Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та коштів на утримання, посилаючись на те, що з 25.08.2001 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2016 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач є приватним підприємцем, має значний регулярний дохід, інших аліментних зобовязань не має. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, окрім соціальної допомоги інших прибутків не має, матеріально не забезпечена, потребує допомоги. Посилаючись на зазначене, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 11.11.2016 року і до повноліття дітей, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до досягнення донькою [PERSON] 3-ох років, тобто до 21.06.2017 року. У судовому засіданні [PERSON] уточнила позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей та кошти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в наступних розмірах: аліменти на утримання дітей [PERSON], [PERSON] в розмірі 1\~500 грн. щомісяця, кошти на утримання дружини в розмірі 800 грн. щомісяця. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірив представляти адвокату [PERSON], яка у судовому засіданні проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечувала. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі з 25.08.2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖС № 004844, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя (а.с. 4). Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с. 5). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 6, 7). Діти проживають з матірю [PERSON] за адресою: м. Запоріжжя, вул. Святоволодимирівська/Ростовська, буд. 142/10, що підтверджується довідкою з місця проживання від 11.11.2016 року за № 75 (а.с. 9) та знаходяться на її утриманні. Таким чином, судом встановлено, що на цей час [PERSON], [PERSON] повністю знаходяться на утриманні позивача та проживають разом з останньою. Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, матеріально не забезпечена, потребує допомоги. Відповідач [PERSON] є приватним підприємцем, що підтверджується відповідними відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с. 28-30). Дохід відповідача є мінливим. Інших аліментних зобовязань відповідач не має. Нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин є відповідні норми\~СК України. Сукупність вищенаведених фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення у відповідача аліментного зобов'язання. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 2, ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. ст.\~183, 184 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст. ст.\~183,\~184 СК України. До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі\~ст. 184 СК України\~відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. У роз'ясненнях, викладених у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~та\~ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Згідно із\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.\~\~ Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання дітьми коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який діти мали б тоді, коли б утримувалися обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі якраз і забезпечить надійний захист інтересів дітей та отримання ними надійного стабільного\~\~матеріального утримання з боку батька.\~\~\~\~\~\~ Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачем\~до суду 11.11.2016 року. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд, приймаючи до уваги інтереси неповнолітніх [PERSON], [PERSON], їх стан здоровя та матеріальне становище позивача, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, враховуючи те, що відповідач не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, враховуючи прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 1 500 грн. щомісяця, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що її чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що так-як позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років, а це визнає позивач і підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], яка народилася 21.06.2014 року, то позивач дійсно має право на утримання аліменти з відповідача до досягнення дитиною трьох років, виходячи з вимог ст. 84 СК України, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме у розмірі 800 грн. Так як позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ст. 88 Цивільного-процесуального кодексу України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved