Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається на І-му курсі денної форми навчання у Національному авіаційному університеті, строк закінчення навчання - [INFO] року. Посилаючись на те, що вона перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 1991 року, який розірвано 25 листопада 2004 року; від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], який знаходиться на її утриманні. Син хоча й досяг повноліття, проте не працює. Батько сина відмовляється добровільно приймати участь у його подальшому матеріальному утриманні на час навчання, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з тих же підстав, просила їх задовольнити уцілому: стягнути з відповідача аліменти щомісячно на час навчання сина до досягнення ним 23 - х років в твердій грошовій сумі розмірі 1 000 грн. 00 коп. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погоджуючись сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частки від його заробітку/доходу до закінчення навчання сина, зважаючи на те, що на його утриманні знаходиться малолітня дочка [PERSON], [INFO], народжена від іншого шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши інші матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 3 статті 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Судом встановлено, що сторони є колишнім подружжям. У шлюбі перебували з 03 листопада 1991 року, який розірвано 25 листопада 2004 року; від шлюбу мають двох повнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходиться на утриманні позивачки. Позивачкою ставиться питання про стягнення аліментів лише на утримання сина [PERSON], який хоча й досяг повноліття, проте не працює, навчається на І-му курсі денної форми навчання у Національному авіаційному університеті, зі строком навчання по [INFO] року (а.с. 8, 9, 10). Батько [PERSON] частково приймає участь у його матеріальному утриманні й на час навчання. За рішенням суду з відповідача на користь позивачки стягувались аліменти на утримання двох синів до досягнення ними повноліття. [INFO] року син сторін [PERSON] досяг 18 років (повноліття), у зв»язку з чим припинилось стягнення з відповідача аліментів за рішенням суду. Заборгованості по сплаті аліментів відповідач не має. На утриманні відповідача знаходиться малолітня дочка [PERSON], [INFO], народжена від шлюбу з [PERSON] (а.с.30, 31), тобто відповідач має трьох біологічних дітей. Він є особою працездатного віку, працює в ТОВ «Дата-Ком», отримує щомісячно заробітну плату (а.с.32). Відповідно до частини 2 статті 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів на повнолітнього сина сторін, судом враховані наступні обставини: стан здоров»я та матеріальне становище сина, який знаходиться на утриманні позивачки, й продовжує навчання до [INFO] року; потреба сина у матеріальній допомозі; наявність у батька можливості надавати таку допомогу; права та інтереси малолітньої дитини відповідача, яка знаходиться на його утриманні. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, судом встановлено, що син сторін досяг віку, який перевищує 18, але є меншим 23 року, продовжує навчання до [INFO] року, потребує у зв»язку з цим у матеріальній допомозі батьків, та наявністю у відповідача можливості надавати таку допомогу. За таких підстав, суд, враховуючи права та інтереси відповідача, його малолітньої дитини, з урахуванням принципу співмірності, вважає, що підлягають стягненню з нього на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), щомісяця, на період навчання сина. Суд вважає, що визначена частка аліментів є прийнятною як для стягувача, так й платника аліментів, з урахуванням прав малолітньої дочки відповідача. Ставлячи вимогу про стягнення аліментів у твердій грошові сумі, позивач не довів підставу такої вимоги як усними доводами, так і документально - не надано доказів про те, що відповідач має мінливий та нерегулярний дохід або одержує частину доходу в натурі, й може надавати допомогу у такому розмірі, а також інші обставини, що мають істотне значення, а тому підстави для застосування частини першої статті 184 СК України відсутні. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 10 лютого 2015 року, що підтверджується штемпелем на зазначеній позовній заяві (а.с.1), тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх сина. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі вищевикладеного, ст. ст. 185, 199, 200 СК України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року,

Outcome: partial