Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 18 вересня 2011 року в Семенівській сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєструвала з ним шлюб, від якого народився син [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що подружнє життя не склалося, оскільки під час перебування в шлюбі відповідач неодноразово допускав неналежне ставлення до сім'ї, а її намагання повернути відповідача до нормального сімейного способу життя жодних результатів не дали, крім того, відповідач, як батько, ухиляється від сплати присуджених судом аліментів на утримання малолітнього сина, не піклується про його матеріальний стан, внаслідок чого шлюбні відносини між ними були фактично припинені ще 17 березня 2013 року, а тому подальше спільне їх проживання як подружжя та збереження сім'ї за вказаних обставин є неможливим. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила строк на примирення не надавати, шлюб розірвати і при розірванні шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов є обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 18 вересня 2011 року в Семенівській сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2. Під час перебування сторін в шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. На даний час подружжя шлюбних відносин між собою не підтримують, з 17 березня 2013 року проживають окремо, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та їх малолітнього сина [PERSON], який залишився проживати з матір'ю. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Що ж стосується заявленої вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь понесених нею витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката, то суд вважає, що в задоволенні цієї вимоги слід відмовити і ці витрати підлягають залишенню за позивачем, оскільки договір між адвокатом та позивачем про надання правової допомоги в матеріалах справи відсутній, а квитанція адвоката від 15 грудня 2013 року № б/н не містить даних щодо конкретної справи чи хоча б предмету позову, з підготовки та складення якого були надані юридичні послуги адвоката. На підставі наведеного,

Outcome: approved