Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначає, що 04.10.2008 року відділом РАЦС Золочівського РУЮ у Львівській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В цьому шлюбі у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON]. Спільне життя у сторін не склалося через різні характери, погляди на життя та сім'ю, відсутність взаєморозуміння. На даний час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та спільного бюджету не мають. Позивач вважає, що збереження їх шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, просить строку на примирення не надавати. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши при цьому заяву, якою просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується відповідним оголошенням в газеті «Львівська пошта», а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], сторони зареєстрували такий 04 жовтня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис за № 158. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER], вбачається, що у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сім»ю, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Крім цього, суд, розриваючи шлюб між сторонами, враховує інтереси малолітньої дитини сторін, оскільки її повноцінний розвиток та виховання у сім'ї, у якій у батьків різні погляди на життя, шлюб, сім'ю, відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого виникають конфлікти та сварки, є неможливим. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження шлюбу, у зв'язку з чим доцільно такий розірвати, а позов відповідно задовольнити. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved