом проживати, вона з дітьми переїхали до м. Черкаси та самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей. Відповідач, який проживає окремо, ухиляється від виконання свого обов'язку щодо утримання дітей, оскільки матеріально дітям не допомагає, участі у їх вихованні не приймає та не виконує жодного із тих обов'язків, які покладені на нього законом, як на батька дітей. На момент звернення до суду з цим позовом, згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов'язку утримувати неповнолітніх дітей між ними не досягнуто. Враховуючи викладене, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Також просила допустити рішення до негайного виконання в межах стягнення за один місяць. В судове засідання позивач не з'явилась, але в матеріалах справи знаходиться заява, в якій вона просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивача. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до положень ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому діючим законодавством. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і, згідно з положеннями ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. У разі відсутності такої домовленості, чинне законодавство передбачає право того з батьків, з ким проживає дитина, звернутися до суду для зобов'язання батька чи матері, які проживають окремо, надати другій стороні утримання на підставах і в порядку, що встановлені законом. Згідно з положеннями ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу того з батьків, з кого дані аліменти стягуються. Суд, врахувавши, згідно зі ст. 182 СК України, всі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, вважає, що відповідач [PERSON] повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей, оскільки, згідно зі свідоцтвами про народження, являється їхнім батьком. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 487 гривень 20 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved