Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 22.03.2007 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 26.02.2007 року і до повноліття дитини. В звязку з тим, що зазначених коштів на утримання дитини не вистачає та з 29.08.2018 року набув чинності Закон України «Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо створення\~економічних передумов\~для посилення\~захисту права\~дитини на\~належне утримання»,\~який встановлює\~мінімальний рекомендований\~розмір аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів, вона просить суд збільшити розмір аліментів і стягувати їх в частці від заробітку в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, до суду надала заяву про слухання справи у її відсутності, при цьому змінила позовні вимоги та просить суд стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, до суду надав відзив на позовну заяву, в якому просить слухати справу у його відсутності, згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. В\~судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.11). Згідно довідки виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 2836 від 03.08.2018 року син проживає з позивачкою та знаходиться на її утримані (а.с.12). Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 22.03.2007 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 26.02.2007 року і до повноліття дитини, на підставі якого 03.04.2007 року був виданий виконавчий лист (а.с.6-8). Після розірвання шлюбу сторін позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Відповідно до\~ст.192\~СК України,\~розмір аліментів,\~визначений за\~рішенням суду\~або домовленістю\~між батьками,\~може бути\~згодом зменшено\~або збільшено\~за рішенням\~суду за\~позовом платника\~або одержувача\~аліментів у\~разі зміни\~матеріального або\~сімейного стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров'я\~когось із\~них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.23.\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~відповідно до\~ст. 192 СК\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно\~до ст.\~8\~ЗУ «Про\~охорону дитинства»\~кожна дитина\~має право\~на рівень\~життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивачка отримує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30% прожиткового мінімуму, що є недостатнім розміром для належного утримання неповнолітньої дитини, не дозволяє повністю забезпечити дитину всім необхідним продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, медикаментами тощо, не дає можливості забезпечити нормальний культурний, фізичний та інтелектуальний розвиток дитини. А сума аліментів, яка стягується з відповідача з його доходів суперечить ст. 182 СК України, де мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є порушенням прав дитини. З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved