Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи - органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем по справі з листопада 2011 року проживала разом та мала стосунки. В зареєстрованому шлюбі сторони не знаходилися, [INFO] року у них народилася дочка - [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що після народження дитини [PERSON] почав все ріже знаходитися вдома, багато разів не ночував, а якщо приходив додому, одразу ішов відпочивати, розуміючи що їй потрібна допомога з маленькою дитиною. Коли доньці виповнилося три місяці їхні стосунки припинилися і відповідач повернувся проживати до своєї квартири. Після чого батько з кожним днем проявляв все менше уваги до дитини, дзвонив один раз на місяць, а коли дитині виповнилося дев'ять місяців зовсім перестав будь-яким чином цікавитися її життям. Ніякої матеріальної допомоги [PERSON] дитині не надавав, до дитини не приходив, її життям не цікавився, а тому у неї особисто склалося враження що відповідач просто забув що в нього є донька. У позові [PERSON] також вказує, що 26 листопада 2013 року вона уклала шлюб з [PERSON], від даного шлюбу у неї народився син [PERSON]. Їхня спільна з відповідачем дитина вважає своїм рідним батьком її чоловіка [PERSON], тому що за весь час життя дитини [PERSON] не проявляє до дитини жодного інтересу, не цікавиться за які кошти виховується дівчинка, не бере ані педагогічної, ані моральної, ані духовної, ані будь-якої участі у її житті. Оскільки ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків шкодить інтересам дитини, вона вимушена звернутися з наступним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та показала суду, що відповідач є біологічним батьком її дочки [PERSON], вона уклала шлюбу з іншим чоловіком, який замінив дитині батька. Відповідач з того часу як проживає окремо, не цікавиться дочкою не піклується про її фізичний і духовний розвиток, матеріально не забезпечує. Після пред'явлення до суду цього позову [PERSON] став влаштовувати сварки з нею, її родичами, вихователями у дитячому садочку, і такі його дії лякаються дитину, для якої він чужа людина. Така поведінка [PERSON] свідчить про те, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, у зв'язку з чим його необхідно позбавити батьківських прав. В судовому засіданні позивачка також пояснила суду, що відповідач ніколи не сплачував аліментів на утримання дитини, а перерахував певну суму, тільки тоді коли в провадженні суду з'явилася справа про позбавлення його батьківських прав. Станом на 21.11.2017 року заборгованість по аліментах відповідача складає 9400 гривень. Вважає, що виключно в інтересах малолітньої дитини відповідача необхідно позбавити батьківських прав, як такого, що свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] про позбавлення його батьківських прав визнав та показав суду, що з позивачкою по справі вони жили разом і у серпні 2012 року у них народилася дочка. Після народження дитини, він продовжував працювати на оперативній роботі у податковій міліції, а тому рідко бував вдома, не багато заробляв і це позивачці не подобалося. Після народження доньки, дружина попросила щоб він ночував в себе де вдома, тому що так зручніше і він переїхав до квартири своїх батьків. Відповідач розповів що після того як став проживати у себе вдома він постійно приходив до позивачці та своєї дочки, допомагав матеріально. Приблизно у липні 2013 року позивачка заборонила йому приходити до дитини нічого не пояснюючи, у серпні 2013 року він перерахував доньці грошову суму у розмірі -1018 гривень, однак [PERSON] від отримання грошового переказу відмовилася, а коли він прийшов до неї щоб з'ясувати причину цієї відмови, його зустрів чоловік почав ображати та пояснив щоб він не приходив та не заважав їхньому життю. Після цієї зустрічі, члени сім'ї позивачки написали за місцем його роботи скаргу, де вказали що він втручається в сімейне життя [PERSON]. Відповідач звернув увагу суду що у 2015 році позивачка вже зверталася до Малиновського районного суду міста Одеси з позовом про позбавлення його батьківських права та стягнення аліментів, але потім позовні вимоги про позбавлення батьківських прав залишила без розгляду. Рішенням суду від 19 січня 2016 року стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 600 гривень щомісяця, це рішення він виконував, однак у зв'язку з проблемами зі здоров'ям які мали місце у 2017 році, дійсно утворилася заборгованість по аліментах. Просить суд відмовити в позові. Представники третьої особи - відділу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, про причини неявки суд не сповістили. Ухвалою суду від 06 липня 2017 року до участі у справі залучено орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, представник якої в судові засідання не з'являвся. Суд, вислухавши позивачку, її представника, відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі проживали разом з листопада 2011 року. [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про її народження серія [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції 08 вересня 2012 року. Сторонами не оспорювалося, що у липні 2013 року вони припинили стосунки стали проживати окремо, а у серпні 2013 року між сім'єю позивачки та відповідачем склалися конфліктні відносини, що підтверджується заявою - скаргою [PERSON] (бабусі позивачки) до начальника відділу податкової міліції ДПІ у Малиновському районі, в якій вона просить вжити заходи щодо [PERSON], який з погрозами постійно вривається до її квартири. Документами підтверджується, що 26 листопада 2013 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], [INFO] року у них народився син - [PERSON] 21.09.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Заперечуючи проти позову про позбавлення батьківських прав поданого [PERSON] ще у 2015 році, [PERSON] надав суду копію скарги складеної від імені бабусі позивачки [PERSON] до начальника відділу податкової міліції ДПІ у Малиновському районі, в якій вона просить вжити заходи щодо [PERSON]; повідомлення «Укрпошти», з якого вбачається що грошові перекази від [PERSON] на адресу [PERSON] повертаються за спливом терміну зберігання; довідку за № 84 від 11.11.2015 року підписану завідуючою «Ясла-садочок» № 141 з якої вбачається, що [PERSON] дійсно у вересні 2015 року приходив до дитячого садочку щоб побачити дочку [PERSON], однак йому було відмовлено по заяві матері до рішення суду. Позовні вимоги [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав подані до суду у вересні 2015 року залишено без розгляду за її заявою. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 січня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі - 600 (шістсот) гривень на утримання [PERSON], щомісячно до досягнення повноліття. 03.10.2016 року [PERSON] до органу опіки та піклування у Приморському районі м. Одеси подана заява про розгляд питання про визначення порядку його спілкування з дитиною [PERSON], в заяві вказується, що він неодноразово приходить до своєї дочки додому де вона проживає зі своєю матір'ю, і до дитячого садочку, і до дитячої поліклініки де намагався її побачити. Він намагався домовитися з [PERSON] про часта місце спілкування з дитиною, однак все закінчується заявами до міліції з її боку. 29 серпня дитині виповнилося чотири роки, він купив подарунки, але [PERSON] не дозволила побачити доньку. Заява [PERSON] вих. № Д-1712 від 30.09.2016 року передана до Служби у справах дітей Одеської міської Ради. З представлених до суду в якості доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків стороною позивача надано до суду постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 521/15660/15-ц виданого 24.05.2017 року, з якої вбачається, що державним виконавцем Малиновського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження простягання з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів; розрахунок заборгованості по аліментах, складений державним виконавцем Другого Малиновського ВДВС м. Одеса ГТУЮ при примусовому виконанні виконавчого листа № 521/15660/15-ц виданого 24.05.2017 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь позивачки аліментів в твердій грошовій сумі на утримання дитини, з якого вбачається, що державним виконавцем встановлено, що боржник не працює, а також боржником виплачуються аліменти, станом на 21.11.2017 року [PERSON] виплачено - 6200 гривень, заборгованість по аліментах з 21 вересня 2015 року 9400 гривень. В судовому засіданні відповідач вказував, що на протязі всього 2017 року мав проблеми зі здоров'ям, і саме з цих причин створився борг по аліментах. Як вбачається з характеристики на дитину [PERSON] складену завідуючою навчального закладу «Ясла-садок» № 141 вихованням дитини займаються обидва батьки: [PERSON] та [PERSON], який приймає найактивнішу участь у вихованні [PERSON]. Дитину приводять та забирають з дитячого садочка або мати [PERSON] або батько [PERSON] Батьки регулярно цікавляться поведінкою та рівнем знань [PERSON] приймають активну участь в житті дошкільного закладу, відвідують батьківські збори, дитячі свята. Батько дитини - [PERSON] у виховальному процесі дочки участі не приймає; колективний лист підписаний колективом навчального закладу «Ясла-садок» № 141в якому повідомляється що [PERSON] відвідує дошкільний заклад з 2014 року, вихованням та вирішенням усіх організаційних питань, відвідуванням батьківських зібрань, дитячих свят займається її матір - [PERSON] Вперше [PERSON] з'явився у стінах дитячого садка в серпні 2015 року із наміром зустрітися та поспілкуватися з дитиною. Після чого на протязі двох років [PERSON] не відвідував заклад, не цікавився питаннями організації виховного та учбового процесу дитини. За три роки навчання [PERSON] у закладі, [PERSON] не відвідав жодного батьківського зібрання, у квітні за запит суду було надано інформацію про [PERSON] і 1 червня 2017 року [PERSON] був присутній на святі до Дня Захисту Дітей. З жовтня 2017 року від [PERSON] почали надходити заяви, які він особисто приносить до адміністрації закладу, супроводжуючи їх сварками, образами та погрозами розправи з всіма робітниками закладу. Спілкуючись з [PERSON] у працівників дитячого закладу склалося враження проте, що його метою є перенесення вини за ситуацію яка склалася у зв'язку з судовою справою про позбавлення його батьківських прав на працівників дитячого дошкільного закладу в якому дитина виховується. Як вбачається з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, і свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні допитана свідок [PERSON] - рідна сестра позивачки, зміст пояснень якої зводився до загальної характеристики відносин членів їхньої сім'ї з [PERSON] Свідок пояснила суду, що тісно спілкується зі своєю сестрою та племінницею останні три роки, [PERSON] вихованням дитини не займається, а тільки влаштовує сварки з членами їхньої родини з незрозумілих причин. [PERSON] виховується матір'ю [PERSON] яка одружена, її чоловік піклується та утримує дівчинку, має намір її усиновити. Поясненням свідка суд надає оцінку разом з іншими доказами по справі. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської Ради від 29.05.2017 року № 01-11/720 про розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO], Приморська районна адміністрація як орган опіки та піклування вважала недоцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Судом приймається до уваги даний висновок, тому що орган опіки та піклування приймаючи рішення врахував відносини, що склалися між батьками дитини, врахував пояснення як матері так і батька дитини, врахував, що сторони по справі тривалий час перебувають у конфліктних відносинах між собою, що позбавляє можливості вирішити питання щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Підтвердження конфліктів між сторонами відображено також у заявах [PERSON] поданих до Приморського відділу поліції у місті Одесі ГУНП в Одеській області від 06.12.2017 року, 08.12.2017 року, від 11.12.2017 року. Відповідно до п.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини. На запит суду завідувач Одеського санаторного ДНЗ № 141 надіслала лист за вихідним номером 25 від 14.04.2017 року в якому зазначено, що [PERSON] відвідує дошкільний заклад з 23.09.2014 року. [PERSON] вперше прийшов у ДНЗ у серпні 2015 року з наміром зустрітися та поспілкуватися з дівчинкою. Йому було відмовлено, оскільки педагоги вперше бачили цю особу та мали усне прохання матері, що будь-яке спілкування дівчинки з іншими особами має відбуватися тільки в її присутності. Наступного разу [PERSON] з'явився у ДНЗ № 141 у квітні 2017 року знову ж таки з наміром зустрітися та поспілкуватися з донькою. Йому було відмовлено за письмовою заявою матері [PERSON], в цій заяві вказані особи яким вона доручає забрати дочку з дитячого садка, а також усне прохання про можливість спілкування її доньки з іншими особами тільки в її присутності. Проаналізувавши вказаний лист, суд приходить до висновку, що позивачка була проти зустрічей дитини з батьком, а тому ще до першого звернення до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, попередила про це вихователів дитячого садочка, який відвідувала дитина. Суд, відмовляючи в задоволенні позову про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а також малолітній вік дитини, в якому діти дуже гостро потребують батьківської уваги та любові як і з боку матері, та і з боку батька. З перелічених вище підстав суд вважає, що позивачка [PERSON] не довела що [PERSON] свідомо нехтував своїми обов'язками щодо належного виховання дитини, тому в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed