Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням житловим будинком №103 по вул.Паволоцькій в смт.Ружині Ружинського району Житомирської області. Позов обгрунтовується тим, що позивачка є власником цього будинку, а відповідач на протязі тривалого періоду часу у вказаному будинку не проживає, на даний час не є членом сім'ї позивачки, проте залишається зареєстрованим у вказаному будинку, порушуючи цим право власності позивачки. В суд позивачка та відповідач подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідач - визнає повністю. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до впевненості, що вказаний позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що позивачка з 1995 року є власником житлового будинку по вул.Паволоцькій, 103 в смт.Ружині Ружинського району Житомирської області, що підтверджується договором дарування від 24.01.1995р. та проведеною Бердичівським МБТІ державною реєстрацією права власності на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно положень ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. 2 Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є сином позивачки, однак з 2016 року не проживає разом з нею і не веде з нею спільне господарство, фактично проживає в м.Києві. Вказане стверджується, як поясненнями, викладеними позивачкою в позовній заяві, так і актом обстеження умов проживання , складеним комісією депутатів Ружинської селищної ради Житомирської області 30.10.2018р. В той же час, як вбачається з домової книги для прописки громадян, проживаючих в [INFO], та довідки ВОМІРМП УДМС України в Житомирській області від 18.11.2018р. місце реєстрації [PERSON] залишається незмінним - вул.Паволоцька, 103 в смт.Ружині Житомирської області. Відповідно до абзацу 6 ч.1. ст.3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином судом встановлено, що відповідач не є власником нерухомого майна за зазначеною адресою, в житловому будинку тривалий час не проживає, доказів того, що йому перешкоджають користуватись вищезазначеним житловим будинком суду не надав, а тому будь-які правові підстави для перебування на реєстраційному обліку за адресою належного позивачці нерухомого майна у відповідача відсутні, оскільки він втратив право користування вказаним житлом. Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за адресою належного позивачці майна [PERSON] створює [PERSON] перешкоди в реалізації нею в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника зазначеного майна, тобто порушує ч.1,2 ст.317, ч.1,2 ст. 319ЦК України. Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається із заяви відповідача, поданої до суду, він до початку розгляду справи по суті визнає позовні вимоги повністю. Суд вважає, що вказане визнання позову не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та законних інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому з вказаних підстав позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Оскільки відповідач по початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги повністю, тому суд,

Outcome: approved