Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] у позовній заяві вказала, що на підставі договору дарування від 02.07.2014 року вона є власником житлового будинку за вищевказаною адресою. У будинку зареєстровані відповідач [PERSON] - її племінник, та її мати - [PERSON]. Відповідач [PERSON] з 2011 року не проживає у належному їй будинку. Вона не чинила перешкод відповідачу у користуванні житловим будинком. Відповідач разом зі своєю сім'єю проживає у Російській Федерації, працює там і з 13.08.2015 року зареєстрований у [ADDRESS]. У теперішній час вона не може оформити житлову субсидію через реєстрацію відповідача у будинку. Позивач до суду не з'явилася. Представник позивача - [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги [PERSON] підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач у судове засідання не з'явився неодноразово (07.07.2016 року та 08.08.2016 року). Його виклик проводився у відповідності зі ст.74 Цивільного процесуального кодексу України. Заперечень проти позову не надходило, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. На підставі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], належить позивачу [PERSON] на підставі договору дарування від 02.07.2014 року, посвідченого нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області за реєстром №2-1364 (а.с.8). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Харківській області від 21.06.2016 року, та згідно домової книги і довідки Виконавчого комітету Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області від 11.05.2016 року відповідач [PERSON] зареєстрований у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-15, 21). Однак відповідач не проживає в зазначеному будинку з 2011 року, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеним 17.05.2016 року депутатом Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області Бутко С.В. у присутності сусідів - [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.17, 18). Згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу «ПУШКИНО» за №140 від 20.04.2016 року [PERSON] з 13.08.2015 року зареєстрований у [ADDRESS] (а.с.16). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 Цивільного кодексу України, які передбачають право власника використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Судом достовірно встановлено, що відповідач не проживає у житловому будинку позивача без поважних причин з 2011 року. Тому суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст.383, 405 Цивільного кодексу України, ст.72 Житлового кодексу Української РСР,

Outcome: approved