Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на малолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно рішення Корецького районного суду Рівненської області від 30 січня 2017 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання їхньої спільної дитини, [PERSON] в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Добровільно будь-якої іншої допомоги відповідач не надає. Просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача шляхом зміни способу їх стягнення і стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу, але неменше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 16 грудня 2019 року позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, яка прийнята судом. Відповідно до вказаної заяви просить стягувати з відповідача шляхом зміни способу їх стягнення і стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини його доходу, але неменше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги з врахуванням їх зміни підтримала в повному обсязі. Вказала, що [PERSON] на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні. Не заперечила, що відповідач сплачує щомісячно аліменти в розмірі 1500,00 грн. заборгованості немає. Однак, вказаних коштів не вистачає, оскільки дитина росте та потребує додаткових витрат, зокрема на лікування та поїздки на море та в гори. Представник позивача позовні вимоги також підтримала, просила задоволити в повному обсязі. Вказала, що відповідач офіційно не працює, однак займається перевезенням людей за кордон та по Україні на різного роду роботи та відпочинок. Разом з тим суду належних доказів про його доходи надати не може. Однак, просить суд звернути увагу на додані до матеріалів справи різного роду фотокопії реклами з друкованих засобів масової інформації та скріншоти з соціальних мереж, що на її думку підтверджує отримання відповідачем регулярного доходу. Відповідач в судовому засіданні щодо заявлених вимог про зміну способу стягнення аліментів заперечив, просив у позові відмовити. Подав відзив на позовну заяву. У відзиві вказує, що регулярно і без заборгованості сплачує аліменти відповідно до рішення Корецького районного суду Рівненської області від 30.01.2017 року. Вказав, що на даний час сплачує аліменти згідно рішення суду в повному обсязі. Тобто, таким чином вважає, що добровільно і добросовісно в силу своїх можливостей здійснює дії по матеріальній підтримці своєї дочки [PERSON] . Крім того, просить суд звернути увагу на той факт, що наразі не має постійного заробітку, має на утриманні двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу, отримує від держави допомогу у зв`язку з втратою годувальника, а також державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю, оскільки син [PERSON] хворіє. Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Батьком, [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджує свідоцтво про народження серії [NUMBER] Згідно рішення Корецького районного суду Рівненської області від 30 січня 2017 року з відповідача, [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання їхньої спільної дитини, [PERSON] в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні встановлено, що малолітня [PERSON] на даний час відвідує дитячий садок та перебуває на утриманні матері, [PERSON] , яка отримує від [PERSON] аліменти. Згідно дослідженого розрахунку по сплаті аліментів станом на 19.11.2019 року [PERSON] сплачено за період з грудня 2018 року 23 745, 52 грн., заборгованість по сплаті аліментів - відсутня. Згідно з довідкою КП «Корецьжитловодоканал» №2661 від 04.11.2019 року [PERSON] , [INFO] проживає в будинку [ADDRESS] разом з своїми синами: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про доходи №2761 5733 7377 0718/448 від 04.11.2019 року [PERSON] перебуває на обліку в Корецькому об`єднаному управлінні ПФУ в Рівненській області і отримує пенсію по втраті годувальника. Зокрема, за період з 01.05.2019 року по 31.10.2019 року отримав 11592, 80 грн. Крім того, згідно довідки від 04.11.2019 року виданої управлінням соціального захисту населення Корецької районної державної адміністрації [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам. Згідно з довідкою КП «Корецьжитловодоканал» від 18.10.2019 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] та дочкою [PERSON] . Згідно з наданою довідкою вихователем Дошкільного навчального закладу №3 Корецької міської ради [PERSON] відвідує заклад з 15.07.2016 року. Згідно вказаної довідки в більшій мірі приводить та забирає дитину з дошкільного закладу мама, [PERSON] . Відповідно до довідки управління соціального захисту населення Корецької районної державної адміністрації від 05.12.2019 року [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує державну допомогу при народженні дитини. Сума виплат за період з червня 2019 року по листопад 2019 року включно становила 9460,02 грн. Відповідно до виписки із амбулаторної карти розвитку дитини [PERSON] має часті захворювання верхніх дихальних шляхів. У зв`язку з цим дитині рекомендоване збалансоване харчування та оздоровлення в закладах на узбережжі морів або гірський відпочинок. В судовому засіданні також досліджено квитки та супровідні документи, що підтверджують відпочинок позивача з дитиною в Єгипті та Карпатах (Буковель). Крім того, позивачем додано фотографії зовнішньої реклами, що розміщена на біг-борді в місті Корець, фотокопії реклами з друкованих засобів масової інформації, де зазначено мобільний номер телефону відповідача, а також скріншоти з групи в «Viber» та соціальних мереж відповідача в яких він розміщує рекламу відносно здійснення перевезень. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так, ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як з`ясовано, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їхньої дитини визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно. Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що для дітей віком до 6 років з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум становить 1779 грн., з 1 липня - 1859 грн., з 1 грудня - 1921грн. Для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум становить 2218 грн., з 1 липня - 2318 грн., з 1 грудня - 2395 грн. Суд зазначає, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Суд погоджується із мотивами зазначеними у позовній заяві, враховуючи пріоритетність прав дитини, однак, заявлений позивачем розмір аліментів - 1/3 частки всіх видів доходів, на дитину на думку суду є завищеним і не обґрунтованим. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак, позивачем жодними належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення її матеріального стану, або ж зміну сімейного стану, погіршення стану здоров`я, та не підтверджено покращення матеріального стану відповідача. Суд враховує наявність у відповідача на вихованні та утриманні двох дітей від іншого шлюбу один з яких є інвалідом ІІІ групи. Надані позивачем фотокопії та роздруківки із сторінок в соціальних мережах не є допустимими доказами, оскільки їх дійсність неможливо перевірити. У зазначених соціальних мережах будь-яка особа може створити сторінку під будь-яким іменем, позивачем не надано жодних доказів того, що вказана інформація опублікована саме відповідачем. Суд не приймає до уваги твердження позивача, що їй достовірно відомо, що відповідач [PERSON] має регулярний щомісячний, неофіційний дохід від пасажирських перевезень за кордон. З врахуванням вищенаведених правових норм та заявлених позивачем вимог, заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, шляхом зміни способу стягнення аліментів та стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також і інтересів і становища, як відповідача так і позивача. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial