Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон, третя особа: Орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради м.Маріуполя, який 11.03.2016 року нею було уточнено. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25 лютого 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 14.12.2015 року шлюб між ними був розірваний, діти залишилися проживати з позивачкою і знаходяться на її утримані. На теперішній час вона разом із дітьми планує подорож до Російської Федерації, у зв'язку з необхідністю відвідання родичів, а саме її батька - [PERSON] та його рідних сестер, тобто її тіток. У зв'язку з цим необхідний виїзд дітей за кордон. Після припинення шлюбних відносин відповідач не виконує свої батьківські обов'язки в повному обсязі, дуже рідко спілкується з дітьми та не приймає участь у їх вихованні. Добровільно надати дозвіл на виїзд дітей за межі України відповідач відмовляється, свою відмову ні чим не мотивує. Тому просить суд надати їй дозвіл на виїзд з малолітніми дітьми - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з України в її супроводі, без згоди та супроводу його батька - [PERSON] строком на 5 років. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. В останнє судове засідання не з'явилась, в письмовій заяві просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що не регулярно надає матеріальну допомогу позивачці на її утримання та на утримання дітей, з дітьми спілкується коли є така можливість, заперечує проти виїзду їх за кордон, оскільки в такому випадку буде позбавлений можливості спілкуватися з дітьми на довгий час. В останнє судове засідання, будучи повідомлений належним чином, не з'явився. Представник Орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради м.Маріуполя Красильникова Н.В. заперечувала, щодо строку виїзду дітей за кордон без супроводу батька, на якому наполягала позивачка, вважала, що дозвіл на виїзд дітей за межі України, в даному випадку, повинен бути обмеженим та не заперечувала про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без супроводу батька в літній період протягом поточного року. Суд, вислухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає часткову задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилася [INFO], в графі батьки зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народилася [INFO], в графі батьки зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. З рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 14.12.2015р. вбачається, що шлюб між позивачкою та відповідачем, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції у Донецькій області 25 лютого 2012 року, актовий запис № 9, було розірвано. Згідно свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER]виданого Новоазовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Донецькій області в графі батьки зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Відповідно до змісту ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених ст.61 ЦПК України. Згідно ст.313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч.2 ст. 4 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки позивачка позбавлена можливості отримати нотаріально посвідчену згоду відповідача на виїзд дітей за кордон, беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітніх дітей за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає можливим надати дозвіл на виїзд її дітей в її супроводі без згоди її батька на літній період, тобто з 1 травня 2016 року по 31 серпня 2016 року.

Outcome: partial