Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], на період її навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення донькою 23 років, тобто до [INFO], мотивуючи свої вимоги наступним. З відповідачем вони проживали в зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилася донька [PERSON], яка є інвалідом дитинства, постійно хворіє та потребує догляду. Доньці [INFO] виповнилося 18 років, вона навчається в 11 класі Знам'янської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів та потребує матеріальної допомоги. З часу розірвання відносин з відповідачем донька повністю знаходиться на її утриманні і проживає разом з нею. У зв'язку з навчанням доньки, вона не має можливості самостійно її утримувати та надавати необхідний розмір матеріальної допомоги. Її неодноразові звернення до відповідача з приводу надання коштів для нормального матеріального забезпечення доньки на період її навчання до досягнення нею 23 років, відповідач залишив без відповіді. Відповідач відповідно до Сімейного кодексу України повинен сплачувати аліменти на утримання доньки, яка навчається і потребує матеріальної допомоги. За таких обставин вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Вказав, що [PERSON] не відноситься до категорії дітей, що знаходяться на повному державному забезпеченні, проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. У зв'язку з навчанням донька потребує матеріальної допомоги, проте відповідач у добровільному порядку її не надає, хоча має таку можливість. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки до досягнення нею 23 років, оскільки у нього інша сім'я, до складу якої входять неповнолітня дочка [PERSON], 2003 року народження, дружина та бабуся 1927 року народження. Також, з його мінімальної заробітної плати стягується заборгованість по аліментам, яка виникла не з його вини. [PERSON] ж навчається в 11 класі Знам'янської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів за рахунок держави, тому вона і не потребує такої допомоги. Крім того, вона отримує пенсію по інвалідності. Сплата аліментів на період навчання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача поставить його у скрутне матеріальне становище. Вислухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Батьком [PERSON], [INFO], згідно зі свідоцтвом про народження, є відповідач [PERSON] (а.с.5). З медичного висновку №40 про дитину-інваліда віком до 18 років, дійсного до [INFO], та епікризу Кіровоградської дитячої обласної лікарні вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз: дитячий церебральний параліч, спастичний тетрапарез, стійкі виражені рухові порушення, еквінусна постава обох стоп, атрофія м'язів лівої нижньої кінцівки, контрактури гомілостопних суставів, косоокість, що сходиться, часткова атрофія зорового нерву зліва (а.с.8, 9). Згідно з довідкою від 07.10.2014 №114, [PERSON] навчається в 11 класі Знам'янської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів за рахунок держави. У вихідні, святкові дні, під час канікул знаходиться на утриманні батьків. Дитина не відноситься до категорії дітей, що знаходяться на повному державному забезпеченні (а.с.6). У довідці Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області від 15.10.2014 №1648 зазначено, що [PERSON] обліковується та проживає [ADDRESS] та на її утриманні знаходиться донька [PERSON] (а.с.7). Згідно з довідкою Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області від 30.10.2014 №1769, [PERSON] зареєстрований та проживає [ADDRESS] і до складу його сім'ї входять дружина [PERSON], 1980 року народження, донька [PERSON], 2003 року народження, бабуся [PERSON], 1927 року народження (а.с.30). Відповідно до ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.10 ЦПК України, сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, судом встановлено і не оспорюється сторонами, що повнолітня [PERSON], якій не виповнилося 23 роки, навчається в 11 класі Знам'янської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів за рахунок держави. У вихідні, святкові дні, під час канікул знаходиться на утриманні матері, з якою проживає разом. [PERSON] від другого шлюбу має на утриманні неповнолітню дочку [PERSON], 2003 року народження. Стороною позивача будь-яких доказів на підтвердження витрат, які [PERSON] несе у зв'язку з навчанням доньки, суду не надано. За таких обставин, враховуючи недоведеність представником позивача потреби позивача у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням доньки, а також можливості відповідача надавати таку допомогу, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок держави. На підставі викладеного, ст.ст.190, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed