Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментівна дитину та на одного з подружжя. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 25.08.2015 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Цуренської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області за актовим записом №12. Вони є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що син зареєстрований за місцем проживання відповідача по [ADDRESS] , однак проживає з нею за адресою її реєстрації - [ADDRESS] . Сімейне життя у них з відповідачем не склалося, тому станом на сьогоднішній день нею до Герцаївського районного суду Чернівецької області подано позов про розірвання шлюбу. Наразі вона самостійно піклується про здоров`я дитини, його фізичний та духовний розвиток, а відповідач не виконує свій батьківський обов`язок з утримання дитини, матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідач офіційно не працює, однак займається наданням будівельних робіт населенню та отримує щомісячно доходи в розмірі близько 10 000 грн. Витрати на утримання сина в місяць приблизно становлять 4 000 грн. Крім того зазначає, що на даний час їхньому з відповідачем сину ще не має трьох років і вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій формі в розмірі 2 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання - у твердій грошовій формі в розмірі 1 000 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення сином трьох років, тобто по [INFO] . У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково: погоджується лише на сплату аліментів на утримання дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (889,50 грн.), оскільки на даний час офіційно не працевлаштований, а відтак не має стабільного доходу; власного житлового будинку, земельної ділянки, цінного рухомого майна також не має; має лише незначні доходи - працює по найму у людей (виконує різного роду будівельні роботи і переважно у літній період) - його доходи становлять близько 3 000 грн. в місяць; крім того, за рішенням суду з нього стягуються аліменти на утримання сина від першого шлюбу у розмірі 1 400 грн. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За змістом ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина у твердій грошовій сумі. З обставин зазначених у позовній заяві, які згідно положень ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнаються учасниками справи, судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо - позивачка по [ADDRESS] , а відповідач - по [ADDRESS] . Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становища дитини; стан здоров`я та матеріальне становища платника аліментів; наявності на утриманні платника аліментів інших осіб; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення; інш. обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягувати із відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина [PERSON] , суд виходить з того, що на даний час відповідач офіційно не працевлаштований, не має стабільного доходу, не має власного житлового будинку, земельної ділянки, цінного рухомого майна, працює по найму у людей і його середньомісячний дохід становить близько 3 000 грн. Також на утриманні відповідача перебуває неповнолітній син [PERSON] , [INFO] - згідно рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 19.02.2013 року, яке набрало законної сили 17.12.2018 року, з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1 400 грн. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років: з 1 грудня 2019 року - 1 779 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки на утримання малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 400 грн. щомісячно. А тому, позовні вимоги простягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина підлягають до часткового задоволення. Що стосується вимог позивачки простягнення з відповідача аліментів на її утримання, судом встановлено наступне. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Неодмінною умовою виникнення обов`язку по утриманню дружини в такому випадку має бути наявність у чоловіка доходу, який дає можливість надавати відповідне утримання. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за спільною з відповідачем дитиною до досягнення нею трьохрічного віку і бажає у примусовому порядку стягувати з відповідача аліменти на своє утримання. Відповідач зазначає, що через скрутне матеріальне становище не має змоги надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що позивачкою та її представником в судовому засіданні, в порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, не доведено обставин, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьохрічного віку. Крім того, враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що витрати по його сплаті у розмірі 768,40 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.84, 180-182 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial