Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила визнати недійсним кредитний договір №19819748 від 21.03.2013 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». В обґрунтування вимог вказала, що рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 14.10.2014р. її син - [PERSON] визнаний недієздатним у зв'язку з психічним захворюванням, а вона призначена його опікуном. На момент укладення вищевказаного кредитного договору син не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними. У судовому засіданні [PERSON] та її представник - адвокат Слободіна Л.М. позов підтримали та доповнили, що [PERSON] з 2002р. страждає хронічним психічним захворюванням, у зв'язку з чим визнаний інвалідом 2-ої групи. Просять визнати кредитний договір недійсним. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що на теперішній час не існує ніякого рішення суду, яким би було встановлено, що [PERSON] на момент укладення кредитного договору не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними. Крім того, при укладенні договору з [PERSON] спілкувалися робітники ПАТ«ПУМБ» у яких поведінка останнього не викликала жодних сумнівів відносно його дієздатності. Більш того, після отримання кредиту [PERSON] своєчасно сплачував заборгованість за кредитом. Просить у задоволені позову відмовити. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що спілкувалися з [PERSON] в момент укладення кредитного договору і жодних сумнівів у дієздатності останнього у них не виникло. Вислухавши сторони та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.03.2013р. був укладений кредитний договір №19819748 між [PERSON] та Публічним Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк». Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 6300,00 грн. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 10.04.2014р. [PERSON], [INFO], визнано недієздатним та призначено йому опікуна в особі його матері-[PERSON],1941 року народження. В межах розгляду вищевказаної цивільної справи були призначені судово-психіатрична експертиза та додаткова судово-психіатрична експертиза згідно висновків яких [PERSON], 1977 року народження, виявляє стійкий хронічний психічний розлад - шизофренію, безперервний тип перебігу, параноїчну форму, емоційно-вольовий дефект, за психічним станом у теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. В період підписання договорів від 25.12.2012р. та 21.01.2013р., а також підписання інших договорів від 24.12.2012р. [PERSON] також виявляв стійкий хронічний психічний розлад - шизофренію, безперервний тип перебігу, параноїчну форму, емоційно-вольовий дефект, за психічним станом на ці періоди часу був не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним. У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин недієздатною, позов про визнання правочину недійсним може пред'явити її опікун. Отже, з урахуванням наведеного, суд визнає недійсним кредитний договір №19819748 від 21.03.2013 року, укладений між [PERSON] та Публічним Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк». Відповідно до ст.59 ЦК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, а саме, відповідно до ст.145 ЦК України психічний стан особи повинен підтверджуватися висновками судово-психіатричної експертизи, тому суд не бере до уваги пояснення свідків відносно психічного стану [PERSON] в момент укладення кредитного договору.

Outcome: approved