Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] підприємства «Парк культури та відпочинку «Боздоський» Ужгородської міської ради про виплату заробітної плати. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що з 02.03.2015 року вона перебуває у трудових відносинах з відповідачем, працюючи на посаді головного бухгалтера, що підтверджується наказом КП «Парк культури та відпочинку «Боздоський» Ужгородської міської ради №4 від 02.03.2015 року. За весь час роботи на підприємстві заробітна плата їй не виплачувалась. Заборгованість по виплаті заробітної плати становить 90155,07 грн. На підставі наведеного просить суд стягнути з КП «Парк культури та відпочинку «Боздоський» Ужгородської міської ради на користь [PERSON] суму в розмірі 90155,07 грн. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить розглянути таку за її відсутності Проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача [PERSON] підприємства «Парк культури та відпочинку «Боздоський» Ужгородської міської ради в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача, згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Частина 1 статті 4 ЦПК України, передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових , сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до\~ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 5\~ст. 97 КЗпП України\~оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці..\~\~ Як вбачається з матеріалів справи, 02.03.2015 року [PERSON] було прийнято на роботу на посаду головного бухгалтера КП «Боздоський парк», що стверджується наказом комунального підприємства «Парк культури та відпочинку «Боздоський» №4 від 02.03.2015 року. Згідно довідки КП «Парк культури та відпочинку «Боздоський» від 03.08.2017 року за [PERSON] рахується заборгованість по заробітній платі з 02.03.2015 року по липень 2017 року в сумі 90155,07 грн. У відповідності до положень\~ст. 115 КЗпП України,\~ст. 24 Закону України «Про оплату праці»\~передбачено обов'язок роботодавця регулярно виплачувати заробітну плату його працівникам відповідно до умов договору, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Приймаючи до уваги те, що відповідач не виплачує позивачу належну до сплати суму заробітної плати в розмірі 90155,07 грн., суд вважає, що вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. а також у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved