Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 10 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 119. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2007 року. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Питання про розірвання шлюбу виникло в родині у зв`язку з тим, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та спільні погляди на життя. Кожен з подружжя має кардинально різні погляди на майнові витрати родини та мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. взаємні стосунки як подружжя між ними фактично і остаточно припинились у літку 2015 року. Сторони мешкають постійно окремо. При цьому, зазначає, що не одноразово намагалися поновити нормальні відносини, але це не мало успіху. Позивач вважає, що шлюб на даний час існує формально і подальше його збереження суперечить інтересам сторін, інтересам дитини та соціально- моральним нормам, тому просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Бондарєвої І.В. від 16 лютого 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за вищевказаним позовом. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2021 року зазначену цивільну справу прийнято до провадження судді Мартинової О.М. У судове засідання позивач не з`явилась, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься заява в якій вона просить справу розглядати за її відсутності, та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подала відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ст. 280 ЦПК України суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 119 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 10 листопада 2007 року). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 вересня 2008 року). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони проживають окремо, припинені шлюбні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, інтересам дитини та соціально - моральним нормам. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10 листопада 2007 року, після державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Враховуючи, що у зв`язку з реєстрацією шлюбу позивачем змінено прізвище та після розірвання шлюбу остання просила залишити їй прізвище « [PERSON] », суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Відповідно до квитанції № 5_12 від 11.02.2021 року позивачем при пред`явленні позову сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн., таким чином, з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved