Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій вказує, що 01 червня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони виховують сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Сім`я не склалася, між подружжям втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Подружжя не підтримує сімейні стосунки, відновлювати їх позивач не бажає. В подальшому збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від позивача надійшла заява, в якій вона позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Так як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: сторони одружилися 01 червня 2003 року, шлюб зареєстрований виконкомом Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області, актовий запис № 7. Син [PERSON] народився [INFO] , а донька [PERSON] - 26 вересня 2012 року. Суд враховує, що в сторін фактично припинені шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Спір про розподіл майна не розглядається. Від позивача не надходило клопотання про зміну свого прізвища після розлучення . Згідно положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. (ст.111 СК України). За змістом ст.111 СК України суд не зобов`язаний призначати строк для примирення подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як передбачено ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, аналізуючи наведені докази та даючи їм оцінку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні останньою судові витрати по справі.

Outcome: approved