Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказавши, що з 19 грудня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Відповідач на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має. Так як, відповідач останнім часом добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO] у твердій грошові сумі у розмірі 3800 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 3800 гривень не заперечує, зазначив, що офіційно не працевлаштований, але його дохід дозволяє сплачувати аліменти. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 19 грудня 2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 463 (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], згідно якого батьками дитини зазначено - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярній, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України «Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків». Згідно із ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної від 27.01.1991 р., держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідач подав до суду заяву у якій, зазначив, що не заперечує про стягнення з нього аліментів у розмірі 3800 гривень на утримання сина. У зв'язку із тим, що відповідач є дієздатним, на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків не має, добровільно матеріальну допомогу не надає, надав суду заяву у якій погодився з розміром аліментів, суд вважає, що з нього можуть бути стягнути аліменти на користь позивача на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 3800 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, а саме з 05.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах сплати платежу за один місяць. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати за сплату судового збору в сумі 704, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved