Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO],уродженки [INFO], громадянки України, зареєстрованої у [INFO], визнавши датою її смерті 16.03.2018 року, а місцем смерті м. Донецьк Донецької області, виходячи з наступного: Як зазначено в позовній заяві позивачка є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про шлюб заявниці, які підтверджують зміну прізвища заявниці. 16.03.2018 року її мати померла, у звязку з чим були виданілікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть. Отримані документи про смерть є не дійсними, бо видані на території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Для отримання свідоцтва про смерть матері, вона звернулася до Мангушського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, але відповіддю № 15.51-58-1871 від 15.05.2018 року, їй було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки вона для підтвердження факту смерті матері надала свідоцтво про смерть, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та не є підставою для державної реєстрації смерті. Таким чином, на теперішній час вона не може здійснити державну реєстрацію смерті [PERSON] та отримати свідоцтво про її смерть у Мангушському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Встановлення факту смерті матері заявниці необхідно для отримання спадщини. Іншим чином встановити даний факт можливості немає. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Від Мангушського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності представника відділу. Проти задоволення заяви [PERSON] не заперечують. У відповідності до вимог ст.ст.223, 247 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, дійсно [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], серії І - НО №472632 від 04.05.1974 року та документами, які підтверджують зміну прізвища заявниці свідоцтвом про шлюб серії І - НО №472632 від 04.05.1974 року. 16 березня 2018 року мати заявниці [PERSON] померла, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 17.03.2018 року, довідкою про причину смерті від 17.03.2018 року та свідоцтвом про смерть від 19.03.2018 року (а.с.4-5). Відповідно до довідки від 14.05.2018 року «Про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи», заявниця була взята на облік у Мангушському районі, як особа яка переміщується з тимчасово окупованої території України та фактично проживає за адресою: [INFO] (а.с.3). Для отримання свідоцтва про смерть заявниця звернулася до Мангушського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, однак відповіддю № 15.51-58-1871 від 15.05.2018 року, їй було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки вона для підтвердження факту смерті матері надала свідоцтво про смерть, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та не є підставою для державної реєстрації смерті (а.с.9). Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами,що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Таким чином, приймаючи до уваги, що заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть її матері, оскільки свідоцтва про її смерть не можуть бути використаними заявницею для реєстрації смерті на території України, однак вона надала до суду беззаперечні докази про смерть матері, тому є всі підстави для винесення рішення суду про встановлення факту смерті [PERSON], визнавши датою її смерті 16.03.2018 року, а місцем смерті м. ДонецькДонецької області.

Outcome: approved