Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною віку повноліття, посилаючись на те, що 19 грудня 2008 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №254. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Оскільки спільне проживання з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння, просила шлюб розірвати, та стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої дитини. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього на користь позивачки на утримання дитини аліментів в розмірі 1/4 частини з всіх видів його заробітку. Судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19 грудня 2008 року, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №254. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області 15 червня 2005 року. Судом встановлено, що причини, які стали підставою для звернення позивачки до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, так як сторони сімейні відносини не підтримують з вересня 2014 року, спільне господарство не ведуть, примиритися не бажають, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї неможливе. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, почуття, що об'єднували їх раніше згасли, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів на дитину, то вказані позовні вимоги також підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач на час розгляду справи має постійне місце роботи, суд вважає можливим встановити спосіб утримання дитини відповідачем в частці від його заробітку, розмір аліментів визначити 1/4 частину заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.11.2014 року і до досягнення дитиною віку повноліття, відповідно до положень ст. 180, ч. 3 ст. 181, 182, 183 СК України.

Outcome: approved