Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 9/25 частин житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 39,0 м. кв. В обгрунтування позову вказала, що [INFO] помер її дід [PERSON] , якому на праві власності, на підставі рішення Народного суду Золочівського району Львівської області від 02.02.1978 №2-46/1978р., належало 9/20 частин житлового будинку [ADDRESS] . Згідно даного рішення, дід повинен був добудувати веранду, блокувати її з існуючою верандою та зробити окремий вхід на горище. Вказані роботи дід виконав. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно право власності на вказаний будинок не зареєстровано. Відумерлим майном не визнавався. Спадщини після смерті діда ніхто не приймав. Позивачка вказує, що у вказаному будинку проживає з народження. Після смерті діда залишилась проживати у вказаному будинку, де проживає і по сьогоднішній день. Батько позивачки помер [INFO] , спадщини після смерті діда не приймав. Єдиним можливим спадкоємцем є її рідна сестра [PERSON] , однак вона на вказане майно не претендує. В підготовче засідання позивачка не з`явилася, подала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідачка в підготовче засідання не з`явилася, подали заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість та безперервність володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років. Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном. Аналізуючи поняття добросовісності володіння як підставу для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у м. Золочеві, про що зроблено актовий запис №69. На підставі свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] та свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] судом встановлено, що [PERSON] доводиться онукою померлого [INFO] [PERSON] . Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , батько позивачки, помер [INFO] . Рішенням Народного суду Золочівського району Львівської області від 02.02.1978 проведено реальний поділ будинковолодіння у [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] . Виділено [PERSON] з житлового будинку такі приміщення: житлову кімнату під літерою 2-2 площею 16,40 м.кв., кухню під літерою 2-1 площею 9,50 м.кв., разом 25,90 м.кв., що дорівнює 9/20 частин від загальної корисної площі 56,30 м.кв. Зобов`язано [PERSON] замурувати двері з приміщення 2-1 в коридор під літерою ІІ, зробити собі вихід з своєї частини будинку з приміщення 2-1 з добудовою веранди, яку блокувати з існуючою верандою. Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (довідка №220735763) вбачається, що право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Із копії паспорта позивачки вбачається, що 06.03.1998 місце її проживання зареєстровано за адресою [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що частина будинку [ADDRESS] не має власника, оскільки 9/20 частин вказаного будинку належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після смерті ніхто не приймав З цього часу, тобто більше десяти років, позивач, достеменно знаючи, що ніхто на спірний будинок не претендує, відкрито, безперервно та добросовісно користувалася спірним будинком. При цьому, розмір часток співвласників у даному будинку змінився, внаслідок добудови [PERSON] веранди, що визначено рішенням Народного суду Золочівського району Львівської області від 02.02.1978. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням вищенаведеного, а також того, що відповідач позов визнала, заявивши про це у своїй заяві, поданій на адресу суду до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про достатність підстав для визнання права власності за позивачем на спірний будинок за набувальною давністю.

Outcome: approved