Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], відділу Держземагенства у Цюрупинському районі Херсонської області, Цюрупинської міської ради у якому просить суд визнати неправомірною відмову відповідача у підписанні акту погодження меж земельної ділянки та визнати за позивачем право на приватизацію земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] без підпису акту погодження меж земельної ділянки відповідачем. Крім того, позивач просить зобов'язати Цюрупинську міську раду та відділ Держземагенства у Цюрупинському районі Херсонської області здійснити подальше оформлення земельної документації без підпису акту погодження меж земельної ділянки [PERSON] Позовні вимоги позивач мотивує тим, що їй на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28.11.1979 року № 411/22 належить житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Зазначений будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0785 га. Рішенням Цюрупинської міської ради № 1013 від 29.09.2014 року їй надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку. У процесі розробки землевпорядної документації виникла необхідність у підписанні акту погодження меж земельної ділянки, але суміжний землекористувач земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] [PERSON] відмовляється від його підписання, що порушує право позивача на отримання земельної ділянки у власність. Позивач зазначає, з відповідачем протягом тривалого часу склався порядок користування суміжними земельними ділянками, спір щодо їх меж відсутній, а тому відмова відповідача від підпису акту є безпідставною. Крім того, у 1988 році позивачем, за згодою колишнього власника будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та на законних підставах було побудовано гараж на межі цих земельних ділянок. Відповідач у справі також у письмовій формі надала згоду на це будівництво та жодних спорів з цього проводу не виникало. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивач самовільно захопила частину земельної ділянки, належної відповідачу, на 10 сантиметрів шляхом зведення гаражу та його облицювання. З цих підстав відповідач відмовляється підписати акт узгодження меж земельної ділянки. Від проведення судової будівельно-технічної експертизи з питань встановлення дійсних розмірів земельних ділянок відмовися. Представник відділу Держземагенства у Цюрупинському районі Херсонської області надав суду письмові заперечення на позов. Представник Цюрупинської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач належним чином повідомлений, причина неявки суду не відома. На підставі положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів за відсутності відповідача. Заслухавши пояснення, дослідивши письмові докази, що наявні у матеріалах цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 11.12.1979 року позивачу належить житловий будинок, розташований по [ADDRESS], що підтверджується відповідним свідоцтвом та витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Зазначений будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0785 га., що підтверджується технічним паспортом на домоволодіння. Відповідач є користувачем суміжної земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Цюрупинської міської ради № 1013 від 29.09.2014 року позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку. У 1988 році позивачем на законних підставах було побудовано гараж на межі цих земельних ділянок, розташованих за адресами: [ADDRESS] та м. [ADDRESS]. Зазначене підтверджується будівельним паспортом на раніше побудований гараж. Відповідач у справі 14.01.2007 року надала згоду позивачу на будівництво гаражу на межі земельних ділянок. При розробці проекту відведення земельної ділянки щодо передачі її у власність проводиться комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, що згідно зі статтею 198 ЗК України, передбачає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Положеннями статті 116 ЗК України, передбачено право громадян на безоплатну передачу земельних ділянок у власність у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у їх користуванні та на одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації. Згідно з ч. 1 ст. 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Погодження меж земельної ділянки, що відводиться у власність має на меті забезпечення усунення будь-яких спорів між суміжними землекористувачами щодо меж їхніх земельних ділянок перш ніж вони набудуть право власності на земельні ділянки. Суд приймає до уваги, що між сторонами протягом тривалого часу склався фактичної порядок користування земельними ділянками. У судовому порядку щодо захисту порушених, на її думку, прав відповідач не зверталася, засідання узгоджувальної комісії проігнорувала, підтверджуючих факт самовільного захоплення земельної документів не надала. Представнику відповідача у судовому засіданні було судом роз'яснено його право заявити клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи щодо визначення відповідності фактичного розміру земельних ділянок документації, але останній відмовився від заявлення такого клопотання. Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо захоплення земельної ділянки внаслідок спорудження гаражу та його облицювання позивачем, оскільки відповідач сама добровільно надала згоду на будівництво гаражу, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, з відповіді Цюрупинської міської ради на заяву відповідача від 23.08.2014 року вбачається, що згідно результатів заміру ширина фасадної частини земельної ділянки, що знаходиться у користуванні відповідача становить на 30 см менше від розміру, вказаному у технічній документації. Таким чином, порушень з боку позивача не було встановлено. Суд також враховує, що відведення земельної ділянки позивачу здійснюється за фактичним користуванням, що передбачено у ч. 2 ст. 107 ЗК України, оскільки відсутня можливість відновити межові знаки, відсутні документи, що підтверджують розміри земельних ділянок кожної сторони. Таким чином, оскільки відповідачем, відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надано належних та обґрунтованих доказів щодо порушення її прав та законних інтересів при відведенні позивачу земельної ділянки її відмову від підписання акту погодження меж земельної ділянки слід визнати необґрунтованою, а право позивача на приватизацію земельної ділянки порушеним зі сторони відповідача [PERSON] Порушені права позивача підлягають захисту, згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України, шляхом визнання за позивачем права на приватизацію земельної ділянки без підпису акту погодження меж земельної ділянки відповідачем. Разом з тим, вимоги до відділу Держземагенства у Цюрупинському районі Херсонської області, Цюрупинської міської ради суд вважає передчасними, оскільки зазначені органи діють на виконання своїх повноважень, права позивача ними не порушені. Суд також приймає до уваги, що відділ Держземагенства відповідно до положення про відділ, не здійснює оформлення технічної документації, а надає погодження та висновки. Тому у задоволенні позовних вимог до відділу Держземагенства у Цюрупинському районі Херсонської області, Цюрупинської міської ради слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial