Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач обґрунтовує позов тим, що вона є власницею 11/20 частини житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Свердлова, буд. 195. Відповідач в житловому будинку зареєстрована, але фактично там не проживає з 1981 року. У зв'язку з пропискою відповідача у зазначеному будинку, серйозним образом порушуються її права володіння, користування і розпорядження належним їй будинком, оскільки зазначена обставина зв'язана з додатковими витратами по оплаті комунальних послуг. У добровільному порядку вирішити дане питання не можливо, тому вона просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Свердлова, буд. 195. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала заяву про слухання справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом поштового повідомлення, тому у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] є власницею 11/20 частини житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Свердлова, буд. 195, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13 грудня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори та зареєстрований за реєстровим № 1-2398 та копією технічного паспорта на будинок (а.с.6-7). Згідно довідки голови квартального комітету №62 Мелітопольської міської ради від 17.08.2015 року відповідач [PERSON] зареєстрована, однак не мешкає за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Свердлова, буд. 195, з 1981 року (а.с.12). Враховуючи вищевикладене, той факт, що відповідач у будинку не мешкає з 1981 року, вирішити питання в позасудовому порядку не представляється можливим, у добровільному порядку відповідач не виявляє бажання знятися з реєстрації, що у свою чергу приводить до порушення прав позивача і перешкоджає їй належним чином користуватися та розпоряджатися власністю, позивач несе додаткові витрати по утриманню будинку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved