Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття доньки, посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач у добровільному порядку систематично та в достатньому обсязі матеріальну допомогу не надає. Оскільки відповідач має мінливий дохід, добровільно не сплачує аліменти на утримання дитини, тому позивачка змушена була звернутись з позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, зазначила, що є приватним підприємцем, дохід якого має сезонний характер, а на утримання дитини щомісячно необхідно більше 4000 грн., з яких 1800 грн. складають послуги репетиторів та заняття в ФК «Sport Style», інша частина йде на придбання продуктів та одягу для дитини, а відповідач періодично надає матеріальну допомогу. Відповідач позовні вимоги визнав частково та зазначив, що раніше сплачував по 2000 грн., а на теперішній час згоден виплачувати аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно, тому що на даний час має на утриманні трьох дітей та дружину, має дохід приблизно в розмірі 5000 грн., при можливості буде надавати матеріальну допомогу на утримання [PERSON] в більшому розмірі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивачка і відповідач мають спільну доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка проживає з матірю (а.с.16). Позивачка здійснює догляд за дитиною, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання систематично не надає. Згідно зі ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Згідно з положеннями ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що неповнолітня донька проживає з позивачкою, яка є приватним підприємцем з сезонним характером доходів, дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» для дітей віком від 6 до 18років: з 1 січня по 30 листопада - 1286 гривень, з 1 по 31 грудня 2015 1455 гривень, згоду відповідача виплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 800 грн. щомісячно, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно до її повноліття, яка забезпечить дотримання прав та інтересів неповнолітньої дитини. Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial