Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про припинення договору довічного утримання. Свої вимоги мотивувала тим, що між нею та [PERSON] 10 лютого 2001 року укладений договір довічного утримання посвідчений державним нотаріусом Знамянської державної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON] за реєстровим № 161. На підставі вказаного договору позивач передала у власність відповідачу ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями , що знаходиться за адресою Кіровоградська область Знамянський район село Богданівка вул.. Центральна, 66. Відповідач в свою чергу зобовязався довічно утримувати [PERSON], забезпечуючи її харчуванням, одягом, необхідною допомогою, доглядом і залишити в її безоплатному довічному користуванні одну житлову кімнату розміром 18,4 кв.м. Вартість матеріального забезпечення визначена сторонами договору в розмірі 34 гривні на місяць. 10 квітня 2015 року [PERSON] помер, в звязку з чим позивач залишилася без догляду. Спадкоємцем [PERSON] є його син [PERSON], який не має можливості та бажання доглядати позивача, але звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. В звязку з тим, що [PERSON] має похилий вік та поганий стан здоровя, потребує стороннього догляду, вважає що договір довічного утримання повинен бути припинений. Представник позивача в судовому засіданні просить задовольнити позовні вимоги, мотивувавши їх тим, що відповідач з моменту смерті батька не здійснює ніяких дій стосовного виконання умов договору довічного утримання позивача , він лише подав заяву про прийняття спадщини після померлого , але фактично відповідач знаходиться в [PERSON] Федерації і впраховуючи , що спадкоємець визначений в договорі довічного утримання як його виконавець помкр 10.04.2015 року і зцього часу фактично відкрилась спадщина , а до спадкоємців переходять всі права та обов'язки спадкодавця в часності виконання договору довічного утримання тому ні на момент подачі позову до суду , а ні на час розгляду справи відповідач [PERSON] не вчиняв дій стосовно виконання договору довічного утримання . Представники відповідача в судовому засіданні, заперечили проти задоволення позовних вимог та просять відмовити позивачеві в їх задоволенні. Свої заперечення мотивували тим, що відповідач бажає та має намір виконувати договір укладений його батьком з позивачем про її утримання , а також запропонував виїхати позивачу до нього по місцю проживання в [PERSON] Федерацію , але остання відмовилась виїзджати та не бажає щоб [PERSON] здійснював утримання відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 лютого 2001 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] укладений договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Знамянської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 161. За вказаним договором позивач (відчужувач) [PERSON] передала у власність [PERSON] (набувачу) ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою Кіровоградська область Знамянський район село Богданівка вул. Центральна, 66, яка належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Знамянською районною державною нотаріальною конторою 22.12.2000 року за реєстром № 1926, зареєстрованого Знамянським БТІ 11.01.2001 за номером 718/6, та рішення Знамянського районного суду Кіровоградської області від 19.04.1993 та зареєстрованого Знамянським БТІ 09.02.2001 за № 718/6. Згідно з п.5 Договору набувач зобовязався довічно утримувати [PERSON], забезпечувати її харчуванням, одягом, необхідною допомогою, доглядом і залишити в її безоплатному довічному користуванні одну житлову кімнату розміром 18,4 кв.м. позначену на плані цифрами 1-3. Вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду і необхідної допомоги) визначено сторонами договору відповідно до п.6 в розмірі 34 гривні на місяць. У звязку з посвідченням цього Договору нотаріусом накладена заборона відчуження зазначеного в договорі житлового будинку до припинення чи розірвання договору довічного утримання. Відповідно до свідоцтва про шлюб, позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] та їй присвоєне прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]. Набувач за договором довічного утримання [PERSON] помер 10 квітня 2015 року. Відповідно до наданої копії спадкової справи, після його смерті із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся його син [PERSON] та його мати [PERSON]. Відповідно до заяви поданої до нотаріальної контори та довіреності, [PERSON] зареєстрований за адресою Приморський край [ADDRESS], проживає за адресою [INFO]. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Позивач просить припинити договір довічного утримання на підставі ст. 757 ЦК України. Проте суд вважає відповідно до ч.2 ст. 2 ЦПК України застосувати інший спосіб захисту порушеного права позивача та вважає, що даний договір довічного утримання підлягає розірванню з наступних підстав. Так, відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно зі ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ч.1 ст.746 ЦК України, відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від її віку та стану здоров'я. Відповідно до ст. 757 ЦК України обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем. Якщо спадкоємець за заповітом відмовився від прийняття майна, що було передане відчужувачем, право власності на це майно може перейти до спадкоємця за законом. Якщо у набувача немає спадкоємців або вони відмовилися від прийняття майна, переданого відчужувачем, відчужувач набуває право власності на це майно. У цьому разі договір довічного утримання (догляду) припиняється. Статтею 755 ЦК України передбачено, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків незалежно від його вини; на вимогу набувача. В силу ч.ч.2,3ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору в судовому порядку зобов'язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили. Із системного аналізу положень вказаних норм та умов договору вбачається, що підставою для розірвання договору довічного утримання є як повне невиконання набувачем взятих на себе обов'язків, так і їх неналежне виконання у порівнянні з умовами договору незалежно від вини набувача. При цьому, обов'язок з доведення факту належного виконання умов договору довічного утримання, у відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.76 ЦПК України, покладається саме на відповідача, який надає це утримання. Судом встановлено, що [PERSON], до якого відповідно до статті 757 ЦК України перейшли обов'язки набувача за договором довічного утримання, зареєстрований за адресою Приморський край [ADDRESS], проживає за адресою [INFO]. Допомогу відчужувачу за договором останній не надає, проживає в іншій країні, що унеможливлює його особисту участь в догляді за позивачем. Доказів забезпечення позивача харчуванням, одягом, необхідною допомогою відповідач не надав, не дивлячись на те, що відповідно до пояснень його представника він не відмовляється від виконання договору довічного утримання. Крім того в судовому засіданні представник позивача надав письмові свідчення свідків [PERSON] та [PERSON] підписи та особи яких встановлені Богданівською сільською радою , які в своїх свідченнях зазначили , що фактично [PERSON] доглядає її донька [PERSON] Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносинам з неналежного виконання сторонами договору довічного утримання (догляду), а також щодо наслідків його невиконання. Правові наслідки розірвання договору довічного утримання (догляду) передбачено положеннями ст.756 ЦК України, відповідно до якої у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Судом встановлено невиконанням спадкоємцем набувача зобовязань за договором довічного утримання порушуються права позивача, а тому порушене право підлягає захисту судом. Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідач не виконував належним чином обовязків за договором, а отже відчужувач набуває право власності на майно. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати розподіляються пропорційно задоволеним вимогам, а тому, враховуючи, що позивач була звільнена судом від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial