Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 28 липня 1990 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між сторонами, різні погляди сторін на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, постійні сварки, що призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного. З вересня 2017 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, мешкають окремо. 07 червня 2018 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187\~ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 червня 2018 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні на 13 липня 2018 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 липня 2018 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 13 липня 2018 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] та віднести судові витрати з судового збору за її рахунок. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 28 липня 1990 року у Русько Тишківській сільській раді Харківського району Харківської області, актовий запис № 16, що підтверджується оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу Серія ІІІ ВЛ №405414 /а.с. 6/. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «Пруденко» на «Якубовська» /а.с. 6/. Встановлено, що з вересня 2017 року між сторонами шлюбні відносини припинені, мешкають окремо. За змістом ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного і

Outcome: approved