Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 15.05.2004 року користується житловим будинком належним [PERSON] та [PERSON] в с. Тросник вул. Туряниці №41, Виноградівського району. Будинок належав їм в рівних долях згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видано Виноградівською державною нотаріальною конторою 26.11.2002 року і зареєстровано в реєстрі за №3648. В зв'язку з тим, що власники будинку на той час виїжджали на заробітки в іншу область України, а позивачу з сім'єю терміново потрібно було житло вони офіційно не могли оформити договір в нотаріальній конторі. На даний момент позивач відкрито володіє будинком більше 13 років проживає з сім'єю, що підтверджує довідкою сільради, на позивача відкрито на цей будинок особливий рахунок домогосподарства №1094 згідно погосподарської книги №3 сільради, розпоряджається будинком, сплачує всі передбачені законом податки, а також платежі, однак потребує офіційного оформлення нерухомого майна на себе. Позивач не зміг оформити договір купівлі-продажу у нотаріальному порядку в зв'язку з тим, що власники будинку [PERSON] помер 25.11.2006 року, а [PERSON] помер 01.02.2008 року. Відповідачі по справі являються дружинами померлих братів, визнають факт добросовісного заволодіння вищевказаного будинку, не мають претензій до позивача, не мають претензій до майна, тобто будинку, який належав їх чоловікам. Позивач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задоволити з підстав наведених у позові. Відповідачі в судове засідання не з»явилися повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, подали заяви в яких просять розглянути справу у їх відсутності проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] володіє та користується житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Тросник вул. Туряниці №41, Виноградівського району, у вищевказаному будинку позивач та її сім»я проживає постійно з 2004 року (а.с.15). Спірний будинок належить [PERSON] та [PERSON] в рівних долях згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видано Виноградівською державною нотаріальною конторою 26.11.2002 року і зареєстровано в реєстрі за №3648 (а.с.4). З матеріалами справи вбачається, що між позивачем та власниками будинку була домовленість про укладення договору купівлі-продажу 15.05.2004 року спірного будинку. За що 15.05.2004 року власники отримали грошові кошти в сумі 10 000 гривень, а позивач з сімєю вселились у будинок (а.с.14,15). На даний момент позивач відкрито володіє будинком більше 13 років проживає з сім'єю, що підтверджує довідкою сільради, на позивача відкрито на цей будинок особливий рахунок домогосподарства №1094 згідно погосподарської книги №3 сільради, розпоряджається будинком (а.с.15). Власники будинку [PERSON] помер 25.11.2006 року, а [PERSON] помер 01.02.2008 року (а.с.10,11). Відповідачі по справі являються дружинами померлих братів, яким належав будинок, визнають факт добросовісного заволодіння вищевказаного будинку позивачем, не мають претензій до позивача, не мають претензій до майна, тобто будинку, який належав їх чоловікам (а.с.12-13). Відповідно дост.41 Конституції України, ст.321, ст.328 ЦК Україниправо власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до ч.1ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно дост. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Виходячи зі змісту частини першоїстатті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved