Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач посилається на те, що вона - [PERSON] , [INFO] , 20 травня 2017 року зареєструвала шлюб з громадянином Нігерії [PERSON] , [INFO] в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Закарпатській області, про що видане Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] та 20 травня 2017 року складено відповідний актовий запис № 292. Вказує, що від даного шлюбу у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , який наразі проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що впродовж останніх декількох місяців спільного проживання сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має кардинально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, їхні погляди на сімейне життя та характери не співпадають. Вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить як її інтересам, так і інтересам відповідача та їхньої дитини. Впродовж останніх 6-ти місяців вони з чоловіком подружніх стосунків не підтримують, фактично проживають окремо, спільне господарство не ведуть та за її переконанням, подальшого сенсу підтримувати шлюбно-сімейні стосунки немає. Стверджує, що спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, між нею та відповідачем немає. Між ними досягнуто згоди щодо визначення місця проживання їхнього сина, який залишиться проживати разом з нею. Також зазначає, що примирення та збереження шлюбу між нею та відповідачем по справі є неможливим з підстав наведених вище. Просить суд також не надавати їм строку для примирення. На підставі викладеного, просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 25.03.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 10.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за вказаною позовною заявою до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час там місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судової повістки про виклик рекомендованим поштовим відправленням, а також у порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву на позовну заяву не подав. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 20.05.2017 року між [PERSON] , [INFO] , (після реєстрації шлюбу прізвище - [PERSON] ), та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстровано в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, за актовим записом № 292, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20.05.2017 року. Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, наявною в матеріалах справи, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.11.2007 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, шлюбних стосунків вони не підтримують, даний шлюб існує тільки формально. Згідно з ч. 2 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи протиправну поведінку відповідача, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved