Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 17.02.2001 року. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: сини [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Діти проживають з позивачкою, а відповідач сплачує аліменти. Одруження виявилось невдалим, сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя. Проживають окремо, шлюб носить формальний характер. У зв`язку з цим просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.24). Відповідач будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи шляхом (а.с.25), в судове засідання з невідомих суду причин не з`явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 17.02.2001 року (а.с.4). Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: сини [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.5, 6). Одруження виявилось невдалим, сторони мають різні характери та погляди на сімейне життя. Проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Спору про майно, що є спільною власністю сторін на даний час немає. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та розгляду справи у суді його наміри розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв`язку із чим даний позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved