Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Мукачівський міський відділ ГУ ДМС про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття відповідачів з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що вказана квартира належить їй на праві приватної власності, однак в ній зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], які не проживають в квартирі, чим створюють перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своєю власністю, таким чином просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні у належній їй на праві приватної власності квартирою [ADDRESS] шляхом скасування реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з наведених в ньому підстав, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідачів не надходило. Причини своєї неявки відповідачі суду не повідомили. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Представник Мукачівського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є одноосібним власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2034, що також стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 6560205 станом на 20.07.2013 року. Факт реєстрації відповідачів в квартирі [ADDRESS] підтверджується листом Мукачівського МВ ГУДМС України в Закарпатській області № 972 від 15.03.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивач, як на підставу своїх вимог посилається на ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Предметом позову є усунення перешкод в користуванні власним майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання відповідачів. Однак жодним доказом не доведено, що відповідачі чинять позивачу яких-небудь перешкод в користуванні належній їй квартирі. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і такого самостійного способу захисту порушеного права або інтересу як зняття особи з реєстрації місця проживання не передбачено. Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою в день звернення особи із заявою в органи реєстрації. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду, яке набрало законної сили виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у Постанові від 12.01.2012 року. Предметом позову є усунення перешкод в користуванні власним майном шляхом зняття з реєстрації місця проживання відповідачів. Вирішення такої вимоги можливе в поєднанні з вирішенням питання про відсутність у відповідачів права користування квартирою [ADDRESS]. Такої ж вимоги не заявлено, а змінювати позовні вимоги самостійно суд не вправі відповідно до ст. 11 ЦПК України. Такі обставини свідчать про неправильність обрання позивачем способу захисту порушеного права, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] слід відмовити за безпідставністю вимог. Також слід відмовити в частині позовної вимоги що рекомендації Мукачівському міському відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області внести відповідні зміни в запис про реєстрацію місця проживання осіб в квартирі [ADDRESS] оскільки Мукачівський міський відділ ГУ ДМС приймає учать у справі в якості третьої особи, а не відповідач, а позивач в свою чергу клопотання в порядку ст. 33 ЦПК України щодо залучення в якості співвідповідача не заявляла. Крім того, такого способу захисту своїх прав позивачем як рекомендувати, законодавством не передбачено.

Outcome: dismissed