Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що сторони проживали в громадянському шлюбі за час якого народилася дитина [PERSON], [INFO]. Оскільки з 2012 року сторони проживають окремо, відповідач участі у вихованні сина не бере, коштів на його утримання не надає, просить суд задовольнити позов, та винести рішення, яким стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 2000грн. щомісячно, починаючи з 15.08.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Однак, надала суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги, а саме просила суд винести рішення, яким стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1500грн. щомісячно, починаючи з 15.08.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Також просила суд розглянути дану справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Однак, надав суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1500грн. Також в заяві просив суд розглянути дану справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до п.9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Як встановлено по справі, [PERSON] та [PERSON] перебували в цивільному шлюбі, за час якого народилася дитина [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження Серії 1 ФМ №013535 від 25.05.2005 року). У відповідності до ст.142 СК України діти мають рівні права та обовязки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки в шлюбі між собою. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено, що на сьогоднішній день сторони проживають окремо, фактично цивільний шлюб є припиненим. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.191 ч.1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Із п.2 ч.1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1500грн., починаючи з 15.08.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved