Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи це тим, що 17 липня 2007 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] посилається на те, що на даний час подружні стосунки з відповідачем припинені, дитина перебуває на утриманні матері, а відповідач участі у матеріальному утриманні дитини не приймає, тому просить стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі до досягнення дитиною повноліття. В ході підготовчого провадження [PERSON] позовні вимоги змінила, просить стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікущомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав. Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Допитавши позивачку, враховуючи те, що відповідач визнав позов і визнання відповідачем позову прийняте судом, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 26 вересня 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою від 03 жовтня 2018 року відкрите провадження в справі за вказаним позовом. Враховуючи те, що обов'язок батька утримувати дитину та його виконання регламентується главою 15 Сімейного Кодексу України, суд вважає за необхідне застосовувати до розглядуваних правовідносин правові норми, визначені у вказаній главі. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого додана до матеріалів справи. Жодних заперечень проти вказаного факту відповідач суду не подав. [PERSON] та [PERSON] спільно не проживають, неповнолітня дитина донька [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON], що підтверджується поясненнями позивачки у судовому засіданні. Жодних заперечень проти вказаного факту відповідач суду не подав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розміри аліментів визначені у ч. 5 ст. 183 Сімейного Кодексу України. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та батька, те, що відповідач хворіє, не працює, отримує пенсію, тобто його доходи мають стабільний характер, обставини, визначені ст. 182 Сімейного Кодексу України, суд знаходить за доцільне стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) щомісячно з урахуванням мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину. При визначенні розміру аліментів суд враховує позицію позивачки, думку відповідача та інтереси дитини. Суд знаходить, що згідно вимог ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved