Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні померлого чоловіка, у якій просила: встановити факт сумісного проживання з чоловіком [PERSON], [INFO], який помер 16.05.2018 року у м.Луганську, на день його смерті та факт перебування останньої на утриманні чоловіка під час подружнього життя і до моменту смерті. В обгрунтування заяви [PERSON] 1 зазначила, що 16 травня 2018 року в м.Луганську помер її чоловік [PERSON], з яким заявниця перебувала у шлюбі з 27 серпня 2007 року . Факт смерті чоловіка був встановлений рішенням суду Московського району м.Харкова від 12.06.2018 року , після чого заявник звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова з заявами щодо отримання його пенсії, що залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, а також про призначення пенсіїї у звязку з втратою годувальника. Проте Пенсійний фонд надіслав протоколи від 21 червня 2018р. № 190383/135 та від 22 червня 2018р. (без номера) про відмову в задоволенні заяви посилаючись на те, що на день смерті чоловіка подружжя було зареєстровано за різними адресами: заявник - в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Ювілейної селищної ради м.Луганська № 46 від 01.05.2018р., довідкою КП «Ювілейне» м.Луганськ № 661 від 04.06.2018р. та відповідною відміткою у паспорті. В той же час, Іванов А.1. мешкав за адресою: м.Луганськ, квартал Ворошилова, селище Ювілейне, 6, кв.51. У звязку з чим заявник звернулась до суду з вказаною заявою про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні померлого чоловіка. У судове засідання представник заявника не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила задовольнити вимоги заяви в повному обсзі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений в установленому порядку. Судом встановлені наступні факти та правовідносини. 16 травня 2018 року в м.Луганську помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серія І-ВЛ № 642164), з яким [PERSON] перебувала у шлюбі з 27 серпня 2007р. (свідоцтво про шлюб серія І-ВЛ 055420). Факт смерті [PERSON] встановлений рішенням суду Московського району м.Харкова від 12.06.2018 року. Заявник звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова з заявами щодо отримання його пенсії, що залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, а також про призначення пенсіїї у звязку з втратою годувальника. Відповідно протоколу від 21 червня 2018р. № 190383/135 та від 22 червня 2018р. (без номера) [PERSON] відмовлено в задоволенні заяви . Так, згідно протоколу від 21.06.2018р. причиною відмови є те, що на день смерті [PERSON]І, подружжя зареєстровано за різними адресами: заявник - в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Ювілейної селищної ради м.Луганська № 46 від 01.05.2018р., довідкою КП «Ювілейне» м.Луганськ № 661 від 04.06.2018р. та відповідною відміткою у паспорті. В той же час, Іванов А.1. мешкав за адресою: м.Луганськ, квартал Ворошилова, селище Ювілейне, 6, кв.51 (паспорт громадянина України ЕН 280646, виданий Артемівським РВ ЛМУ УМВС 02.12.2003р.). Згідно ст.52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, виплачується - по місяць включно членам його сімї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі, непрацездатним членам сімї, зазначеним у ч.2 с.т.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Судом встановлено, що заявник [PERSON] проживали з чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що, підтверджується вищезазначеними довідками Ювілейної селищної ради та КП «Ювілейне», і вели спільне господарство, маючи спільний бюджет. Згідно довідки ДП «Луганська міська багато профільна лікарня № 15» від 16.05.2018р. № 525 діагноз [PERSON] чоловіка - інфаркт головного мозку, цукровий діабет 2-го типу, кардеосклероз та ін, а тому він потребував постійного, щогодинного догляду з боку дружини. Факт спільного проживання [PERSON] з чоловіком [PERSON] підтверджується рішенням Московського районного суду м.Харкова від 12.06.2018 року. Витрати на організацію похорону [PERSON] взяла на себе дружина , що підтверджується накладною СПД «[PERSON]Н.» від 17.05.2018 року. Заявник звільнилася з роботи ще у 2008 році, що підтверджується записами в трудовій книжці, і перебувала на повному утриманні чоловіка,єдиним джерелом її існування була матеріальна підтримка чоловіка, якої вона лишилася після його смерті. Встановлення юридичного факту сумісного проживання та перебування на утриманні необхідно заянику для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Зважаючи на вище викладені документи, суд вважає підтвердженим заявником факт сумісного проживання з померлим та перебування на його утриманні. Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 315 ЦПК України,у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В нашому випадку, суд розглядає справу про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні. Відповідно до п. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] спільно проживала з [PERSON], [INFO], який помер 16.05.2018р. у м.Луганську, на день його смерті та перебувала на утриманні чоловіка під час подружнього життя і до моменту смерті. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved