Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення розміру часток у спільній сумісній власності, а саме встановити, що розмір частки [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , становить по 1/3 за кожним. На обґрунтування позову зазначає, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності: їй - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вона має намір подарувати свою частку в даній квартирі дочці [PERSON] , однак відповідачі не виявляють бажання здійснити виділ часток у нотаріальному порядку. У зв`язку з невизначеністю розміру часток у праві приватної спільної сумісної власності на дану квартиру вона не може реалізуват в повній мірі своє право на користування та розпорядження своєю власністю, а тому змушена звернутися до суду для визначення належної їй частки у квартирі за собою та відповідачами рівними частками по 1/3 частці за кожним співвласником. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 04 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, однак її представник адвокат Зозуля А.В. подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Також у поданій заяві представник позивача вказує, що проти заочного розгляду справи не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Також про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. Також в судове засідання не прибув відповідач [PERSON] , який був належним чиномо повідомлений про розгляд справи, а саме шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Яворівського районного суду Львівської області. Також про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 05 жовтня 2021 року вирішено проводити заочний розгляд справи. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 05.10.2021, є дата складення повного судового рішення 18.10.2021. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Судом встановлено, що сторонам по справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі розпорядження №671 від 11.06.1999 на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 11.06.1999, виданим Новояворівською міською радою Яворівського району, Львівської області. Таким чином, вищезгадана квартира перебуває у приватній спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [PERSON] виявила бажання припинити спільну сумісну власність, у зв`язку чим звернувся до суду. Так, з метою реалізації позивачу своїх майнових прав, виникла необхідність у визначені частки у праві спільної сумісної власності у такій. Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Враховуючи, що між співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відсутня домовленість щодо часток, які належать їм на праві спільної сумісної власності, тому слід визначити за ними по 1/3 частині у праві спільної власності на спірну квартиру, оскільки частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі по 500 гривень з кожного.

Outcome: approved