Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У належній їй квартирі зареєстрований попередній власник квартири - відповідач по справі [PERSON] Відповідач у належній їй квартирі не проживає, жодних речей відповідача у квартирі немає, однак по цей час відповідач не знявся з реєстраційного обліку. Реєстрація відповідача за її місцем проживання не дає їй можливості в повній мірі реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження квартирою. Крім того, у неї виникають незручності, оскільки вона не може отримати субсидію на погашення витрат з оплати житлово-комунальних послуг. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 24 в будинку № 21 по вул.Шкільній в м.Здолбунові Рівненської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обємі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що стверджується договором купівлі-продажу серії ННР № 498211 від 03 жовтня 2018 року, укладеним між [PERSON], яка діє від свого імені та від імені [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON],\~з другої\~сторони, посвідченим приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON], зареєстрованим за № 580, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 140121329 від 03.10.2018р. Як вбачається з довідки № 02/11.1-4822 від 17.10.2018р., виданої Здолбунівською міською радою Рівненської області, згідно відомостей органу реєстрації при виконавчому комітеті Здолбунівської міської ради [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона проживає по сусідству з позивачем. Відповідача [PERSON] вона знає з дитинства, ходили разом до школи. Їй відомо, з 2014 року [PERSON] не проживає у належній позивачу квартирі, оскільки виїхав на заробітки у Російську Федерацію, де проживає і на даний час. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є сусідкою позивача і знає сім'ю позивача з того часу, як вона купила у відповідача квартиру. Підтвердила, що [PERSON] не проживає у вказаній квартирі протягом останніх шести років, оскільки працює за межами України. Пояснення вказаних свідків суд визнає достовірними, оскільки вони є сусідами позивача, постійно спілкуються з нею, підтримують дружні стосунки, бувають у неї вдома. Також знають сімю відповідача. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в [INFO] понад шість місяців. Домовленості між сторонами про збереження права користування житлом у разі довготривалої відсутності не було. Підстав для збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем судом не встановлено. За таких обставин, суд вважає доведеними вимоги позивача, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved