Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 2008 року, від якого сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивачка вказує, що через порушення відповідачем подружньої вірності, застосування фізичного насильства подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання за повторним викликом з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 74 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. У зв'язку з неможливістю вручення відповідачу судової повістки поштою судом було доручено Клубівській сільській раді Ізяславського району Хмельницької області повідомити його про час і місце слухання справи за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. З акту про вручення повістки від 18 липня 2016 року, який міститься у матеріалах справи, вбачається, що [PERSON] за адресою його реєстрації у [ADDRESS], вручити повістку не виявилось можливим, оскільки відповідач там не проживає, місце його перебування невідоме. Таким чином, суд вважає, що використано достатньо засобів повідомлення відповідача про судовий розгляд вказаної справи з метою забезпечення його конституційного права на участь в судовому засіданні та доступу до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. У зв'язку з відсутністю [PERSON] за адресою місця реєстрації вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому у відповідності до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Допитавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 03 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, що підтверджується поясненнями позивачки. Подружні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться з травня 2015 року, що підтверджується поясненнями позивачки. Шлюб сторін фактично розпався, сім'я існує формально, збереження її неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки, що підтверджується поясненнями позивачки. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір.

Outcome: approved