Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просила суд винести рішення, яким щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 25% від його місячного доходу, які будуть втрачатися на утримання їх спільної дочки [PERSON], на період її навчання. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 20.06.1992 року перебувала в шлюбі з [PERSON], у якому в них народилася спільна дочка [PERSON]. 20.06.2007 року шлюб між ними був розірваний. Після розірвання шлюбу їх дочка постійно проживає із нею. По рішенню Крюківського районного суду з [PERSON] стягувались аліменти на утримання їх дочки через бухгалтерію заводу «Кредмаш», так як він не приймав ніякої участі в її утриманні. 2 лютого 2013 року їх дочці виповнилося 18 років і виплата аліментів за попереднім рішенням суду закінчилась. В даний час дочка навчається на денному відділенні Навчально-наукового інституту міжнародних відносин Київського Національного Авіаційного Університету та потребує матеріальної допомоги. Оплата за навчання та проживання, всі інші витрати по утриманню дочки лежать на ній, а в неї невелика зарплата і інших доходів вона не має, тому звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі з підстав, що зазначені у ньому та суду пояснила, що після закінчення строку протягом якого стягувались аліменти, відповідач у добровільному порядку кошти на утримання дочки не надає. Дочка навчається, стипендію не отримує та навчання є платним. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився з невідомих суду причин. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилась, хоча завчасно надіслала до суду заяву відповідно до якої проти задоволення позовних вимог не заперечувала та просила справу розглядати у її відсутність. Суд, вислухавши думку позивачки, яка не заперечував проти ухвалення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне: Як достовірно встановлено в судовому засіданні сторони до 20.06.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КЕ №029512, яке видане Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 20.06.2007 року. Від вказаного шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №263391, яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського райвиконкому м.Кременчука Полтавської області 08 лютого 1995 року. Повнолітня дочка сторін [PERSON] на даний навчається на пятому курсі денної форми навчання Навчально наукового інституту міжнародних відносин Національного авіаційного університету ІV рівня акредитації за освітньо - кваліфікаційним рівнем магістр і термін навчання складає з 01.09.2016 року по 28.02.2018 року, що підтверджується довідкою №3102 від 22.08.2016 року. Відповідно до ст.. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, між сторонами в справі виникли правовідносини, щодо реалізації батьківських обовязків з утримання їх повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Судом встановлено, що відповідно до ст. 187 Сімейного кодексу України відповідач за власною ініціативою аліменти не виплачує, в порядку ст. 188 Сімейного кодексу України від обовязку утримувати дочку [PERSON] не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст.189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Ненадання матеріальної допомоги повнолітній дитині, яка навчається і потребує в звязку з цим допомоги, є порушенням батьківського обовязку, передбаченого ст. 199 Сімейного Кодексу України. Згідно ст..200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст..182 Цього кодексу. Відповідно до ст..182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, матеріальний стан позивачки, відповідача та дитини, встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню, і з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, тобто до 02.02.2018 року. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача, відповідно до ст..88 ЦПК України на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved