Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, просить стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 26.12.2006 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.11.2006 року і до повнолітня дитини. Посилається на те, що законодавчо було змінено мінімальний розмір аліментів, та визначено, що він не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, крім того, розмір витрат на утримання дитини збільшився, почалася інфляція, грошей не вистачає, оскільки, дитина часто хворіє . Позивач в судове засідання не з'явилася, письмовою заявою позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмовою заявою позовні вимоги визнав. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку щодо безпідставності заявлених позивачем вимог, які до задоволення не підлягають. Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин в частині утримання батьками неповнолітньої дитини. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серії [NUMBER], встановлено, що сторони є його батьками. Згідно довідки про склад сім'ї виданої 14.11.2018 року КП «Житлосервіс», встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем за адресою [ADDRESS]. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 26.12.2006 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 09.11.2006 року і до повноліття дитини. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, рішенням суду може бути змінений розмір аліментів, що стягується з боржника на користь стягувача на утримання неповнолітніх дітей у разі зміни певних життєвих обставин, внаслідок яких порушуються права неповнолітніх дітей на належне матеріальне забезпечення. Однак, позивач просить визначити розмір стягуваних з відповідача аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку . Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи вказану норму, предметом судового розгляду у цивільному судочинстві є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що на момент звернення позивача із даним позовом до суду її права та права неповнолітньої дитини на утримання від батька дітей жодним чином не порушені, оскільки предметом позову є не збільшення самого розміру аліментів, а визначення мінімуму аліментів у відповідності до чинного законодавства. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Оскільки на даний час права позивача не порушені, так як останньою не ставиться питання фактичного збільшення розміру аліментів - позов [PERSON] до задоволення не підлягає. Частиною 6 статті 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку рішення прийнято на користь відповідача. Однак, позивач звільнена від оплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому судові витрати у цій справі компенсуються за рахунок держави. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 192 СК України,

Outcome: dismissed