Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що з 21 лютого 2017 року перебуває в шлюбі з відповідачем по справі, який зареєстрований Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №13. Від указаного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між нею та відповідачем не склалися, тому припинили їх та в даний час разом не проживають. Зазначає, що дочка на даний час проживає з нею, вона ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку. Зазначає, що відповідач не надає їй матеріальної підтримки, як дружині, хоча повинен допомагати їй згідно діючого законодавства. [PERSON] вказує, що вказана ситуація змушує її звернутися до суду, оскільки відповідач [PERSON] працює та має офіційний дохід, а саме є лісником Ананьївського лісового господарства, тому може та повинен надавати їй підтримку матеріального характеру, тому просить стягнути аліменти на її користь на її утримання, в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дочкою трирічного віку. Позивач в судове засідання на розгляд справи не зявилася. Представник позивача, діючий на підставі ордеру, в судовому засіданні, під час розгляду справи позовні вимоги позивача підтримав, зазначив .що позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, тому відповідач, відповідно до діючого законодавства, повинен надавати їй матеріальну допомогу, в звязку з чим просить задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, під час розгляду справи вимоги, викладені в позовній заяві позивача ,визнав частково та зазначив, що дійсно працює, має стабільний дохід, є рішення суду, відповідно до якого він сплачує аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розуміє ,що повинен утримувати дружину матеріально до досягнення дочкою трирічного віку ,тому з урахуванням сплати аліментів на утримання дочки у вказаному розмірі згоден сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) щомісячно. Взявши до уваги пояснення представника позивача та відповідача, неявку позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України, «право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч .2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ст. ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується\~\~на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Із матеріалів справи видно, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який зареєстрований 21 лютого 2017 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від указаного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою №1995, виданою 31 жовтня 2018 року Гандрабурівською сільською радою Одеської області (а.с.9). Відповідно до квитанції прибуткового касового ордеру №60 від 05 листопада 2018 року, за підготовку позову до суду щодо стягнення аліментів на утримання дружини позивач сплатила 500 гривень (а.с.14). Згідно квитанції №33 від 08 грудня 2018 року, за представлення інтересів в суді позивач сплатила 1250 гривень 00 копійок (а.с.38) При таких обставинах, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково та визначення аліментів на користь позивача на її утримання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дочкою трирічного віку. Також, згідно п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» та ст.141 ЦПК України, позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В силу вимог ч.3\~ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Також не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення витрат, повязаних з наданням правничої допомоги, так як можливість вирішення судом такого питання відповідно до ч.ч.2,3\~ст.137 ЦПК України,\~повязана з наявністю відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості погодинно, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представником позивача надано дві квитанції (а.с.14,38), які не містять детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та їх вартості погодинно, не надано попереднього розрахунку суми судових витрат.

Outcome: partial