Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на період його навчання до досягнення дитиною 23 років. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що від спільного шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано 17 березня 2009 року. На даний час дитина навчається в Чернігівському національному технологічному університеті, на денній формі навчання. За таких обставин син потребує сторонньої матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судове засідання позивач не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає частково, погоджується на сплату аліментів у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку(а.с.37). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Виходячи з вимог ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України та п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обовязок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно правил ч. 2 статті 199 Сімейного кодексу України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 17 березня 2009 року (а.с.5). Від сумісного життя мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно довідки №1801/782 від 26.12.2016 року [PERSON] навчається в Чернігівському національному технологічному університеті, на денній формі навчання, строк закінчення 30.06.2020 року (а.с.7). Згідно довідок [PERSON] до лютого 2017 року отримував стипендію, однак у лютому 2017 року стипендію не отримав (а.с.23, 31). Відповідно довідки №2709 від 26.12.2016 року [PERSON] проживає разом з позивачем (а.с.6). Позивач працює в ТОВ «СТЕЙТ ОІЛ» (а.с.22), середньомісячний розмір її доходу становить 2083 грн. (а.с.8). Відповідач мешкає окремо (а.с.41), працює у ФОП [PERSON], середньомісячний розмір його доходу 2055 грн. (а.с.40). На утриманні позивача знаходиться двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с38-39). Сторони доказів про наявність чи відсутність рухомого та нерухомого майна у їх власності суду не надали. Вказані обставини судом враховуються і є підставою для зменшення розміру аліментів, ніж визначені позивачкою, але не вказують на неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу сину та не позбавляють його обовязку утримувати повнолітню дитину у звязку з її навчанням. Виходячи із зазначених правових норм, що регулюють дані спірні правовідносини, фактичних обставин справи, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище позивача, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, суд вважає за необхідне, відповідно до п. 20 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20.01.2017 року в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України та до закінчення навчання, до 30.06.2020 року включно, але не більш ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial