Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в якій зазначає, що рішенням Тростянецького районного суду Сумської області з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] до його повноліття. На даний час сину виповнилося 18 років та він навчається на першому курсі ДЗН «Сумське міжрегіональне вище професійне училище» на денній формі навчання за рахунок бюджету. Син отримує стипендію у розмірі 275 грн. - 315 грн. у місяць, інших доходів не має. Позивач не працює, тому не має змоги матеріально утримувати сина, оскільки має на утриманні також доньку. Відповідач постійно працює, має регулярний заробіток, інших утриманців не має, а тому має можливість надавати сину матеріальну допомогу. Тому, посилаючись на норми ст.ст.199,200 СК України позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісячно до закінчення навчання. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, при тому вказала, що вона не працює, тому не в змозі самотужки утримувати сина [PERSON], який у зв'язку із навчанням потребує матеріальної допомоги на проживання, харчування, придбання одягу, взуття, навчальної літератури та продуктів для виробничого навчання, на проїзд до місця навчання, тощо. Відповідач крім заробітку, має додатковий дохід від пилорами, має у власності автомобіль, трактор, яким обробляє городи селянам, тому має можливість надавати матеріальну допомогу їх дитині на період навчання. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги матері підтримав, вказав на ті ж обставини, зазначені у позові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував сплачувати аліменти на період навчання повнолітнього сина у розмірі 30 % чи 35% від його доходу, посилаючись на те, що він має місце роботи у Боромлянському НВК на посаді кочегара, наразі перебуває у основній щорічній відпустці, після якої буде переведений на посаду сторожа чи слюсаря. Вказує, що він дійсно має можливість утримувати сина, який потребує навчання, разом із тим надав до суду докази того, що він має іншу сім'ю, дитину [PERSON], яка проживає разом із ним. В судовому засіданні доказами встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.6,7), який проживає разом із матір'ю та сестрою (а.с.9). Згідно довідки Сумського міжрегіонального вищого професійного училища вбачається, що [PERSON] навчається у вказаному закладі на денній формі навчання на першому курсі за професією «кухар» з 01.09.2015 року по 30.06.2017 року (а.с.10), та щомісячно отримує стипендію, розмір якої за період із вересня 2015 по лютий 2016 р. склав 1884 грн. 65 коп. (а.с.8). Позивач представила копію трудової книжки у підтвердження своїх пояснень щодо відсутності у неї роботи (а.с.11). За довідкою Відділу освіти Тростянецької РДА Сумської області встановлено, що [PERSON] займає посаду кочегара у Боромлянській НВК та за період із квітня 2015 року по березень 2016 року отримав дохід у розмірі 20837,54 грн., із них сплачені аліменти у розмірі 5214,81 грн. (а.с.21). Довідкою Бормлянської НВК встановлено, що станом на 15.04.2016 р. відповідач працює на посаді машиніста (кочегара) котельні, опалювальний період звершено 11.04.2016 р. (а.с.31). Свідоцтвом про шлюб встановлено, що відповідач із 20.03.2014 р. перебуває у шлюбі із [PERSON] (а.с.34), разом із ним зареєстрована [PERSON] [INFO] (а.с.32,33). Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно до ст..200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги у зв'язку із навчанням, а відповідач має можливість надавати йому таку допомогу, оскільки має регулярний заробіток, та проти чого не заперечував у судовому засіданні. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він також зобов'язаний утримувати [PERSON], оскільки не надав суду будь-яких доказів щодо його батьківства відносно цієї дитини. З приводу посилання позивача на отримання відповідачем великих доходів від іншої діяльності - сторони не надали будь-яких доказів з цього приводу, тому суду не видається за можливе встановити розмір таких доходів, періодичність та вагомість їх у загальному доході відповідача. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на необхідність стягнення із нього аліментів виключно у частці від заробітку з огляду на такі обставини. Так, за змістом ст..200 СК України аліменти на повнолітніх дочку, сина судом можуть бути визначені у трьох основних формах, а саме: у твердій грошовій сумі, у частці від заробітку (доходу) та у змішаній формі, тобто із певної грошової суми та певної частини заробітку (доходу). Тому, з врахуванням фактичних обставин справи та вимог ст..182 СК України суд визначає як розмір, так і форму аліментів на повнолітнього сина у зв'язку з навчанням. Отже, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки розмір аліментів, які сплачував відповідач на утримання сина [PERSON] до його повноліття був близький до тієї суми, яку просить наразі позивач, та як сам зазначив відповідач у суді, вказана сума була не обтяжлива для нього та не ставила у скрутне матеріальне становище його та його сім'ю. Крім того, відповідач підтвердив факт того, що він має додаткові доходи, бо за допомогою власних деревообробних станків виготовляє вироби на замовлення. Таким чином, розмір аліментів, яких просить стягнути позивач та третя особа, відповідає фактичним обставинам справи, забезпечить матеріально дитину на період його навчання, відповідає вимогам розумності і справедливості. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судовий збір необхідно стягнути із відповідача, згідно ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved