Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 310 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону, до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] позовні вимоги мотивує наступним чином. Вона з 2005 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON], за час яких [INFO] народилась дочка [PERSON]. З квітня 2014 року припинені спільні проживання та фактичні шлюбні відносини. Дочка [PERSON] проживає з нею, позивачкою, і знаходиться на її утриманні. За письмовою згодою та бажанням відповідач [PERSON] визнаний батьком дитини [PERSON]. Після визнання батьківства [PERSON] батьком дитини - [PERSON], він не приймає участі у добровільному утриманні дочки, як це передбачено положенням ст.180 СК України. Відповідач [PERSON] не працює, має задовільний стан здоров'я, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, заробляє на життя тимчасовими заробітками, неофіційно займається перевезенням пасажирів, а отже має значний дохід. Окрім того, за рішенням суду він сплачує аліменти на користь третьої особи [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 385 гривень на утримання сина [PERSON]. Тому, на думку позивачки [PERSON], відповідач [PERSON] повинен сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 310 гривень, який відповідає мінімальному розміру аліментів на одну дитину, що становить не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] позовні вимоги визнав частково, він згодний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі 200 грн. щомісяця, до досягнення дочкою повноліття. Він також пояснив, що сплачує аліменти на утримання сина на користь [PERSON] у розмірі 385 грн; має задовільний стан здоров'я; утриманців, яких згідно закону повинен утримувати, він не має; він офіційно не працює; на життя заробляє тимчасовими та випадковими заробітками; має на праві приватної власноті 1/2 частину [ADDRESS]; рухомого майна на праві власності він не має. Сплату аліментів у розмірі 200 грн. він пов'язує з тим, що необхідно сплачувати кошти у розмірі 385 грн. на утримання сина на користь [PERSON] щомісяця та необхідні кошти на своє утримання. Зазначені обставини не дають йому можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж 200 гривень. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] не заперечує щодо задоволення позову, при умові, якщо судове рішення не вплине на її права і обов'язки, як одержувача аліментів, які сплачує [PERSON] на утримання сина у розмірі 385 грн. щомісяця, до досягнення сином повноліття, на її користь. Вислухавши поясненя сторін та третьої особи, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із пояснення сторін встановлено, що вони з 2005 року і до 20 квітня 2014 року перебували у фактичних відносинах і проживали однією сім'єю. За час фактичних шлюбних відносин [INFO] народилася дитина [PERSON]. З 20 квітня 2014 року сторони припинили спільне проживання і фактичні шлюбні відносини. Вони мають дитину [PERSON], [INFO], батьківство щодо якої визнано відповідачем [PERSON] 20 серпня 2014 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження Серія [NUMBER], яке видане відділом державної РАЦС Кролевецького районного управління юстиції у Сумській області (а.с.3) Згідно довідки, виданої Реутинською сільською радою Кролевецького району, від 20.08.2014 року за №409 дитина [PERSON], [INFO], проживає з [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки питання щодо утримання дитини сторонами не вирішено у добровільному порядку, то звернення позивачки [PERSON] до суду з позовом є обгрунтованим і відповідає положенням ст. 181 СК України, а отже відповідач [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При вирішенні питання щодо розміру аліментів суд керується положеннями ст.ст. 182, 184 СК України. При цьому суд враховує, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою; згідно рішення Кролевецького районного суду від 11 серпня 2005 року сплачує аліменти на користь [PERSON]на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця (а.с.27); осіб, яких він зобов'язаний утримувати по закону немає; неофіційно працює, отримує при цьому заробітну плату. Оскільки відповідач [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, тобто вказані обставини є істотними, тому суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі - 310 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону, до повноліття дочки. Отже, вимоги позивачки щодо стягнення аліментів по 310 грн. на утримання [PERSON], на думку суду, є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Наявність обставин щодо сплати аліментів у розмірі 200 грн., а саме: сплата аліментів на користь [PERSON] та потреба коштів на своє утримання, суд до уваги взяти не може, виходячи із наступного. Згідно зі ст.182 СК України розмір аліментів повинен бути не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків встановлених в ст.184 СК України. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 1032 грн. Дитина [PERSON] народилась [INFO]. Отже, мінімальний розмір аліментів на її утримання згідно ч.2 ст.182 СК України становить 309 грн. 60 коп. (1032 грн х 30% = 309 грн. 60 коп.) Стягується аліменти у розмірі 310 гривень. Отже, розмір аліментів, які стягуються буде більший від мінімального розміру аліментів на 40 коп. (310 грн - 309 грн. 60коп=40 коп.) Таким чином, сплата аліментів [PERSON] у розмірі 310 грн ніяким чином істотно не вплине на його права і законні інтереси, як платника аліментів. Слід також мати на увазі, що сама по собі відсутність у відповідача роботи і стабільної заробітньої плати не є достатньою підставою для стягнення аліментів в незначних розмірах, якщо відповідач є фізично здоровою і працездатною особою. Що стосується пояснення третьої особи [PERSON] відносно її згоди на стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі 310 грн, при умові, що рішення не вплине на її права і обов'язки, як особи, що отримує аліменти за рішенням суду з [PERSON], то ці пояснення ніяким чином не впливають на ухвалення рішення, щодо стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі 310 грн. При цьому суд виходить з наступного. При набранні чинності даного рішення суду, [PERSON] в порядку ст.3 ЦПК України відповідно до ст.192 СК України має право звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів, які стягуються з нього за рішенням Кролевецького районного суду від 11 серпня 2005 року на користь [PERSON] Однак звернення до суду з позовом не означає, що позов буде задоволений повністю або частково, приймаючи до уваги, що рішення суду повинно бути законним, і обгрунтованим і грунтуватися на доказах, наданих [PERSON] відповідно до ст.60 ЦПК України. Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. При вирішенні питання про відшкодування судових витрат на правову допомогу, суд керується положеннями ст.27, п.2 ч.3 ст.79, ст.84, ч.1 ст.88 ЦПК України, Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року №4191-VI Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] витрати, пов'язані з наданням правової допомоги у розмірі 225 грн. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved