Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи - служби у справах дітей Ужгородської міської ради про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дітей. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 25.01.2003 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатській області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №32. Від даного шлюбу народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки, за час перебування у шлюбі через різні погляди на життя виникали постійні непорозуміння та сварки, котрі повторюються неодноразово. З 2008 року подружжя проживає окремо, спільним побутом не пов'язане, спільного господарства не веде. Оскільки збереження сім'ї є неможливим, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким розірвати шлюб, укладений 25.01.2003 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського правління юстиції Закарпатській області, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №32, стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1600грн. щомісячно, з моменту звернення до суду з даним позовом до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Однак, надала суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги, а саме доповнила такі також вимогою, якою просила суд залишити малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживати з нею. Окрім того, представник позивача [PERSON] надала суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути дану справу за її відсутності та відсутності позивачки. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК (в редакції від 15.12.2017 року) та ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не з'явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти проведення заочного розгляду справи,а також просив суд розглянути дану справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 25.01.2003 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатській області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №32, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 25.01.2003 року. Згідно ч.3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст.55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Від даного шлюбу народилися діти - [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 11.06.2004 року) та [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 04.11.2005 року). Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.191 ч.1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей в розмірі 1600грн. щомісячно. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. У відповідності до ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, із наданого представником третьої особи Висновку органу опіки та піклування №467/12-34від 26.09.2017 року вбачається, що мати малолітніх гр. [PERSON] проживає та зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS], за якою також проживають та зареєстровані її малолітні доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За даною адресою також проживають та зареєстровані батьки позивачки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 31.08.2017 року виданими ТОВ «ЖРЕР №8». Акт обстеження проведений за даною адресою вказує на те, що умови проживання знаходяться у доброму стані, є необхідні комунальні зручності, сучасні меблі, в тому числі і дитячі, побутова техніка, для дітей створені умови для нормального виховання та розвитку, в дітей є комп'ютер, два планшети, навчальна і художня література, одяг та достатня кількість продуктів харчування. Стосунки між дітьми та їх матір'ю доброзичливі, традиційні. В ході бесіди з дітьми було з'ясовано, що вони бажають проживати з мамою, а з батьком вони не можуть зв'язатись останні півтора місяці. Він не відповідає на їх дзвінки. Громадянка [PERSON] по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, що підтверджуються характеристикою з місця проживання від 31.08.2017 року №19 виданою ТОВ «ЖРЕР №8». Також із зазначеного Висновку органу опіки та піклування вбачається, що батько дітей гр. [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою в [ADDRESS]. 19.09.2017 року на засідання комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому з'явилася гр. [PERSON] Батько малолітніх гр. [PERSON] на засідання комісії не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про місце і час її проведення. Таким чином, органом опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому встановлено, що доцільним буде визначення місця проживання малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] з матір'ю - [PERSON], [INFO]. Враховуючи наведене та, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітніх дітей, яких слід залишити проживати з матір'ю. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до п.9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved