Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просила суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, що зареєстрований між нею та відповідачем, місце проживання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], визначити з матір»ю Свої вимоги мотивувала тим, що 07 серпня 1999 року, між нею та відповідачем укладено шлюб, який був зареєстрований у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за № 203. У шлюбі, вони мають одну дитину - сина, [PERSON], який народилася [INFO] року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції Полтавської області зроблено актовий запис № 100 від 13.03.2001 року та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] Починаючи із жовтня 2014 року відповідач почав систематично вчиняти сімейні сварки, ображати її, часто не ночував вдома, став підтримувати стосунки з іншою жінкою, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Примирення між ними неможливе, оскільки відповідач має намір проживати окремо. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, що зазначені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши представлені докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 07 серпня 1999 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №203, що підтверджується довідкою Крюківського відділу реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції від 09.12.2015 року. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] яке видане 13.03.2001 року відділом реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції Полтавської області. Сторони не підтримують шлюбних відносин з січня 2015 року та з цього часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у зв'язку із різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині позовних вимог про розірвання шлюбу є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню. Також позивачка просить суд ухвалити рішення, яким після розірвання шлюбу визначити місце проживання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] із нею. Відповідно до ст..160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Оскільки, як встановлено судом, сторони по справі, які є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], проживають окремо та неповнолітній [PERSON] досяг чотирнадцяти років, то позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: partial