Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 31.05.2007 року за актовим записом № 175. Позов мотивувала тим, що спільне життя із відповідачем у неї не склалось через різні погляди на життя та несумісність характерів, в зв'язку з чим між ними постійно виникали взаємні непорозуміння та сварки, що негативно впливало на сім'ю та розвиток спільної малолітньої дитини. На даний час подружні відносини між ними припинені, вони живуть кожен своїм самостійним життям. А тому позивач дійшла до переконання, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, у зв'язку з чим і був поданий до суду даний позов. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, заперечень щодо позову не надав, причини неявки суду не вказав та будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується приєднаними до матеріалів справи повідомленнями про вручення поштового відправлення. Враховуючи, що судові повістки направлені відповідачу за зареєстрованою у встановленому порядку адресою його місця проживання ([ADDRESS]), а тому судовий виклик, згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається вручений належним чином. За таких обставин, відповідно до 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Так, судом встановлено, що 31.05.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 31.05.2007 року за актовим записом № 175 (а.с. 4). Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей, які проживають разом із позивачем. У даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків через різні характери та погляди на життя, між ними не існує взаємопорозуміння. Матеріали справи не містять будь-яких доказів, як б вказували на бажання сторін примиритися та перебувати у шлюбі. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За правилами ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне проживання сторін є неможливе. Шлюбно-сімейні стосунки подружжя припинено, спору щодо виховання дитини у даний час не має. Крім того позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно вимог статтей 51 Конституції України, 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалася і збереження її неможливе. Формальне перебування у шлюбі суперечитиме інтересам позивача, а тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved