Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. В позові вказала, що 24 липня 1993 року вони з відповідачем уклали шлюб. За час перебування в зареєстрованому шлюбі, 30.10.2000 року, вони шляхом укладення договору купівлі-продажу придбали за спільні кошти квартиру, яку оформили та зареєстрували на [PERSON] В подальшому за спільні кошти, 11.12.2002 року, було проведено обмін придбаної квартири на квартиру [ADDRESS]. Позивач вказує, що вказана квартира була придбана в шлюбі, в інтересах сімї, належить подружжю на праві спільної сумісної власності та за загальним правилом їх частки є рівними. Позивач прохає визнати квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю її та відповідача, визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаної квартири. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали. Відповідач проти задоволення позову не заперечив, вказавши, що спірна квартира була придбана в період шлюбу за спільні кошти, однак, право власності зареєстроване за ним. Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що в період з 24.07.1993 року до 13.03.2017 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та рішенням Лубенського міськрайонного суду від 13.03.2017 року про розірвання шлюбу. /а.с.7, 8/ В період шлюбу, 11.12.2002 року, [PERSON] уклав договір міни, згідно якого набув у власність квартиру [ADDRESS] в обмін на квартиру [ADDRESS]. /а.с.9/ Право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване за [PERSON], що підтверджується довідкою КП «Лубенське МБТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно. /а.с.10/ Вказана квартира була придбана [PERSON] в інтересах сімї для спільного проживання в ній, за спільні кошти подружжя, що визнав відповідач в судовому засіданні. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, спірна квартира, придбана за час перебування сторін в шлюбі в інтересах сімї, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. За загальним правилом їх частки у праві спільної сумісної власності є рівними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Отже, поданий позов підлягає задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved