Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про поділ майна подружжя, уточнивши який, посилаючись на те, що з 11.08.1990 року по 01.12.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі сторони набули спільне майно , право власності на яке зареєстрували за відповідачем, а саме : житловий будинок №16 (зазначений на плані літерою «А», розміром жилої площі 39,2 кв.м) з господарськими будівлями вбиральня (позначена на плані літерою «Д»), паркан (позначений на плані цифрами №1,2,3), літня кухня (позначена на плані літерою «Г»), погріб (позначений на плані літерами «пг»), сарай (позначений на плані літерами «Б,В»), що знаходиться по вул.Чернігівська, в с.Розумівка, Запорізького району Запорізької області та зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу р.№1-374 від 05.03.1997 року, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 17.03.1997 р., реєстраційний номер 154. Зазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,18 га, яка належить [PERSON], на підставі державного акту на право приватної власності від 20.05.1999 року, виданого Розумівською сільською радою народних депутатів та зареєстрованого за №2437. Згоди на добровільний поділ майна між сторонами не досягнуто, тому позивачка була вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на ? частину домоволодіння та ? частину земельної ділянки за вищезазначеною адресою. У судове засідання позивачка не з»явилася, від представника позивачки надійшла заява, у якій він повністю підтримала позов [PERSON], просив його задовольнити та постановити заочне рішення.\~ Відповідач у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, шляхом оголошення у газеті «Запорізька Правда» від 15.12.2016 року №49(23733) про причини неявки суд не повідомив. Суд, вважає можливим розглянути справу заочно за відсутністю сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в період з з 11.08.1990 року по 01.12.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01 грудня 2010 року шлюб між ними розірвано, рішення суду набрало законної сили 14.12.2010 року. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку р.№1-374 від 05.03.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 17.03.1997 р., реєстраційний номер 154, [PERSON] купив житловий будинок №16 по вул.Чернігівській у с.Розумівка Запорізького району Запорізької області. На земельній ділянці розташовані: житловий будинок (зазначений на плані літерою «А», розміром жилої площі 39,2 кв.м) з господарськими будівлями вбиральня (позначена на плані літерою «Д»), паркан (позначений на плані цифрами №1,2,3), літня кухня (позначена на плані літерою «Г»), погріб (позначений на плані літерами «пг»), сарай (позначений на плані літерами «Б,В»). Згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку (серія І-ЗП № 029027) від 20 травня 1999 року, який видано [PERSON], він є власником земельної ділянки, площею 0,18 га, яка розташована у Запорізькій області, Запорізького району, с.Розумівка вул.Чернігівська, буд.16 із цільовим призначенням земельної ділянки для обслуговування індивідуального житлового будинку. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2437. Статтею 60 СК України встановлено, майно набуте подружжями за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до п.5 ст. 61СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Дружина та чоловік, відповідно до ст.63 СК України, мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної власності. Статтею 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Стаття 70 СК України встановлює розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя . Частиною 1 цієї статті визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За таких підстав, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки спірне майно придбане сторонами у період їхнього шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved