Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Іскра плюс 2009» про розірвання договорів оренди землі, стягнення орендної плати та повернення земельних ділянок. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 021960, у неї у власності є земельна ділянка загальною площею 7,6439га, яка складається із двох ділянок площею 3,5669 га та 4,0770 га та знаходиться на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області. 14 грудня 2009 року між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Іскра плюс 2009» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 3,5669 га. Крім цього, 14 грудня 2009 року між нею та відповідачем був також укладений договір оренди земельної ділянки площею 4,0770 га. При укладенні договорів, відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати орендну плату за користування земельними ділянками позивача протягом 5 років, а належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є внесення орендної плати в строк, в формі та розмірі, які визначені в договорах. На виконання умов договорів позивач здійснив передачу земельних ділянок, тим самим повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем. Однак, відповідачем не було сплачено орендної плати за 2012 рік, тому позивач був змушений стягнути оренду плату в судовому порядку. В 2013 році відповідач знову не сплатив орендну плату. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача орендну плату за 2013 рік в сумі 4757,86 грн., пеню в розмірі 1704,08 грн., а також, у зв'язку із систематичним порушенням відповідачем умов договору, розірвати договори про оренду землі та зобов'язати відповідача повернути належні їй земельні ділянки. В судове засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з'явилися, але надали суду заяви з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи своєчасно та належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надав. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно вимог ст. 96 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок та орендну плату Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за несплату. Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про оренду землі», внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Орендодавець зобов'язаний: передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди; при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки; не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою; відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов'язані з поліпшенням стану об'єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця; попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об'єкта оренди. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі», орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію і доходи; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем. Орендар земельної ділянки зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби. В ході судового розгляду справи було встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 021960 (а.с. 6), зареєстрованого 11 серпня 2005 року в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 010527300535, у власності [PERSON] є земельна ділянка загальною площею 7,6439 га, яка складається із двох ділянок площею 3,5669 га та 4,0770 га та виділена в натурі (на місцевості) на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області. 14 грудня 2009 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Іскра плюс 2009» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 3,5669 га, зареєстрований 26 січня 2010 року у Михайлівському районному відділі Запорізької регіональної філії Центру державного земельного кадастру під № 041027300086 (а.с. 7-9). Крім цього, 14 грудня 2009 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Іскра плюс 2009» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 4,0770 га, зареєстрований 26 січня 2010 року у Михайлівському районному відділі Запорізької регіональної філії Центру державного земельного кадастру під № 041027300093 (а.с. 11-13). Умови вказаних договорів є аналогічними. Вказані в договорах земельні ділянки були передані [PERSON] ТОВ «Іскра плюс 2009» 14 грудня 2009 року, що підтверджується актами визначення в натурі меж земельних ділянок та передачу на зберігання межових знаків, а також актами прийому передачі об'єкту оренди (а.с. 10, 14). Тобто, позивач [PERSON] зі свого боку повністю виконала свої зобов'язання за договором. Умовами договорів від 14 грудня 2009 року передбачено наступне: п. 8 - договори укладені терміном на 5 років; п. 9 - розмір орендної плати вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі чи в натуральній формі по закупівельним цінам рослинницької продукції, що склалась на момент розрахунків; п. 10 - обчислення розміру орендної плати за землю обчислюється з урахуванням індексів інфляції; п. 11 - орендна плата вноситься орендарем один раз на рік до 25 грудня звітного року; п. 43 - відповідальність за несплату орендної плати несе орендар. В порушення умов договорів орендар не сплатив орендну плату за 2012 рік, тому позивач був змушений звернутися до суду з позовом. Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 23 липня 2013 року (а.с. 15-17) за позовом [PERSON] до ТОВ «Іскра плюс 2009» було стягнуто орендну плату за 2012 рік в сумі 4757,86 грн. та пеню в сумі 1904 грн. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 10 грудня 2013 року (а.с. 18-20) рішення Михайлівського районного суду від 23 липня 2013 року в частині стягнення орендної плати залишено без змін. В силу вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, які встановлені вказаними судовими рішеннями, суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню в межах розгляду даної справи, а тому достовірно встановленим є факт не сплати відповідачем орендної плати за 2012 рік. За 2013 рік звітний рік відповідач знову не виплатив позивачу орендну плату, чим вже вдруге порушив умови п. 11 договорів, а тому має місце систематичне порушення відповідачем зобов'язань щодо сплати орендної плати, неналежне виконання ним умов договорів, у зв'язку з чим виникла ще одна заборгованість вже за 2013 рік, що є істотним порушенням договорів від 14 грудня 2009 року. Тобто, в порушення умов договору оренди землі, відповідач орендну плату за користування земельною ділянкою за 2012 - 2013 роки позивачу не сплачував, що згідно вимог ст. 610 ЦК України є порушенням зобов'язань. Перевіривши наведений в позовній заяві розрахунок орендної плати за 2013 рік за двома договорами оренди, суд вважає його правильним та обґрунтованим, оскільки він відповідає умовам договорів оренди та зроблений у відповідності до роз'яснень Держземагенства у Василівському районі. Так, згідно інформаційного листа відділу Запорізької області № 0652/1 від 13 грудня 2013 року (а.с. 21), при визначенні грошової оцінки окремої земельної ділянки (вид угідь - рілля), що розташована на території Тимошівської сільської ради, розрахунок вартості проводиться наступним чином: вартість 1 га (є незмінною), без урахування коефіцієнту індексації; коефіцієнт індексації, що дорівнює 3,2 (лист Держемагенства України від 12 січня 2012 року № 355/22/8-12 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель»; коефіцієнт індексації, який застосовується для врахування змін у рентному доході - 1,756 (постанова КМУ від 31 жовтня 2011 року № 1185 «Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів»). Розрахунок нормативної грошової оцінки за двома договорами оренди становить: вартість 1 га землі (незмінне значення) 3692,33 грн. х 7.6439га (площа двох земельних ділянок) х 3,2 (коефіцієнт індексації) х 1,756 (коефіцієнт індексації, який застосовується для врахування змін у рентному доході за постановою КМУ від 31 жовтня 2011 року № 1185) = 158595,18 грн. (нормативна грошова оцінка ділянок [PERSON] на 2013 рік). За умовами п. 9 договорів, орендна плата за 2013 рік складає: 158595,18 грн. х 3% = 4757,86 грн., що підлягає примусовому стягненню з відповідача. За умовами п. 14 договорів, у разу невнесення орендної плати у строки, визначені договорами, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до пункту 28 договорів оренди орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а згідно з пунктом 14 цих договорів у разі невнесення орендної плати до 25 грудня звітного року справляється пеня у розмірі 0,2% від несплаченої суми за кожен день прострочення. Наведений позивачем в позовні заяві розрахунок пені був перевірений судом та визнаний не правильним. Так, пеня за один день прострочення складає: 4757,86 грн. (розмір орендної плати за 2012 рік, встановлений рішенням суду) х 0,2 % (пеня) = 9,52 грн. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 10 грудня 2013 року на користь позивача була стягнута пеня по 15 липня 2013 року. Станом на день подачі позову - 11 січня 2014 року, прострочення складає - 179 днів (у період з 16 липня 2013 року по 10 січня 2014 року), а тому загальна сума пені становить: 9,52 грн. (розмір пені) х 179 дні = 1704,08 грн. Тому, пеня за невиконання умов договору дійсно складає 1704,08 грн., а отже позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог щодо розірвання договорів оренди землі слід зазначити наступне: Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ст. 141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до п. 38 договорів від 14 грудня 2009 року, договір припиняються шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін з підстав невиконання стороною обов'язків, встановлених договором. Отже за змістом ст.ст. 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», ч. 1 ст. 141 ЗК України, умов договорів від 14 грудня 2009 року у разі невиконання орендарем обов'язків, передбачених статтями 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та умов договору оренди земельної ділянки, щодо систематичної несплати орендної плати в установлений договором строк, договір може бути достроково розірваний за рішенням суду. В ході судового розгляду було встановлено наступне: Відповідач не сплатив позивачу орендну плату за 2012 рік в сумі 4757,86 грн., що було встановлено рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 23 липня 2013 року. Несплата орендної плати за 2013 рік в сумі 4757,86 грн. також була встановлена судом, оскільки доказів отримання позивачем орендної плати за 2013 рік суду надано не було. За таких умов, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання договорів оренди землі від 14 грудня 2009 року та повернення земельних ділянок позивачу, оскільки не сплата відповідачем орендної плати за 2012 рік та за 2013 рік, має ознаки системності порушень умов договорів, що є обов'язковою умовою для розірвання договорів оренди. Тому, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. У зв'язку із задоволенням позову згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved