Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в якій просила стягнути з [PERSON], на її користь аліменти на утримання дитини. Позивач зазначає, що проживала із відповідачем однією сім'єю у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання вони мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка перебуває на повному її утриманні та на даний час навчається на третьому курсі Одеського інституту фінансів Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною двадцяти трьох років, тобто до [INFO]. В судове засідання позивач не з'явилася, направила до суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу заочно у разі неявки відповідача та у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, у зв'язку з чим судом 16 вересня 2014 року було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних встановлених фактів та відповідних їм правовідносинам. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними в подальшому було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). [PERSON] являється студенткою третього курсу Одеського інституту фінансів Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі, що підтверджується довідкою (а.с.7). Дитина перебуває на повному утриманні у матері та у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Угоди про добровільну сплату аліментів на дитину яка продовжує навчання між сторонами не досягнуто. Відомості про не можливість надання відповідачем матеріальної допомоги повнолітній дитині спростовані не були. Застосовуючи норми матеріального права суд виходив з такого. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З ч.1 ст.199 СК України вбачається, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частинами 1, 2 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved