Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2005 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. З відповідачем спільно не проживають, намагання налагодити сімейні відносини виявились безрезультатними. Позивач зазначає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, на примирення не згідна, а тому просить розірвати шлюб. [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2005 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Причиною розірвання шлюбних відносин є зрада дружини, внаслідок чого подружжя посварилось та перестали підтримувати будь-які стосунки. Вважає, що зрада дружини є достатнім фактором для розірвання шлюбу, оскільки змінює подальше сімейне життя, відношення до сімейних цінностей, поваги до іншого подружжя. Також про такі обставини стало відомо їх дітям, що негативно впливає на їх психоемоційний стан, ставлення до інституту сім`ї, родини, сталих стосунків, взаємоповаги та любові, у зв`язку з чим просить позов задоволити. Ухвалою Підволочиського районного суду від 13 липня 2021 року об`єднано справи № 604/709/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, та № 604/68/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в одне провадження. Позивач [PERSON] за первісним позовом та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягають на розлученні, пояснили, що відповідач свідомо затягує розгляд справи, за час примирення відповідач не зробив жодного кроку і навіть не намагався примиритись, а тому перебування у шлюбі суперечать інтересам позивача, просять позов задовольнити. Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] адвокат Скиба В.М. заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просять розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позовів про розірвання шлюбу, суд вважає, що позови підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Подільською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , зареєстрували шлюб 05 червня 2005 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2; Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Під час перебування у шлюбу в сторін народився син [PERSON] [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області серії [NUMBER] від 01 червня 2006 року, а також син [PERSON] [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області. Причиною розладу в сім'ї стали різні характери і погляди на сімейне життя, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають Відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя ( ч.1 ст.110 СК України ). Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, судом встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сторони наполягають на розлученні, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя неможливе та суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] при реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », та зазначила про бажання його залишити. За вказаних суд приходить до переконання про обгрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved