Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 вересня 2011 року було укладено шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 101, який не розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Приблизно з початку вересня 2016 року, вони фактично припинили шлюбні відносини, після чого відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Вона проживає разом із дитиною, відповідач проживає окремо. На даний час вона не працює, будь-яких доходів не має, що не дозволяє їй самостійно утримувати та виховувати неповнолітню дитину. Місце роботи відповідача їй не відоме. Відповідач інших неповнолітніх дітей не має, аліменти нікому не платить, матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість та згідно зі ст. 180 СК України зобовязаний її надавати. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. У звязку із тим, що відповідач у добровільному порядку не надає кошти на утримання дитини та домовленості щодо його участі в утриманні сина ними не досягнуто, вона змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні до [PERSON] про стягнення аліментів підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач інших неповнолітніх дітей і аліментних обовязків не має. Просила судове засідання провести за її відсутності. Зазначила, що у випадку неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не зявився вдруге. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, позивачка у письмовій заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, тому суд ухвалив на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 вересня 2011 року. Шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 101 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.7), який проживає з позивачкою (а.с.8). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], який є працездатним за віком, інших неповнолітніх дітей і аліментних обовязків не має, на його утриманні ніхто не знаходиться, добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Outcome: approved