Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до його повноліття. В позовній заяві позивач вказала на наступне. Із відповідачем по справі вони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 16.11.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №343. [INFO] року у неї народився син - [PERSON], батьком якого записаний [PERSON]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. На утримання сина відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає. Місце роботи відповідача невідоме. Оскільки добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не бажає, що і змушує її звернутися до суду. Також, просить допустити до негайного виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць. Сторони, будучи належним чином та своєчасно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з'явилися, надавши письмові заяви, в яких позивач на задоволенні позову наполягає, а відповідач позов визнав повністю. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін та на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому згідно ч.2 ст.182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується фотокопією її паспорта (а.с.4-5). 16 листопада 2013 року громадяни [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації - [PERSON], про що свідчить фотокопія свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с.6). Син проживає разом із матір'ю, що підтверджується довідкою, виданою Семенівської сільською радою Близнюківського району Харківської області (а.с. 8). Крім цього при визначені розміру аліментів суд враховує і інші обставини зазначені в ст.182 Сімейного кодексу України. У відповідності до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки позов було пред'явлено 23.03.2016, то вони і мають бути присудженими з цього дня. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ч.2 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Наведене і дає можливість суду дійти висновку про необхідність задоволення позову. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати в дохід держави: судовий збір - 551,20 грн.

Outcome: approved