Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, та на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку /доходу/, щомісячно починаючи з 1 червня 2014 року, вказавши, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від шлюбу у них є син [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося і з 1 червня 2014 року вони з чоловіком проживають окремо, хоча і знаходяться в зареєстрованому шлюбі. На даний час дитина проживає разом з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині сплати аліментів на утримання дитини та сина з моменту подачі позову до суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 26 серпня 2010 року. Від шлюбу у них є син [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачкою. Відповідно до ст.. ст.180, 184 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначати розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Крім того, згідно з статтею 191 СК України - аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як три роки. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зі сторони позивачки не надано до суду доказу тому, що вона зверталася раніше до відповідача щодо одержання аліментів, але він ухилявся від їх сплати. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.12.2014 року і до досягнення ним повноліття та аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку /доходу/, щомісячно, з 25.12.2014 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

Outcome: approved