Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи, що вона є рідною бабусею малолітнього [PERSON] , [INFO] , а її донька - відповідачка [PERSON] , є його матір`ю. Остання ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною освіти. Відповідачка, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина, чим ухиляється від виховання дитини та свідомо нехтує своїми обов`язками. Відповідачка притягувалась Вільногірським міським судом Дніпропетровської області до кримінальної відповідальності. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки, дитина перебуває на її утриманні та утриманні її чоловіка [PERSON] , і проживає разом з ними з 2017 року. Батько дитини - [PERSON] на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.263 КК України, в зв`язку з чим неможливо вирішити питання про його позбавлення батьківських прав по відношенню до малолітнього [PERSON] .. Позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачки понесені позивачкою витрати у виді судового збору в розмірі 840,00 грн. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25.11.2020 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав підтримала, посилаючись на вищевказані обставини. Додатково пояснила, що онук проживає з нею з 2018 року, повністю перебуває на її утриманні, а дочка зловживає спиртними напоями, про дитину не піклується взагалі. Неодноразово вона на прохання онука надавала дочці час виправитися, сподіваючись, що вона змінить своє ставлення до дитини, але цього не сталося, тому, за згодою дитини, звернулася до суду з даним позовом. Просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо її малолітнього сина. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала в повному обсязі. (а.с.45) Представник третьої особи - Виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, Левченко О.М. , в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вважає доцільним позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав, оскільки остання не має зареєстрованого місця проживання в м.Вільногірськ, протягом тривалого часу веде антигромадський спосіб життя: не працює, зловживає алкогольними напоями, не створює для малолітнього сина [PERSON] належних умов проживання, не займається його утриманням та вихованням, не завжди готує синові їжу, не піклується про його здоров`я і навчання, зникає з дому на кілька діб. Дитина протягом 2017-2020 років тривалі періоди проживала у родичів, на даний час дитина мешкає з позивачкою окремо від матері, яка не бере ніякої участі у його вихованні, не допомагає матеріально. Відповідачка неодноразово притягалась до відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень. Батько дитини [PERSON] відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Просить позов задовольнити. Третя особа [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та заперечень по суті позову не надав, свого представника в судове засідання не направив. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши позивачку, представника третьої особи Левченко О.М. , малолітнього [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, малолітній [PERSON] суду пояснив, що йому краще жити з бабусею, чим з мамою, бо бабуся допомагає його у всьому, а у мами він сам по собі, якщо щось не виходить у нього з уроками, то допомогти нікому, а бабуся та дід допомагають. Бабуся його постійно контролює, щоб він не проспав у школу, а мамі все рівно. Останнім часом йому ходити до школи і навчатися подобається більше. Усі необхідні речі, одяг, підручники, тощо купують бабуся, брат і тітка, мама у цьому участі не приймає, з ним спілкується зрідка і тільки по телефону. Надалі хоче проживати з бабусею, бо з нею йому краще. Факт родинних стосунків [PERSON] та малолітнього [PERSON] , [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видано відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області 12.08.2008 року. Батьком дитини є [PERSON] . (а.с. 16) Факт родинних відносин позивачки та відповідачки, як матері і дочки, підтверджено копією свідоцтва про народження [PERSON] , згідно якого остання народилась [INFO] та її матір`ю є [PERSON] (а.с. 13), яка в свою чергу після розірвання 06.12.1984 року шлюбу (а.с.10), 05.07.1985 року уклала шлюб з [PERSON] , після чого їй присвоєно прізвище [PERSON] . (а.с.11) Згідно копії повідомлення начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по П`ятихатському району та м.Вільногірську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), [PERSON] , [INFO] , вступила в шлюб з гр. [PERSON] 08.07.1994 року, після чого їй було присвоєно прізвище « [PERSON] » та 18.07.1996 року розірвала даний шлюб. 28.11.1997 року вступила в шлюб з [PERSON] та взяла прізвище « [PERSON] », даний шлюб розірвала 11.07.2006 року. 27.10.2006 року вступила в шлюб з гр. [PERSON] , на даний час шлюб не розірвано, в шлюбі взяла прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 12), вказана інформація підтверджується також копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.14), копією свідоцтва про шлюб (а.с. 15). Актом обстеження умов проживання від 12.07.2019 року, складеного спеціалістами ССД УСССДМ ДСГП, проведено обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] та встановлено, що малолітній [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] та для проживання, виховання і розвитку дитини створено належні умови. Мати дитини - [PERSON] не працює, належних умов для проживання та виховання дитини не створила, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Батько гр. [PERSON] спільно з дитиною не проживає тривалий час, перебуває під слідством, через що його свободу обмежено. (а.с. 27) Відповідно до характеристик від 10.12.2018р., від 12.07.2019 р., наданих Вільногірською ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3, [PERSON] , [INFO] , навчається в даній школі з першого класу, має навчальні досягнення середнього рівня. За наданими документами в 2018-2019 роках хлопчик проживав з мамою - [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . За роки навчання хлопчика мама прийшла до школи один раз. Одягом, взуттям, канцтоварами дитина була забезпечена, не були придбані посібники, які батьки купували за домовленістю. Хлопчик потребує контролю та підтримки з боку родини. (а.с. 32,34) Відповідно до характеристики від 10.09.2020 р., наданої директором Вільногірської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3, [PERSON] , [INFO] , навчається в даній школі з першого класу, має навчальні досягнення середнього рівня. З травня 2019 року мешкає разом з бабусею [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Бабуся постійно підтримує зв`язок з класним керівником. Мати [PERSON] - [PERSON] за роки навчання в школі прийшла один раз, в роботі та житті класу, у вирішенні шкільних проблем участі не приймала. Одягом, взуттям, канцтоварами дитина забезпечена. (а.с. 47) Факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків підтверджується наступними доказами. Так, позивачка [PERSON] зверталась з заявою на ім`я директора ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, в якій повідомляла про невиконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків, зокрема, зловживання останньою спиртними напоями, незабезпечення дитини їжею, відсутністю піклування про її здоров`я, навчання, залишення дитини без нагляду на тривалий час та просила вжити відповідних заходів щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав. (а.с. 23) Також з заявами на ім`я директора ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області щодо неналежного виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього [PERSON] , зверталися брат малолітнього [PERSON] - [PERSON] , його дружина [PERSON] та її матір гр. [PERSON] (а.с. 41,42,43,44) Мати дитини - [PERSON] неодноразово викликалась службою у справах дітей УСССДМ ДСГП (а.с.19,20) та попереджалася про відповідальність у разі не забезпечення нею необхідних умов життя, виховання, навчання дитини. (а.с.35,37,46) В своїй заяві від 04.09.2017 року на ім`я директора ДСГП, [PERSON] пояснила, що вона не піклується про сина тому, що не працює і не має постійного житла. (а.с.45) Актами обстеження умов проживання від 22.09.2017 року, 19.06.2019 року, 05.08.2019 року складених спеціалістами з питань опіки та піклування ССД УСССДМ ДСГП проведено обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та за адресою [ADDRESS] та встановлено, що для проживання, виховання дитини матір`ю створені мінімальні умови. (а.с. 24, 28,40) Відповідно до копії вироку Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01.06.2020 року, [PERSON] визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та засуджено до покарання у виді 120 годин громадських робіт (а.с. 49, 50-51), в зв`язку з чим остання перебуває на обліку в органі пробації у якості особи, засудженої до покарання не пов`язаного з позбавленням волі. (а.с.48) Згідно повідомлення від 17.10.2017 року начальника Вільногірського відділення Жовтоводського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, з [PERSON] проведено профілактичну бесіду та відносно неї складено адміністративний протокол за ст.184 ч.1 КУпАП. (а.с. 38) Рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 19.02.2020 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.18) Батько дитини - [PERSON] , відповідно до вироку П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 06.05.2019 року, визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 263 КК України та засуджений до покарання в виді позбавлення волі (а.с. 56-57). На час розгляду справи засуджений [PERSON] відбуває покарання у державній установі «Криворізька установа виконання покарання (№3)» (а.с. 88) Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання, ця відповідальність покладена перш за все на батьків. Відповідно до ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 даної постанови ВСУ визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Статтею 167 СК України передбачено, що якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , однак тривалий час дитина проживає в родині позивачки [PERSON] , батько дитини перебуває в місцях позбавлення волі, а мати дитини [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітнього сина, його здоров`я, не забезпечує необхідним харчуванням, умовами проживання, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, зловживає спиртними напоями, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини, оскільки позбавляє її належної уваги та піклування зі сторони матері, яка фактично усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, орган опіки та піклування - виконком Вільногірської міської ради Дніпропетровської області вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , тому, враховуючи визнання позову відповідачкою, що не суперечить обставинам справи та закону, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а відповідачку [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно її дитини - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що буде відповідати найкращим інтересам дитини. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 840,80 грн. з відповідачки на користь позивачки.

Outcome: approved