Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу позивача з [PERSON] з 01 грудня 2004 року; визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в поряду спадкування за законом після померлого [PERSON] В обґрунтування позову позивач зазначила, що [INFO] року помер [PERSON], з яким позивач проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2004 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді житлового будинку [ADDRESS]. На своє звернення до Чугуївської державної контори Харківської області позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право власності, зважаючи на це звернулась до Чугуївського міського суду для захисту свого права у судовому порядку. Позивач в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, а також просила судові засідання проводити за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги визнала. Суд, відповідно до ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез'явившихся осіб за наявними доказами справи. Суд дослідивши докази по справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 27 квітня 2007 року по справі №2-1038/2007 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 травня 1988 року виданого держаним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори по справі №266-88 за реєстровим номером №1174, [PERSON] належить право власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.5, 21). Реєстрація житлового будинку з [PERSON] підтверджується відмітками Чугуївського МБТІ від 03.07.2007р. та від 17.06.1988року за реєстровим номером 624, що виконані на вищевказаних право встановлювальних документах, а також даними технічного паспорту на цей будинок від 18.07.07 (а.с.7-9). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого Малинівською селищною радою Чугуївського району Харківської області 26 серпня 2010року, [PERSON] помер [INFO] року (а.с.4). [PERSON] проживала з [PERSON] з грудня 2004 року, спочатку без реєстрації місця проживання, а в подальшому зареєструвавши своє місце проживання за адресою: [ADDRESS], що підтверджується даними домової книги (а.с.14). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] дали аналогічні показання, пояснивши, що [PERSON] проживала з [PERSON] з кінця 2004 року початку 2005 року безперервно однією сім'єю, вели спільне господарство, [PERSON] доглядала за [PERSON], а після смерті останнього поховала його. Вказане також підтверджується актом обстеження домоволодіння, складеним депутатом Малинівської селищної ради Белинською Л.М. (а.с.20). Згідно відомостей, наданих Чугуївською державною нотаріальною конторою, після смерті померлого [INFO] року [PERSON], в термін, передбачений ст..1270 ЦК України (шість місяців) до нотаріальної контори звернулась [PERSON], свідоцтво про право на спадщину видано не було, у зв'язку з невідповідністю документів вимогам закону (а.с.16, 27). У зв'язку з чим Позивач, [PERSON], в порядку ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України змушена була звернутись до суду, за захистом своїх прав, оскільки не може оформити та юридично закріпити за собою право власності на спадкове майно. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 ЦКУ право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово. Згідно ч. 1, 2 ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців є їхнє проживання однією сім'єю зі спадкодавцем. Згідно до ст. 3 СК України сім'ю становлять особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права і обов'язки. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачається, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, оцінивши за внутрішнім переконанням надані докази в їх сукупності, їх належність, достатність та взаємозв'язок, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог, оскільки позивач з [PERSON] - спадкодавцем проживали разом більше п'яти років, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, а отже вона має право на спадкування як спадкоємець четвертої черги, з огляду на те, що інші спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались, доказів постійного проживання інших осіб з [PERSON] на момент його смерті суду не надано, тому [PERSON] є особою, яка прийняла спадщину у визначеному законом порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved