Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів за оплату комунальних послуг. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що їй належить на праві власності квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі проживає її чоловік - відповідач по справі, її дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], та спільна з відповідачем дочка - [PERSON], [INFO]. Відповідач з 01.01.2011 року не приймає участі у витратах за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, за спожитий природний газ, за вивезення твердих побутових відходів, за опалення, за послуги водопостачання та водовідведення. Всі послуги оплачує вона, угода про порядок користування житловим приміщенням з відповідачем не укладалася. Відповідно до ст.156 ЖК України просить стягнути з відповідача ? частину сплачених нею коштів за оплату комунальних послуг за період з 01.01.2011 року по 01.10.2014 року в порядку регресу в сумі 6612 грн. Крім того, просить постановити рішення яким, стягувати з відповідача на її користь ? частину коштів на оплату житлово-комунальних послуг щомісячно, починаючи з 01.10.2014 року та стягнути з останнього судові витрати по справі. Позивач [PERSON] у судому засіданні свої вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити, заперечила проти твердження відповідачем про передачу їй коштів в рахунок оплати комунальних послуг. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, просив суду застосувати до вимог позивача строк позовної давності, та пояснив, що давав кошти позивачці для оплати комунальних послуг. Крім того, просив врахувати, що в даній квартирі проживає її повнолітня дочка та неповнолітній син [PERSON] від першого шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; Згідно п. 17 Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ст.156 ЖК України члени сім'ї жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку. Згідно ст. 257 цього Кодексу, загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідач у судовому засіданні подав суду заяву та просив застосувати до вимог позивача строк позовної давності - три роки. А тому суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в межах строку позовної давності за період: з 01.10.2011 року по 01.10.2014 року. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується договором дарування квартири від 15.05.2002 року. Відповідно до довідки від 29.10.2014 року ОСББ «Надія.Шепетівка» у квартирі [ADDRESS]. яка належить [PERSON] зареєстровано та проживає п'ятеро осіб: [PERSON] - власник, [PERSON] - співмешканець, дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] надала суду відомості по оплаті комунальних послуг, відповідно до яких вона сплатила за період з 01.10.2011 року по 01.10.2014 року, із розрахунку 5-ти осіб, які проживають у вище зазначеній квартирі: за теплопостачання - 7616,23 грн., за спожитий природній газ - 1266,45 грн., за послуги водопостачання та водовідведення - 16298,71 грн., за послуги за користування електроенергією - 1141,55 грн., послуги за утримання будинку та при будинкової території - 4597 грн., а всього на загальну суму - 16 250,94 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регресу) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Суд приходить до висновку, що на користь позивача з відповідача у порядку регресу, слід стягнути 3250 грн. 19 коп. (16250,94 грн./ 5 = 3250,19 грн.) Крім того, відповідно до ст.180 СК України, суд знаходить за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 1625,09 грн., тобто ? частину витрат, понесених останньою на оплату комунальних послуг за їх спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд приходить до висновку, що твердження відповідача про те, що кошти відповідач передавав позивачу, не підтверджені належними та допустимими доказами. Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача ? частини витрат на оплату житлово-комунальних послуг щомісячно, починаючи з 1.10.2014 року задоволенню не підлягають. Так, відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала, зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.Оскільки позивачкою ще не понесені витрати на оплату комунальних послуг, вони не підлягають відшкодуванню.

Outcome: partial