Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) в КПСП «Гужівка» с. Гужівка Ічнянського району Чернігівської області, площею 4,55 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 02 жовтня 1997 року на підставі рішення Ічнянської районної державної адміністрації від 24 липня 1997 року за № 229, та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 02 жовтня 1997 року за № 602, що належала [PERSON], який помер [INFO], вказуючи на те, що після смерті останнього відкрилась спадщина на дане майно. Позивачка, як спадкоємиця за законом після смерті [PERSON], своєчасно прийняла спадщину, але не може її належним чином оформити, оскільки втрачений правовстановлюючий документ, який би підтверджував право померлого на дану земельну частку (пай). Просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Ічнянської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стаття 4 ЦПК України вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). За життя [PERSON] мав право на земельну частку (пай) в КПСП «Гужівка» с. Гужівка Ічнянського району Чернігівської області, площею 4,55 га в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 02 жовтня 1997 року на підставі рішення Ічнянської районної державної адміністрації від 24 липня 1997 року за № 229, та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 02 жовтня 1997 року за № 602(а.с.7-8). Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Згідно положень ст. ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст.ст. 548,549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивачка, як спадкоємиця за законом, своєчасно прийняла спадщину після смерті [PERSON], так як на день смерті спадкодавця вона разом з ним проживала та була зареєстрована за однією адресою, що підтверджується довідкою Гужівського старостинського округу Ічнянської міської ради Чернігівської області від 08 листопада 2018 року № 03-27/447 (а.с.9), провела його поховання, вступила в управління та розпорядження спадковим майном, інші спадкоємці відсутні (а.с.23), але не може його належним чином оформити, оскільки втрачений правовстановлюючий документ, який би підтверджував право померлого на дану земельну частку (пай), тому суд вважає, що позивачка правомірно набула право на дане спадкове майно, в зв'язку з чим за нею слід визнати право на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Outcome: approved