Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який мотивує тим, що з 8 листопада 2003 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Холмківської сільської Ради Ужгородського району Закарпатської області. У шлюбі у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декількох років стосунки у подружжя розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки у зв`язку з зловживанням спиртних напоїв відповідачем. Уже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування. Також, вказує, що діти знаходяться на повному її утриманні. Відповідач, в свою чергу, належним чином не допомагає у вихованні та забезпеченні дітей, чим ухиляється від своїх прямих обов`язків. На підставі вищенаведеного, збереження їх сім`ї та подальше спільне життя є неможливим. Відтак, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути на її користь на утримання доньок у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менш одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення доньками повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому суд уважає, що у відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у ній докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд прийшов до наступних висновків. Як встановлено по справі,\~08 листопада 2003 року, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Холмківської сільської Ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 08.11.2003 року, вчинено відповідний актовий запис за № 40. Від шлюбу у сторін народилось троє доньок, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 10 січня 2005 року, серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 23 березня 2009 року, серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13 листопада 2014 року, серія [NUMBER] . Як встановлено згідно пояснень позивача в позовній заяві спільне життя у сторін не склалося через втрату взаєморозуміння між ними, відповідач зловживає спиртними напоями, що спричиняє постійні сварки, між сторонами втрачено почуття любові дружби та поваги. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що сімейного життя вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Також, як встановлено в ході розгляду справи, батько не бере участі у забезпеченні, розвитку та вихованні дітей. Відповідач відзиву до суду та будь яких заперечень з приводу обставин викладених у позові не подав. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Статтею 180 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі\~ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або\~\~у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Частиною 2\~\~ст. 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів суд, враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення\~ст.180 СК України\~про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Відповідач перебуває в працездатному віці, являючись батьком дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зобов`язаний утримувати їх до повноліття. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд уважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати, також стягнути з [PERSON] в користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відповідно до\~ст. 183 СК України, у частці у розмірі 1/2 з усіх видів його заробітку (доходу), але на одну дитину не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду 04.09.2019 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved