Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]М.О. про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.2014 року , посвідченого державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори реєстровий №1447, належить будинок №10 по вул.Перемоги, в сщ.Відрадне, Запорізького району Запорізької області. У належному позивачці на праві власності будинку, зареєстрований її зять - відповідач по справі [PERSON]М.О., однак фактично шлюбні відносини між дочкою позивачки [PERSON] та відповідачем припинені з травня 2016 року. Відповідач за місцем реєстрації за адресою: буд. №10 по вул.Перемоги, в сщ.Відрадне, Запорізького району Запорізької області не проживає з травня 2016 року, особистих речей, що належать йому у житловому будинку не має. У зв»язку із реєстрацією відповідача в житловому будинку позивачка позбавлена права володіння та розпорядження своїм майном, у звязку з чим звернулася до суду з позовом. Позивачка надала суду заяву, у якій вона повністю підтримала позов, просила його задовольнити та розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження, за її відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, однак судові повістки за місцем реєстрації не отримував. Згідно ст.131 ч.1 ЦПК України учасники судового процесу зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування) або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або знаходиться. Від відповідача [PERSON]М.О., не надходив відзив на позов, не надходило в установленому судом строку заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження,згідно ст.277 ч.4 ЦПК України. Представник третьої особи - Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, у судове засідання не з»явився, був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, також до суду не надходило пояснень щодо позову. Суд вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні за відсутністю сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки законні та обгрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.2014 року , посвідченого державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори реєстровий №1447, [PERSON] належить житловий будинок №10 по вул.Перемоги, в сщ. Відрадне, Запорізького району Запорізької області, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.09.2014 року, в яких зазначено, що власником житлового будинку, за вищевказаною адресою є [PERSON] Як вбачається з довідки №3841 від 22.11.2017 року, виданої виконавчим комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, відповідач по справі [PERSON]М.О. зареєстрований за адресою: [INFO], в сщ.Відрадне, Запорізького району Запорізької області, однак з травня 2016 року не проживає за зазначеною адресою. Згідно ст. 319 ч.1 ЦК України,власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 382 ч.1 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Відповідно до ст.283 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Тому за таких підстав, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved