Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16.11.1990 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: повнолітніх доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Неповнолітня донька проживає разом з позивачкою. Відповідач не вважає за потрібне утримувати свою доньку. На неодноразові прохання та вимоги позивачки щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки він не звертає ніякої уваги. Позивач вказує, що відповідач є приватним підприємцем, працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу. У зв'язку з вищевикладеним позивачка просить ухвалити рішення, в силу якого стягувати з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO], починаючи з дня звернення до суду до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов . Відповідач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, погодився виплачувати щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів та просив справу розглянути без його участі. Вислухавши позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.11.1990 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.4). Батьками малолітньої [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтву про народження дитини є сторони по справі (а.с.5). Малолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 115 від 02.02.2016 року, виданої ділянкою № 4 жителів приватного сектору Жовтневого району м. Харкова (а.с.6). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу батьків, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 1 січня 2016 року у розмірі 1167 грн. Таким чином, розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 350 грн. 10 коп. У судовому засіданні 02.03.2016 року відповідач зазначив, що працює охоронцем у м. Києві та має стабільну заробітну плату. Враховуючи, що відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, суд приходить до висновку про присудження аліментів на утримання неповнолітньої дитини в частці від його доходу. Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку(доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від його доходів. Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд, відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище позивачки, відповідача, те, що він є здоровою, працездатною особою, даних про наявність обмежень за станом здоров'я при вирішенні питання про працевлаштування не має, вважає за необхідне позов задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 (одної четвертої) частини від доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.02.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно доч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно з положеннями ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved