Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів. Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 19.03.2019 розірвано рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області. За час проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 12.03.2019 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На сьогоднішній день розмір стягуваних аліментів є замалим для забезпечення та утримання дітей відповідного віку. Крім того, з вересня 2021 року діти підуть до школи, а тому і витрати збільшилися, оскільки через підготовку до школи, на даний час вони відвідують логопеда через труднощі з вимовою окремих був та звуків. А також діти ростуть і їхні потреби також ростуть. Вона є інвалідом дитинства третьої групи і не так давно перенесла важку операцію, а тому не в силах матеріально забезпечити дітей. Відповідач ухиляється від участі в належному вихованні та утриманні дітей. Крім аліментів, які він сплачує жодної додаткової участі в матеріальному забезпеченні дітей він не бере. Їй стало відомо, що матеріальне становище відповідача значно покращилось, він працює далекобійником та отримує хорошу заробітну плату. Відповідач є молодою людиною працездатного віку і зобов`язаний утримувати своїх дітей. За наведених обставин, просить збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей визначивши їх в розмірі по 3000 грн. щомісячно на кожну дитину. Від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, у якому він зазнає, що ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, має сердечне захворювання: ішемічну хворобу серця, високий артеріальний тиск гіпертонію, з 2019 року йому потрібно приймати ліки пожиттєво, а тому з поставленим діагнозом важко фізично працювати не може. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі по 1200,00 грн. щомісячно на кожну дитину. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] просила позов задовольнити, з мотивів викладених у позовній заяві. У судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що не в змозі платити аліменти у розмірі, який просить позивачка, так як не має фінансової можливості. Він ніде не працює, ще й хворіє. Вказує, що своєчасно сплачує аліменти. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 2500,00 грн. щомісячно на утримання двох дітей. Заслухавши думку представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що із 02.12.2014 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 19 березня 2019 року (а.с.6). Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с. 10) та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Згідно рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 12 березня 2019 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття (а.с.7-9). Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». Згідно із\~статтею 150 Сімейного кодексу України\~обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»\~встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Та обставина, що з віком потреби дітей зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері з якою проживають діти, на їх утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню. Також з моменту ухвалення рішення від 12.03.2019 року пройшов значний час, тому зазначені вище обставини, самі по собі свідчать про погіршення майнового стану позивача, що в свою чергу є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів. Крім того, змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дітей, діти відвідують логопедичні заняття, а [PERSON] , [INFO] перебуває під диспансерним спостереженням з приводу діагнозу «Енурез», тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру. Суд не бере до уваги посилання відповідача, на те що діти здорові та не потребують додаткових витрат, про що ним до відзиву долучені довідки, оскільки вказані довідки датовані 30.01.2019 року. Суд враховує, що відповідач ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, також враховує стан здоров`я останнього. Водночас обов`язок по утриманню дітей покладається на батьків незалежно від наявності чи відсутності постійного доходу. Відповідач є працездатною особою, інвалідності не має, інших утриманців не має, а отже не позбавлений можливості влаштуватися на роботу. З урахуванням наведеного, а також враховуючи те, що позивачка є інвалідом дитинства третьої групи, що підтверджується довідкою МСЕ № 0185322 від 24.09.2009 (а.с.13), що безперечно впливає на матеріальний стан позивачки, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, та має бути не меншим 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з огляду на інтереси дітей, з урахуванням принципу співмірності, розумності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 12.03.2019 до 1800 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили. Згідно до п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 908 гривень. Враховуючи викладене,

Outcome: partial