Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про зміну черговості одержання права на спадкування, яку 25.04.2017 року уточнила . Свої позовні вимоги мотивує тим, що з серпня 2002 року по [INFO] проживала однією сім'єю з [PERSON], який [INFO] помер. Факт проживання однією сім'єю встановлено рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06.10.2016 року. Під час проживання однією сім'єю ними було придбано будинок у [ADDRESS], права власності на який оформлено у рівних частинах на кожного з них. Крім того, ними було придбано автомобіль та гаражний бокс, які зареєстровані на ім'я [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Вона є спадкоємцем четвертої черги. Спадкоємець першої черги заперечує її право на спадкування. Зазначає, що [PERSON] важко хворів, мав безпорадний стан вона весь час піклувалася про нього, а відповідачка навіть не спілкувалася з батьком. Оскільки вважає, що у неї є всі підстави одержати право на спадкування разом із спадкоємцями першої черви, звернулася до суду з даним позовом. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, розгляд цієї справи відбувся за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Позивачка та її представник у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали, та просили суд позов задовольнити. Відповідачка та її представник позовні вимоги не визнали надали до суду заперечення на позовну заяву (а.с.36-37). Суду пояснили, що з доводами позивачки, що спадкодавець мав безпорадний стан не погоджується. Пояснює, що її батько ніколи ні через похилий вік, ні через тяжку хворобу, ні через каліцтво не був у безпорадному стані. До 2015 року він працював та отримував заробітну плату, крім того отримував пенсію, чим матеріально забезпечував позивачку. Пояснює, що з батьком постійно спілкувалася, але за умов коли цього не бачила позивачка, оскільки, вона була проти їхнього спілкування. Третя особа у судове засідання 27.03.2018 року не з'явилася, на попередні судові засідання направляла заяви про розгляд справи без її участі та заперечувала проти задоволення позову. Крім того, у попередніх судових засіданням висловлювала своє заперечення задоволення проти позову. У судовому засіданні допитувались свідки, які підтвердили факт того, що спадкодавець за місяць до смерті керував автомобілем, не потребував сторонньої допомоги. Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06.10.2016 року справа № 486/771/16-ц встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] (а.с.5) Відповідно до свідоцтва про смерть виданого Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану від 10.05.2016 року за актовим записом № 150 [PERSON] [INFO] помер.(а.с.6). [PERSON] 25.10.2016 року зверталася з заявою до Южноукраїнської державної нотаріальної про прийняття спадку (а.с.7) Постановою державного нотаріуса від 13.12.2017 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] (а.с.253). У судовому засідання встановлено, що позивачка дійсно на протязі 2002-2016 років проживала однією сім'єю з померлим [PERSON] який тривалий час хворів. Статею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із частиною другою статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Аналізуючи зміст даної норми закону, можна дійти висновку, що при вирішенні питання про зміну черговості спадкування, позивач має довести суду факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу не менше п'яти років та перебування спадкодавця в безпорадному стані, який або обумовлений похилим віком, тяжкою хворобою, каліцтвом, інвалідністю, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує сторонньої допомоги та догляду. Згідно з довідками про стан здоров'я наданими позивачкою дійсно видно, що [PERSON] хворів та перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.166-168), проте, доказів, що підтверджують його безпорадний стан та те, що він потребує сторонньої догляду матеріали справи не містять. Крім того, матеріали справи містять довідку №1854 від 31.01.2017 року (а.с.163) про те, що [PERSON] до квітня 2015 року працював на ВП «ЮУ АЕС» та отримував заробітну плату. Також судом встановлено, що останній з грудня 2015 року по травень 2016 року отримував пенсію (а.с.169), що є підтвердженням того, що матеріальне забезпечення спадкодавця позивачка не здійснювала, а він до смерті самостійно міг забезпечити умови свого життя. Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У відповідності до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем на підтвердження своїх вимог суду не надано будь-яких доказів. Суд вислухавши позивача та її представника, відповідача та її представника, свідків дослідивши письмові докази вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed