Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 1999 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач відмовляється, хоча матеріально забезпечений і має таку змогу.\~ Відповідач по справі займається підприємницькою діяльністю, має чотири магазини, встановити його реальний дохід неможливо, просить стягнути на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 10000 гривень 00 копійок щомісяця, починаючи з дня подання заяви, так як останні три місяці відповідач сплачував таку суму аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити та стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 10000 гривень щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково в частині стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісяця та пояснив, що на даний час являється безробітним, його доходи не мають постійного характеру, а тому він не в змозі сплачувати аліменти в розмірі 10000 гривень щомісяця на двох дітей. А також така стягувана сума на утримання дітей суперечить нормам чинного законодавства України. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких згідно свідоцтв про народження являється відповідач [PERSON] (а.с.5-6). Неповнолітні діти проживають разом з матір'ю (а.с.3) та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач не приймає участі в вихованні та утриманні дітей, матеріальну допомогу добровільно не надає, а відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами 1-3\~ст.181 СК України\~встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 183 СК України передбачає, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі являється безробітним, ніде не працює, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Іржавецької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області 15 жовтня 2015 року (а.с.17), а також як субєкт підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не зареєстрований, що підтверджується довідкою Реєстраційної служби Ічнянського районного управління юстиції в Чернігівській області від 15 жовтня 2015 року № 04-02/181 (а.с.18) та довідкою, виданою Прилуцькою обєднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС України 03 листопада 2015 року за № 8039, згідно якої інформація про доходи [PERSON] за період з 01 січня 2012 року по 30 червня 2015 року відсутня (а.с.21). Також в судовому засіданні встановлено, що згідно договору оренди нерухомого майна від 10 вересня 2015 року відповідач передає в користування за плату, а саме : 1000 гривень 00 копійок, торгівельний павільйон та магазин [PERSON], що підтверджується вищевказаним договором (а.с.25-29) та Актом приймання-передачі орендованого майна від 10 вересня 2015 року (а.с.30). Таким чином, суд, враховуючи вищенаведене та проаналізувавши все в сукупності, встановив, що відповідач хоча і працездатного віку, але ніде не працює, відсутній регулярний матеріальний дохід, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень 00 копійок щомісяця на кожну дитину і має можливість сплачувати таку суму, вважає, що вимоги позивачки слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень 00 копійок щомісяця на кожну дитину, починаючи з 01 жовтня 2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Outcome: partial