Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р4 №119742 у власності заявниці перебуває земельна ділянка площею 1,89 га для ведення особистого селянського господарства яка знаходиться на території Половлівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області. Проте при видачі вищезазначеного державного акту на право приватної власності на землю було неправильно записано по батькові заявницю, а саме, замість правильного « [PERSON] », написано « [PERSON] ». [PERSON] , необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документа - державного акту на право приватної власності на землю з метою встановлення меж земельної ділянки в натурі, реєстрації права власності на земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також з метою реалізації інших прав, що випливають із права власності на земельну ділянку, зокрема, передавати в оренду, заповідати. Разом з тим, внести виправлення в державний акт або ж замінити його новим бланком органом, який його видав, не має можливості у зв`язку із змінами в законодавстві. Так, пунктом 4.1. Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 р. № 325, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускалося. У разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок землевласником (землекористувачем) такий землевласник (землекористувач) міг звернутися до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою (клопотанням) про видачу нового державного акта. На даний час нормативно-правові акти, що регулювали порядок видачі та заповнення державних актів втратили чинність, оскільки відповідно до п.п.9, 10 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки здійснюється до 1 січня 2013 року. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. Наявність такої помилки перешкоджає використовувати особисту власність на власний розсуд та створює складнощі при використані та реалізації відповідних прав. На підставі цього заявник звернулася до суду, для того щоб встановити факт належності правовстановлюючого документу. У судове засідання [PERSON] , не з`явилася, однак надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності та задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи, Головного управління держгеокадастру у Рівненській області будучи належним чином повідомлений про та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомляли про розгляд справи у їх відсутності не клопотали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Як вбачається зі от. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В судовому засіданні встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії Р4 №119742 від 22.12.2003 року, власником земельної ділянки, розташованої на території Половлівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, загальною площею 1,89 для ведення особистого селянського господарства, вказана [PERSON] . Однак при видачі вищезазначеного державного акту на право приватної власності на землю було неправильно записано по батькові заявницю, а саме, замість правильного « [PERSON] », написано « [PERSON] ». Згідно паспорту серії [NUMBER] який виданий Володимирецьким РС УДМС України в Рівненській області від 11.04.2014 року, по батькові заявницю вказано « [PERSON] ». Згідно довідки № 981 від 01.11.2021 року, яка видана Володимирецькою селищною радою Рівненської області вбачається, що « [PERSON] » та « [PERSON] » є одною і тією ж особою. Також в судовому засіданні встановлено, що внести виправлення в державний акт або ж замінити його новим бланком органом, який його видав, не має можливості у зв`язку із змінами в законодавстві. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. А тому, суд, рахує, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії Р4 №119742, належить [PERSON] , та вона є власником земельної ділянки, розташованої на території Половлівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, загальною площею 1,89 га для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: approved