Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 21.11.2015 року по 13.03.2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] .. Відповідач не приймає участі у вихованні, розвитку, оздоровленні та утриманні дитини. Ухвалою суду від 20.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.07.2021 року закрито підготовче провадження у вказаній справі, її призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі. Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Представник третьої особи в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутність. Оскільки позивач не заперечувала проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2015 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , позивач є його матір`ю. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.03.2018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Як вбачається з листа Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня №24» Харківської міської ради від 19.02.2021 року, [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в зазначеній установі, зі слів лікаря-педіатра, хлопчика до амбулаторії під час його хвороби, проходження медичних оглядів та проведення профілактичних щеплень супроводжує мати, [PERSON] .. Відповідно Довідки № 01-63/24 від 16.02.2021 року, виданої завідувачем комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 420 Харківської міської ради» А.Д. Чмут, [PERSON] , [INFO] , виховується в даному закладі з 14.05.2019 року. Заяву про зарахування дитини до закладу подавала мати, [PERSON] , приводить в заклад дитину, забирає, спілкується з вихователем, отримує консультації, приймає участь у батьківських зборах завжди мати. Згідно рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.06.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.11.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 29.11.2017 року по 20.05.2019 року. Як вбачається з матеріалів справи, 05.10.2018 року відкрито виконавче провадження №57243362 щодо примусового стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Постановами державного виконавця МВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 06.01.2021 року встановлено тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, тимчасове обмеження у праві полювання, у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами відносно відповідача до погашення заборгованості зі сплати аліментів. Як вбачається з Розрахунку заборгованості по аліментам від 11.01.2021 року, складеного МВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] за період з 31.07.2019 року по 06.01.2021 року становить 86597,78 грн. За вказаний період відповідачем жодного разу аліменти не сплачувались. Постановою державного виконавця МВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 23.02.2021 року накладено штраф на відповідача за невиконання рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.06.2018 року Згідно Витягу з ЄРДР від 13.02.2021 року на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.02.2021 року внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за скаргою [PERSON] за ч.1 ст. 164 КК України. Згідно висновку № 389 від 23.06.2021 року Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, вказаний Департамент, який дії від імені органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є подругою позивача, з якою спілкуються протягом майже 5 років. Буває вдома у позивача, в тому числі й на свята. Відповідача не бачила. На свята до дитини останній не приходить. При ній дзвінків від відповідача позивачу або дитині не було. Їй не відомо, щоб позивач перешкоджала відповідачу у спілкуванні з дитиною. Дитина про відповідача не згадує. Позивач номер телефону та місце проживання не змінювала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що є сусідкою позивача, з 1985 року мешкають в одному домі. Вдома у позивача буває часто. В останнє бачила відповідача на дні народження дитини, коли дитині виповнився рік. Жодного разу не чула, щоб дитина пригадувала батька. При ній дзвінків від відповідача позивачу або дитині не було. Їй не відомо, щоб позивач перешкоджала відповідачу у спілкуванні з дитиною. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що є подругою позивача, є колишніми однокласницями. Відповідача останнього разу бачила на дні народження дитини, коли дитині виповнився рік. Їй відомо, що з моменту коли подружжя перестало жити разом, позивач запрошувала відповідача до спілкування з дитиною, однак відповідач з сином не спілкується. Дитина про відповідача не згадує. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Відповідно до роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів та оцінюючи вказані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що відповідач свідомо нехтував своїми обов`язками щодо виховання своєї дитини та ухилявся від вказаних обов`язків, в зв`язку з чим наявні передбачені законодавством України підстави для позбавлення його батьківських прав та задоволення позову. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені при зверненні до суду, які складаються з судового збору за подання позовної заяви у сумі 908 грн..

Outcome: approved