Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на користь повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дати подачі до суду позовної заяви і до закінчення навчання. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано 20 лютого 1998 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO]. На даний час син навчається на денному відділенні Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка. Відповідач сплачував аліменти до повноліття дитини, тобто до 20 листопада 2013 року. Після припинення сплати аліментів, матеріальної допомоги відповідач добровільно не надає, син знаходиться на утриманні позивача. За таких обставин позивач звернулася до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, просила стягнути аліменти на користь сина, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 14 січня 2014 року і на період навчання на денному відділенні в Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені Петра Василенка. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, пояснивши при цьому, що він має на своєму утриманні ще двох неповнолітніх дітей та непрацюючу дружину. Його доходи мізерні, тому він не в змозі сплачувати аліменти на користь повнолітнього сина в тому розмірі, як цього вимагає позивач. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких обставин. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20 лютого 1998 року, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 15 (а.с. 03). Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.04). Батьком даної дитини в свідоцтві про її народження, серія [NUMBER], записаний відповідач [PERSON] і останній цього не заперечує. Дитина на даний час навчається на другому курсі денного відділення Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка (а.с.06), навчається за контрактом (а.с.05), стипендія не виплачується, знаходиться на утриманні позивача і це підтверджується довідкою, виданою виконкомом Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області (а.с.07). Таким чином, суд дійшов висновку, що повнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Ст.200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, вказаних в ст.182 СК України. Так, відповідач [PERSON] працездатний та працює водієм в філії «Великобурлуцький Райавтодор», його дохід має регулярний характер (а.с.27), крім того відповідач має інших утриманців, а саме двох малолітніх дітей та непрацездатну дружину (а.с.28-29). Таким чином, дослідивши обставини справи, перевірив їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи матеріальне положення позивача [PERSON], яка проводить оплату за навчання та несе витрати на утримання сина, матеріальне становище дитини сторін - сина [PERSON], який на даний час навчається у навчальну закладі на контрактній основі, стипендію не отримує, а також матеріальне положення відповідача у справі [PERSON], який має на утриманні інших осіб, суд вважає, що відповідач має можливість надавати своєму повнолітньому синові, який продовжує навчання, матеріальну допомогу, але в меншому розмірі, як цього вимагає позивач. Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж тридцяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає необхідним стягнути аліменти з дня пред'явлення позову, тобто з 14 січня 2014 року. Оскільки право повнолітньої дитини на утримання припиняється згідно ст.199 СК України у разі припинення навчання, а також досягнення 23 років, аліменти слід стягнути до припинення навчання, але не триваліше, ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Відповідно до довідки № 01-10/1116 від 26.12.2013 року строк навчання [PERSON] до 30 червня 2014 року. Право на утримання аліментів невід'ємно пов'язане з навчанням. Тому, закінчення навчання припиняють право на утримання аліментів. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави. Згідно з п.1 ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial