Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що вона та відповідач на підставі ордеру вселилися в квартиру №48 у буд.№ 3 по вул.Науки у м.Сєвєродонецьку Луганської області. На даний час у вказаній квартирі зареєстрований її син [PERSON] та вона. З червня 2014 року відповідач перестав проживати у вказаній квартирі і досі залишається зареєстрованим за вищезгаданою адресою, у звязку із чим на нього як на жильця нараховується квартирна плата та комунальні платежі, хоча він не приймає участі в їх оплаті. Реєстрація жильця, який не мешкає у квартирі, змушує її оплачувати комунальні послуги за двох осіб, що із урахуванням скрутного матеріального становища є складним для неї, у звязку із чим вона звернулася до суду із цим позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлений. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із копією ордеру на житлове приміщення № 69 від 15.12.2004 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 2251 від 14.12.2004 року, [PERSON] та її сімї у складі трьох осіб надано право на зайняття в порядку обміну житлового приміщення за адресою: [ADDRESS]. Згідно із довідкою про склад сімї № 14 від 15.04.2014 року, виданою ОСББ «Сєвєродонецька Берегиня», до складу сімї за адресою: [ADDRESS], входять [PERSON] та [PERSON]. Копіями паспортів [PERSON], виданого 07.12.2001 року Сєвєродонецьким МВУМВС України в Луганській області, та [PERSON], виданого 24.02.2009 року Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, додатково підтверджується факт реєстрації за адресою: [ADDRESS], позивача з 24.12.2004 року та відповідача з 24.12.2004 року. Згідно з ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 2 ст.71 ЖК України передбачено, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем , а в разі спору - судом. Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Отже, при вирішенні питання про втрату членами сім`ї наймача права на користування житловим приміщенням з`ясуванню підлягає як термін відсутності члена сім`ї, так і поважність причин такої відсутності. Відповідно до абз. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Суд може продовжити пропущений строк у разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не мешкає в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], без поважних причин з червня 2014 року. Вказана обставина підтверджується відомостями, викладеними у позовній заяві, та не заперечується відповідачем у заяві про розгляд справи без його участі. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та вважаються судом доведеними, крім того, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. у звязку з чим позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 23.01.2015 року про сплату судового збору, у звязку із чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved