Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивовано тим, що [INFO] року помер рідний дядько позивача [PERSON], який проживав одиноко. Померлий мав рідного брата [PERSON] та рідну сестру [PERSON] по матері [PERSON]. Позивач є рідною донькою [PERSON], який помер [INFO] року. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім батькам, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Позивач може бути спадкоємцем за правом представлення. Помер [PERSON] за межами Великоолександрівського району, місце його поховання позивачеві також не відомо. Інформація про смерть дядька [PERSON] була прихована від позивача сестрою померлого та відповідачем по справі [PERSON] Відповідач також завірила приватного нотаріуса Гідулян І.Ю., що інших спадкоємців не існує, тому [PERSON] не отримала інформацію про смерть спадкодавця і не мала підстав для звернення до нотаріуса в 2017 році. У 2018 році позивач дізналася, що відповідач отримає спадок після смерті [PERSON] В липні 2018 року вона звернулася до державного нотаріуса, яка по реєстру спадкових справ встановила, що є спадкова справа № 164/2017 на виконанні у приватного нотаріуса Гідулян І.Ю. Приватний нотаріус була у відпустці, а у вересні 2018 року позивач отримала відмову приватного нотаріуса Гідулян І.Ю. в прийняття заяви на прийняття спадщини, що й стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала і суду пояснила, що влітку 2017 року їй стало відомо, що в червні 2017 року її дядько [PERSON] знаходився в реанімації в лікарні м. Олешки. Він не мав ні дружини, ні дітей. Позивач останній раз спілкувалася з померлим в січні 2017 року, коли [PERSON] приходив до неї в гості, після чого він поїхав на заробітки. Пізніше позивач дізналася, що рідна сестра померлого [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після його смерті і відкрито спадкову справу. При цьому відповідач приховала інформацію про інших спадкоємців. Дізнавшись про існування спадкової справи, позивач також звернулася до приватного нотаріуса Гідулян І.Ю. із заявою про прийняття спадщини після смерті свого дядька [PERSON], але отримала відмову, оскільки пройшов встановлений законом шестимісячний строк. Строк для подання вказаної заяви закінчився 16 грудня 2017 року, а позивач звернулася до нотаріуса 24 вересня 2018 року, тобто через 10 місяців після закінчення строку. Просить суд встановити додатковий строк для прийняття спадщини. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала в межах і з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнала і суду пояснила, що [INFO] року в лікарні м. Олешки помер її брат [PERSON] Вона зателефонувала свекрусі позивача, тобто матері її чоловіка, з метою позичити грошей і розповіла, що брат помер і похований в Олешках. В жовтні 2017 року вона отримала свідоцтво про смерть свого брата, а в листопаді звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після його смерті. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнав і суду пояснив, що позивачем пропущено строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з неповажної причини. Так листом ВССУ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» та рішенням Верховного суду від 06.06.2018 року роз'яснено, які причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути визнані поважними. Позивачем не наведено істотних, об'єктивних, непереборних труднощів, через які вона вчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач знала про хворобу дядька, його тяжкий стан, але на протязі року не цікавилася його долею, хоча весь цей час постійно перебувала в с. Давидів Брід. Факт незнання позивачем про смерть спадкодавця не являється поважною причиною пропуску строку. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [INFO] року відповідач їй повідомила, що пропав її брат, втік з реанімації і його ніхто не бачив. 01.07.2017 року відповідач повідомила, що брат так і не з'являвся, можливо його вже немає в живих. Вона особисто востаннє бачила [PERSON] в жовтні 2016 року, про що говорила позивачеві. Про його смерть вона дізналася від позивача восени 2018 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач не просила у неї грошей. Свідок [PERSON] суду пояснила, що брат відповідача [PERSON] в березні 2017 року поїхав у Копані на заробітки і там потрапив в лікарню. 10.06.2017 року відповідач зателефонувала свекрусі позивача і повідомила, що її брат знаходиться в лікарні. Вона шукала в кого позичити гроші на його лікування, але не знайшла. [INFO] [PERSON] помер і відповідач в її присутності повідомила про це свекруху позивача. Крім того, відповідач про смерть брата розповідала всім родичам і знайомим в с. Давидів Брід. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] жив у своєї рідної сестри - відповідача по справі. В червні 2017 року їй зателефонувала [PERSON] і сказала, що їй треба гроші, бо брат потрапив у лікарню. Пізніше вона говорила, що брат в реанімації, а [INFO] року відповідач повідомила, що її брат помер. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] доводився йому дядьком. 09.06.2017 року йому зателефонував знайомий і сказав, що його дядько потрапив до лікарні в Олешках. Він повідомив про це родичам та знайомим, щоб допомогли матеріально. Про смерть дядька дізнався [INFO] року з лікарні. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] її брат, він проживав у сестри [PERSON] В червні 2017 року він помер, про його смерть знали всі в селі. Заслухавши позивача та її представника, відповідача, представника відповідача, свідків, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року в м. Олешки Херсонської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 3,79 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Давидово-Брідської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області. Зазначена земельна ділянка належала на праві власності спадкодавцю, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Позивач по справі [PERSON] є племінницею [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER], копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], копією свідоцтва про народження батька позивача [PERSON] серії [NUMBER]. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Згідно ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. З відповіді приватного нотаріуса Великоолександрівського районного нотаріального округу Херсонської області, адресованій позивачеві, вбачається, що [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті рідного дядька [PERSON], який помер [INFO] року, вже після спливу 6-ти місяців після його смерті, тобто нею пропущено строк, встановлений діючим законодавством, для подачі заяви на прийняття спадщини. Позивач вказує, як причину пропуску встановленого строку те, що інформація про смерть дядька [PERSON] була прихована від неї сестрою померлого та відповідачем по справі [PERSON] Позивач вважає, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому їй можливо визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У листі ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вказано, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи позивачем та його представником не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, а крім того з дня відкриття спадщини сплинуло більше одного року. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, то це відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров'я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України. Однак позивачем [PERSON] суду не надано доказів на підтвердження поважності пропуску нею шестимісячного строку для прийняття спадщини з моменту відкриття спадщини і далі, не надано доказів того, що вона була позбавлена можливості звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а її вимоги не ґрунтуються на доказах у справі та зазначених нормах матеріального права. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed