Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], 3 особа-Друга Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на ? частину двокімнатної квартири 30, яка знаходиться по пров.Повзунова, 3/5 в м.Харкові в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 01.02.2015 р. В обгрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що батьку та його дружині [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності двокімнатна квартира за вказаною адресою. Після смерті батька, [PERSON] своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори відмовлено через відсутність у неї правовстановлюючого документа на квартиру, оригінал якого [PERSON] відмовилась надати, що змусило [PERSON] звернутися до суду. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала і предявила зустрічні позовні вимоги до [PERSON] про усунення від права на спадкування, стверджуючи, що дочка чоловіка [PERSON] від першого шлюбу не піклувалася про батька за його життя, коли він перебував у безпорадному стані через тяжку хворобу ( ішемічний інсульт), хоча мала таку можливість, не навідувала у лікарні, не спілкувалася з ним, не телефонувала з 2011 р., не вітала зі святами, ніколи не запропонувала ніякої допомоги, усвідомлюючи, що дружина батька, будучі пенсіонером, сама потребувала такої допомоги та неодноразово просила її надати, не допомогла і не несла витрати на поховання і навіть не знає де він похований. Відповідач зазначала, що [PERSON] спілкувалась з батьком до 2008 р., зустрічалася з ним переважно для отримання грошей і подарунків, відмовлялася працювати, хоча батько їй постійно допомагав не тільки матеріально, влаштовував на роботу, а коли він став хворіти [PERSON] забула про свій обовязок за законом утримувати батька. З [PERSON] у [PERSON] склалися добрі відносини. Відповідач пояснила, що вона спілкувалася з сестрою чоловіка, іноді приходив племінник і [PERSON] мала достатньо інформації про тяжкий стан здоровя свого батька. [PERSON] вважає, що оскільки дочка чоловіка ухилялась від надання допомоги батькові, який внаслідок стану здоров я не мав можливості самостійно забезпечити умови свого життя, [PERSON] підлягає усунення від права на спадщину в порядку ст. 1224 ЦК України ( а.с. 90-93) . Відповідач по зустрічному позову [PERSON] не визнала позовних вимог про усунення її від права на спілкування та пояснила, що вона дійсно з батьком не спілкувалася тривалий час, тому що не склалися відносини з його дружиною , батько не відповідав на її дзвінки, мав достатньо пенсії, доглядала за ним дружина, забезпечувала всім необхідним, потреби у наданні утримання та догляду сторонніх осіб у нього не було і такого обовязку дочка [PERSON] не мала. Крім того, позивач за первісним позовом стверджувала, що [PERSON] не доведено факт потреби батька у матеріальній підтримці у звязку з безпорадним станом, а розмір його пенсійного забезпечення вдвічі перевищував розмір прожиткового мінімуму. Представник 3 особи- Другої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, направив заяви про можливість розгляду справи без його участі ( а.с. 49,54, 65, 70, 78). Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 1983 р., проживали в одній кімнаті, яка була надана [PERSON] разом з сином на підставі ордеру № 6021 від 12.01.1979 р. В подальшому, [PERSON] надана кімната , що звільнилася в квартирі, та оформлено ордер на двокімнатну квартиру 30 по пров.Повзунова, 3/5 в м. Харкові ( а.с. 122-127). Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Центром приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради від 18.03.1994 р. спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON]П.( а.с. 128-130). 01.02.2015 р. [PERSON] помер. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з ? частини квартири 30 по пров.Повзунова, 3/5 в м. Харкові Відповідно до вимог ст.ст. 1264; 1267, 1224 ч.3,5 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та дочка [PERSON], які згідно зі ст. 1268 ЦК України спадщину прийняли в установленому порядку ( а.с. 11-14, 103,119). З інформаційної довідки 2-ї Харківської державної нотаріальної контори впливає, що державний нотаріус позбавлена видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого 01.02.2015 р. ( спадкова справа № 265/2015) на ? частину квартири [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, який знаходиться у другого спадкоємця [PERSON] ( а.с. 15). У відповідності до ч. 5 ст. 1224 ЦК України рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Як роз'яснено в п. 6, 20, 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього, та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК. Таким чином, для задоволення позовних вимог про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність наступних обставин: умисне ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані та потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи, оскільки лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. В судовому засіданні встановлено, що підтверджено дослідженою медичною документацією, що [PERSON], [INFO] страждав хворобою серцево-судинної системи, у 2008 р. переніс інфаркт міокарда, у 2014 р.- ішемічний інсульт, за медичним висновком потребував постійного стороннього догляду. Як зазначила відповідач [PERSON] та допитані в судовому засіданні свідки-сусіди по квартирі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] , останні декілька років [PERSON] був важко хворим, зявилась неадекватна поведінка , була порушена пам'ять, він погано розмовляв, не завжди розумів звернену мову, його неможливо було залишити на самоті , бо виходячи на вулицю не знав , як дійти до свого будинку та губився, в квартирі намагався влаштувати пожежу, погано пересувався, себе самостійно не обслуговував, тому дружина постійно за ним спостерігали, одного не залишала та не випускала, сусіди їй допомагали, приносили продукти або залишалися з [PERSON] в квартирі, коли їй потрібно було піти у лікарню, магазин. Свідки також стверджували, що [PERSON] здійснювала за своїм чоловіком гідний догляд, хоча від неї потребувалось значних засиль, у тому числі фізичних та моральних, бо вона перебуває на пенсії , має незначний доход, хвороба чоловіка вимагала коштовних ліків, їй також допомагав син, який служить в АТО. Виходячи з показань зазначених осіб, письмових пояснень [PERSON]-сина відповідача, позивач [PERSON] до батька не приходила, станом його здоровя не цікавилась, ніколи не допомагала , витрат на поховання не несла, іноді приходила сестра [PERSON] та його племінник [PERSON] Зазначені обставини визнав свідок [PERSON] та не заперечувала [PERSON] У січні 2015 р. у [PERSON] стався повторний інсульт, він вже не вставав з ліжка і 01.02.2015 р. помер. На обґрунтування своїх заперечень проти зустрічного позову [PERSON] стверджувала, що вона не працює, ніякої потреби у її допомозі ( нужденності) у батька не було, він та його дружина отримували пенсію, до позивача не звертались з проханням про допомогу, в необхідному обсязі [PERSON] таку допомогу отримував від своєї дружини. Суду не надано належних та допустимих доказів того, що [PERSON] потребував надання допомоги від доньки, за умови отримання такої допомоги від інших членів його родини, і вона мала можливість таку допомогу здійснювати, але свідомо самоусунулась від виконання свого обовязку по забезпеченню підтримкою і допомогою батька. Таким чином, суд вважає, що зустрічний позов не знайшов свого підтвердження і задоволенню не підлягає, тому за [PERSON] необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на ? частину належної йому квартири. На підставі викладеного,

Outcome: approved