Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до відповідача [PERSON] та просить суд зобовязати [PERSON] звільнити належну їй земельну ділянку, яка розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Руськоіванівка, вул.. Вишнева, 50, від розміщеного на ній сільськогосподарського інвентарю, що належить фермерському господарству [PERSON]: металева ємкість, плуг ПН-4-35, сівалка С3 3,6, оприскувачі ОВТ та ОПШ. В обґрунтуванні своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що після судових тяжб з родичами та [PERSON], вона є власником будинку № 50 по вул.. Вишневій (Колгоспна) в селі Руськоіванівка та користувачем земельної ділянки, що надавалась її матері [PERSON] для будівництва та обслуговування будинку. Проте, [PERSON], хоча і був на виконання рішення суду виселений з будинку, продовжує порушувати її право на вільне користування приналежною до будинку ділянкою, а саме, використовує земельну ділянку для ведення господарської діяльності, зокрема, розмістив на ділянці техніку (трактори, комбайни, велику ємкість для води), повністю зробив земельну ділянку непридатною для ведення сільськогосподарської діяльності позивачем. [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не зявились, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином що підтверджується підписом у довідковому листі, причини неявки суду не відомі. У попередніх судових засіданнях [PERSON] визнав той факт, що дійсно його господарська техніка розташована на земельній ділянці позивачки, однак через тривалу хворобу він ніяк не може зайнятися перенесенням техніки, звільненням ділянки, та зобовязався звільнити земельну ділянку від належного йому господарського інвентарю. Представник третьої особи - Руськоіванівської сільської ради, у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався. В матеріалах справи містяться заяви представника Руськоіванівської сільської ради - [PERSON] з проханням розглянути справу за відсутністю представника сільської ради в судовому засіданні, проти позовних вимог не заперечують. Враховуючи, що відповідач був належним чином завчасно сповіщений про час і місце розгляду справи, і не зявився в судове засідання, суд вважає за необхідним відповідно до ч.9 ст.76 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача. Таким чином, відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази та враховуючи доводи сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] можуть бути задоволені з огляду на наступні обставини. У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 08.04.2002 року за № 12 [PERSON] була власницею житлового будинку № 50 по вул.. Колгоспній в селі Руськоіванівка Білгород-Дністровського району. 20.01.2005 року [PERSON], яка доводилась матірю позивачки, померла. За життя, а саме 15.04.2002 року [PERSON], від імені якої діяла [PERSON], продала належний їй будинок [PERSON] відповідач по справі, з того часу він став ним користуватися, а всі мешканці будинку, які проживали разом із [PERSON] однією сімєю, зокрема [PERSON], [PERSON], [PERSON], виселилися із нього. Вже після смерті [PERSON] за позовом [PERSON] до [PERSON] договір купівлі - продажу будинку був визнаний недійсним, рішення набрало законної сили. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.12.2013 року визнано за позивачкою право власності на 1/4 частину будинку № 50 по вул.. Колгоспній в с. Руськоіванівка, в порядку спадкування обов'язкової частки після смерті матері [PERSON], оскільки позивачка [PERSON] є інвалідом ІІ групи. Вирішено вселити позивачку в спірний будинок. Зобов'язано відповідача не чинити перешкоди в здійсненні позивачкою права власності будинком, виселено відповідача [PERSON] із будинку № 50 по вул.. Колгоспній в с. Руськоіванівка. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 22.07.2015 року № 495/2646/15-ц були задоволені позовні вимоги [PERSON] до Руськоіванівської сільської ради та визнано за нею право власності на ? частини будинку за адресою: вул. Колгоспна, буд.50, с. Руськоіванівка Білгород-Дністровського району Одеської області в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON], яка померла 20.01.2005 року. Відповідно до статей 1225 ЦК України і 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Довідкою Руськоіванівської сільської ради № 496 від 27.09.2016 року встановлено, що згідно запису по господарської книги № 3 за 2001-2005 роки, земельна ділянка загальною площею 0,14 га надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (рішення сесії сільської ради від 08.04.1994 року) [PERSON] та переданої рішенням суду в порядку спадкування за законом [PERSON] за адресою: вул.. Вишнева (колишня Колгоспна) в с. Руськоіванівка Білгород-Дністровського району. Частиною 1 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. З 01 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. N 1702-VI: якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Довідкою Руськоіванівської сільської ради № 161 від 20.04.2016 року, встановлено, що спірний будинок 1949 року забудови, з того ж року земельна ділянка площею 0,14 га для обслуговування даного житлового будинку, господарських будівель і споруд знаходилась в користуванні. Державний акт на земельну ділянку не видавався. Рішенням сесії сільської ради № 1086 від 08.04.1994 року земельна ділянка була офіційно передана [PERSON]. Таким чином, на сьогоднішній день позивачка є єдиним власником вказаного будинку та титулованим користувачем прилеглої до нього земельної ділянки. Комісія Руськоіванівської сільської ради 03 жовтня 2016 року склала Акт обстеження земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с. Руськоіванівка, вул.. Вишнева, 50, яким встановлено, що на даний час з території земельної ділянки не прибрана сільськогосподарська техніка, а саме: металева ємкість, плуг ПН-4-35, сівалка С3 3,6, оприскувачі ОВТ та ОПШ, та інший сільськогосподарський інвентар, що належить фермерському господарству [PERSON] Беручи до уваги вищевикладені обставини, пояснення відповідача, який фактично визнав позовні вимоги, суд вважає за можливо задовольнити позовну заяву [PERSON], право користування ділянкою якої обмежується відповідачем тому потребує судового захисту. За розясненням Пленуму ВСУ в п.7 постанови № 7 від 16.04.2004 року, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту. У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» за № 14 від 18.12.2009 року, - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У звязку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (ч.1 ст. 213 ЦПК). Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень, що пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved