Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS]. В позовній заяві вказує, що позивач є власником квартири [ADDRESS] згідно договору дарування від 15.10.20134 року, посвідченим приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON] Зазначена квартира належала сину позивача [PERSON], в якій він мешкав разом зі своєю дружиною [PERSON] У 2013 році шлюб між ними було розірвано і з травня 2013 року відповідачка у вказаній квартирі не проживає. Оскільки відповідач у спірній квартирі не мешкає без поважних причин більше року, то позивач просить визнати її такою , що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідач не зявилася, причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала. В судове засідання представник третьої особи не зявився, надав заяву про слухання справи за його відсутності. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 15.10.2013 року , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], позивачу належить квартира [ADDRESS]. Згідно довідки Центру обслуговування абонентів № 13 від 23.12.2013 року № 785 відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою статті 321 ЦК України закріплено непорушність права власності в тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Таке саме положення закріплено у ст. 150 Житлового кодексу України. Відповідно до ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Згідно акту Центру обслуговування абонентів № 1 від 27.11.2015 року відповідач [PERSON] не мешкає за адресою [ADDRESS] з травня 2013 року по теперішній час. На підставі викладеного, суд вважає можливим визнати [PERSON] такою, що втратила, право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved