Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 25 лютого 1998 року. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого шлюб носить лише формальний характер, оскільки шлюбних відносин сторони не підтримують. Також позивач просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON] Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, в яких позивач позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб, відповідач - позов визнав та проти задоволення позову не заперечував. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 25 лютого 1998 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб, про що Коробочкинською сільською радою Чугуївського району Харківської області в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 3, на підтвердження чого надане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Згідно наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Як вбачається зі змісту позову, сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого шлюбних відносин сторони не підтримують, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відносити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач, яка після реєстрації шлюбу отримала прізвище свого чоловіка, виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON]

Outcome: approved