Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем 06 лютого 1994 року. Позовна заява мотивована тим, що 06 лютого 1994 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькій міській раді народних депутатів Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 262. Від шлюбу сторони мають двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось. Постійні сварки та непорозуміння призвели до неможливості спільного проживання разом, в результаті чого, з червня 2015 року сторони не проживають однієї сімєю. Неодноразові спроби врятувати шлюб та налагодити нормальні сімейні стосунки виявилися марними. Таким чином, позивач вважає, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, однак звернувся до суду із заявою, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд розгляд справи провести у його відсутність. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 06 лютого 1994 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 262 та підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-АМ № 252231, виданого 06 лютого 1994 року Вінницькою міською радою народних депутатів Вінницької області (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двоє дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 298057, виданого 16 травня 1995 року Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 017770, виданого 17 грудня 1996 року Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану (а.с. 6, 7). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може предявити один із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оскільки позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Доценко», при реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача слід залишити «Доценко». З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved