Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визнати за [PERSON] (донькою сторін) право власності в порядку погашення боргу за аліментами на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належить відповідачу, припинивши право позивача на стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що Відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, через що утворилась велика заборгованість. Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить ? частина квартири, укласти договір між сторонами про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно вважає неможливим, так як місцезнаходження та проживання [PERSON] з 2005 року невідоме, по місцю реєстрації він фактично не проживає, а вжиті заходи щодо його розшуку результатів не дали. А тому Позивач вважає, що в рахунок погашення заборгованості по аліментах можливо передати належну йому частину його нерухомого майна, а саме ? частини квартири дочці [PERSON]та припинити право Позивача на аліменти. Позивач в судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала (а.с. 21). Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце слухання справи повідомлялася належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток, які містяться в матеріалах справи (а.с. 20, 25), заперечень проти позову не надала. Враховуючи цей факт, суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З 10 червня 1995 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується довідкою від 22.04.2008 року №80-01-03,49 (а.с. 12). Від даного шлюбу [INFO] у них народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 серпня 1997 року (а.с. 10). 15 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міського управління юстиції Харківської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15 серпня 2003 року (а.с. 11). 09 квітня 2004 року Чугуївським міським судом Харківської області було винесено рішення по справі №2-591 про стягнення з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] [INFO] у розмірі ? від усіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13). На підставі вищевказаного рішення суду 09.04.2004 року [PERSON] було отримано виконавчий лист та пред'явлено його для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області. З моменту відкриття виконавчого провадження та до сьогоднішнього дня боржник не виконував та не виконує в будь-якій частині рішення суду по справі №2-591 від 09.04.2004 року, а тому в нього утворилася велика заборгованість. Застосовані державною виконавчою службою заходи примусового стягнення з відповідача заборгованості по аліментам, результатів не дали. Згідно довідки КП «Чугуївське МБТІ» [PERSON] на праві приватної власності належить ? частина квартири [ADDRESS] на яку 29.07.2010 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено арешт та заборонено здійснювати її відчуження (а.с. 14). Належність [PERSON] ? частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] підтверджується також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №64965608 (а.с. 15). Окрім вищевказаної частини квартири, іншого майна в [PERSON] немає. У відповідності до ст.190 Сімейного Кодексу України, той з батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів за рішенням суду» батьки мають право з дозволу органу опіки та піклування укласти між собою договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо), який підлягає нотаріальному посвідченню й державній реєстрації (ст. 190 СК України). Укласти вищевказаний договір про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно сторони не можуть, оскільки місцезнаходження та проживання [PERSON] з 2005 року невідоме, по місцю реєстрації він фактично не проживає, а вжиті заходи щодо його розшуку результатів не дали. Згідно ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі звернення стягнення на майно за зобов'язанням власника. Крім цього, право власності може бути припинене в інших випадках встановлених законом. Оскільки місце проживання та перебування відповідача не відоме, разом з дитиною він не проживав та не проживає, матеріально її не утримував та не утримує, ухиляється від сплати аліментів досить тривалий час, тому суд вважає за можливе передати належну йому частину його нерухомого майна, а саме ? частини квартири [ADDRESS] дочці сторін - [PERSON]в рахунок погашення боргу з аліментів та у зв'язку з цим припинити право Позивача на аліменти. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного й у відповідності до Конституції України,

Outcome: approved