Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом відповідно до якого просить визнати за нею у порядку спадкування на законом право на завершення приватизації земельної ділянки кадастровий номер 1223886000:01:001:0398 площею 2,0000 та., з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що її батько - [PERSON] на підставі розпорядження Петропавлівської райдержадміністрації від 25.05.2012 р., №Р-338-12 отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га., ріллі у власність для ведення особистого селянського господарства з земель запасу Української сільської ради. Розробку проекту землеустрою спадкодавцем доручено приватному підприємству «ГЕО-СЕРВІС». Розроблений проект землеустрою 20.07.2012 р., погоджений комісією з питань, пов`язаних з погодженням документації з землеустрою про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Внаслідок цього 11.07.2013 р., Відділом у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області проведено державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 1223886000:01:001:0398 згідно розробленого проекту землеустрою з присвоєнням вказаному об`єкту нерухомого майна кадастрового номеру та внесенням відомостей про дану земельну ділянку (площі, цільового призначення цільового призначення, форми власності тощо) до Державного земельного кадастру України. Вказані обставини підтверджуються відміткою Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області на проекті землеустрою спадкодавця про внесення електронного документа щодо вищевказаних земельних ділянок до Державного земельного кадастру та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Право комунальної власності на спірну земельну ділянку Відповідач набув після державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з 30.09.2019 року номер запису про право власності 33516282. Вищевказані відомості підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.09.2021 р. Згідно з рішенням Української сільської ради від 23.03.2020 р., №454-25/УЇЇ було затверджено вищевказаний проект землеустрою та передано безоплатно у власність спадкодавцю [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 1223886000:01:001:0398 площею 2,0000 га., для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, яка розташована на території Української сільської ради. Також вказаним рішенням Відповідача спадкодавця було зобов`язано зареєструвати право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. [INFO] [PERSON] помер, не встигнувши завершити процес приватизації вищевказаної земельної ділянки. Спадщину після його смерті прийняла його донька - [PERSON] (Позивачка) шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Свириденко Л.В. Згідно з довідкою Виконавчого комітету Української сільської ради від 17.06.2021р., №111 разом зі спадкодавцем на день смерті були зареєстровані його громадянська дружина - [PERSON] та син - [PERSON] . У свідоцтві про народження [PERSON] у графі батько вказано [PERSON] (таке рішення було прийнято його матір`ю при реєстрації народження). Спадкодавець за життя заповіту не посвідчував, що підтверджується постановою нотаріуса, а також інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори). [PERSON] та [PERSON] 05.07.2021року подали заяви про відмову від спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] на користь позивачки, підписи на яких посвідчено в Українській сільській раді за №1-25 та №1-26. Згідно з листом приватного нотаріуса Свириденко Л.В., від 16.09.2021 р., №154/02-31 крім Позивачки інші заяви про прийняття спадщини не надходили. 17.06.2021 року Позивач звернулася до приватного нотаріуса Свириденко Л.В., з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Але нотаріус своєю постановою від 16.09.2021 р., відмовив Позивачці у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно у зв`язку з ненаданням оригіналу правовстановлюючого документа та відсутності доказу державної реєстрації права власності за спадкодавцем на земельну ділянку. Також нотаріус у своїй постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії роз`яснив Позивачці право на звернення до суду для вирішення даного питання. В судове засідання позивач не з`явилась, направила до суду заяву відповідно до якої просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву відповідно до якої просить справу слухати у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як встановлено судом [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №09 від 02.03.2021 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Виконкомом Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. (а.с.22) Судом також встановлено, що відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом Синельниківького районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 16.09.2021 року [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Української сільської ради, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на спадкове нерухоме майно - земельну ділянку.(а.с.33). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-1213187342020 від 10.03.2021 року вбачається, що [PERSON] за життя був виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2.0000 га., кадастровий номер: 1223886000:01:001:0398, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, судом встановлено, що спадкодавцем [PERSON] розпочато, але не завершено процедуру приватизації земельної ділянки. Згідно з довідкою Виконавчого комітету Української сільської ради від 17.06.2021р., №111 разом зі спадкодавцем на день смерті були зареєстровані його громадянська дружина - [PERSON] та син - [PERSON] . У свідоцтві про народження [PERSON] у графі батько вказано [PERSON] (таке рішення було прийнято його матір`ю при реєстрації народження). Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 05.07.2021року подали заяви про відмову від спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] на користь позивачки, підписи на яких посвідчено в Українській сільській раді за №1-25 та №1-26. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно ч.1ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За змістом ст. 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У п. 3.5 - вказано, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки яку розпочав за життя спадкодавець, та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. У випадку, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч.3 ст. 116 ЗК). Таким чином, прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , позивач набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останній на момент смерті, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Відповідно до ч.5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved