Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виселення. Позовна заява обґрунтовувала тим, що квартира [ADDRESS] є її власністю. У квартирі немає зареєстрованих осіб, проте фактично проживає без законних підстав [PERSON] . Відповідач квартиру не звільняє, на перемовини про добровільне виселення із самовільно зайнятого житлового приміщення не йде, чим чинить їй перешкоди у користуванні власністю. Просила виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] . У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, а також не подав відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України,суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. про реєстрацію права власності №192417390 від 10.12.2019 року. Спірна квартира перейшла у власність позивачки на підставі договору дарування, укладеного 10.12.2019 року між [PERSON] (далі - дарувальниця) та позивачкою [PERSON] (обдаровувана), що підтверджується копією відповідного договору. Відповідно до змісту вказаного договору, дарувальниця на момент його укладення свідчила, що вона є повноправним та законним власником квартири, яка є предметом договору дарування, що належить їй на праві приватної власності, квартира нікому не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, у спорі, під арештом, забороною не перебуває, прав щодо неї у третіх осіб, у тому числі за договором найму, немає (п.4 договору). Згідно довідок виконавчого комітету Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області №136 від 13.01.2020 року і №408 від 10.02.2020 року - відповідач у справі [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , але займає квартиру №1 в цьому будинку, в якій ніхто не зареєстрований. Позивачка дозвіл на проживання у спірній квартирі відповідачеві не давала, договір найму на зайняття такої квартири з ним не укладала, на даний час, як власник, вимагає виселити відповідача з належної їй квартири. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Глава 28 ЦК України визначає житло об`єктом права приватної власності. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. За змістом ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Таким чином, оскільки позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , а у відповідача [PERSON] жодних передбачених законом підстав для проживання у спірній квартирі немає - у власності відповідача спірна квартира не перебуває, договір найму на зайняття такої квартири з ним не укладався і зареєстрований він в іншій квартирі у цьому будинку, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] про виселення [PERSON] з належної їй квартири підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст.319, 321, 379, 383, 391 ЦК України, ст.ст.116, 150 ЖК України та

Outcome: approved