Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачці на праві приватної власності належить 39/100 частини (згідно технічного паспорта квартира [ADDRESS] що посвідчується договором міни частин житлових будинків від 25 березня 1999 року. Згідно виписки домової книги внуки позивачки [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS], однак відповідно до довідки депутата від 24 жовтня 2016 року відповідачі за даною адресою не проживають з 2005 року. Відповідачі були прописані [PERSON] на прохання невістки. В 2005 році вони виїхали в США, але залишилися зареєстрованими в квартирі. Відповідачі за адресою реєстрації не проживають більше 10 років і їх реєстрація в квартирі позбавляє позивачку на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися майном. На підставі вищевикладеного просить визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] Позивачка в судовому засіданні відсутня, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні відсутня, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивачці на праві приватної власності належить 39/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] що підтверджується копією договору міни частин житлових будинків від 25.03.1999 року. Згідно довідки депутата Сновської місько ради [PERSON] від 24.10.2016 року по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але за місцем реєстрації не проживають з 2005 року і по теперішній час. [PERSON] та [PERSON] на теперішній час зареєстровані за адресою: [ADDRESS] що підтверджується копією будинкової книги, довідкою Сновської міської ради від 05.12.2016 року № 03-06/1110. Відповідачі не проживають в житловому будинку належному позивачу з 2005 року, оскільки виїхали проживати в США. Їхня реєстрація в квартирі позбавляє позивачку на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися майном. Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння. користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України, ст.ст.316 - 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватися свої майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були пов'язані з позбавленням володіння. Права власника житлового будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України - члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Оскільки відповідачі були прописані : [ADDRESS] як члени сім'ї власника, не проживають за вказаною адресою більше 10 років, тому є такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи та з наданих суду позивачем доказів вбачається, що [PERSON], яка є власником вищезазначеного житлового будинку, порушує права останньої володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, які гарантовані їй, як власнику вимогами чинного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оскільки відповідачі не проживають в житловому будинку більше 10 років, то суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані на законі і доказах, наданих суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved