overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, в будинку [ADDRESS]. В обґрунтування вимог вказував, що для нього на праві власності належить вказаний вище будинок в на підставі договору дарування житлового будинку від 28.12.2004 року. Відповідач [PERSON], бувший чоловік його доньки і значиться зареєстрованим у вказаному будинку, однак тривалий час, а саме з 2008 року, переїхав проживати в с. Рахни-Лисові Шаргородського району Вінницької області, та не проживає за місцем реєстрації. На даний час позивач має намір оформити субсидію, крім того сплата комунальних платежів також залежить від кількості зареєстрованих осіб в будинковолодіння, проте добровільно знятись з реєстрації відповідач в добровільному порядку не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, доручив свої інтереси представляти [PERSON], який позов підтримав, просив задовольнити такий із вказаних вище підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що для [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку від 28.12.2004 року належить житловий будинок [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрований в належному для позивача житловому будинку, однак тривалий час, більше дев'яти років, не проживає за місцем реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, наявність реєстрації місця проживання відповідача в житлі [PERSON] створює для нього перешкоди у користуванні цим житлом, тому, його права як власника підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, в будинку [ADDRESS] В обґрунтування вимог вказувала, що згідно свідоцтва про право на спадщину законом від 04.12.2008 року для неї належить вказаний вище будинок в цілому. З відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 10.09.2015 року. З початку 2015 року відповідач залишив місце проживання, створивши нову сім'ю, але з реєстрації в будинку не знявся. На даний час позивачка має намір оформити субсидію, крім того сплата комунальних платежів також залежить від кількості зареєстрованих осіб в будинковолодіння, проте добровільно знятись з реєстрації відповідач в добровільному порядку [PERSON] відмовляється. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та просив позов задовольнити із вказаних вище підстав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, та від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності. Тому, відповідно до ст.224 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що для [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину законом від 04.12.2008 року, належить житловий будинок [ADDRESS] [PERSON] зареєстрований в належному позивачці житловому будинку, однак з початку 2015 року по даний час у вказаному будинку не проживає. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, наявність реєстрації місця проживання відповідача в житлі [PERSON] створює для неї перешкоди у користуванні цим житлом, тому, її права як власника підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, в будинку №208 по вул. Лесі Українки в м. Полонному, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказувала, що для неї на праві власності належить вказаний вище будинок на підставі договору дарування від 25.05.2000 року. Відповідач [PERSON], являється бувшим чоловіком позивача, шлюб з яким розірвано 18.06.2006 року, проте значиться зареєстрованим у вказаному будинку, однак тривалий час, а саме з травня 2015 року, не проживає за місцем реєстрації, витрати по утриманню будинку не проводить та добровільно знятись з реєстрації відповідач в добровільному порядку не бажає. Відповідач, у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 01 червня 2018 року строк, відзив на позовну заяву не подав. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 25.05.2000 року, належить житловий будинок № 208 по вул. Лесі Українки в м. Полонному, Хмельницької області. [PERSON] зареєстрований в належному для позивача житловому будинку, однак тривалий час, більше трьох років, не проживає за місцем реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, наявність реєстрації місця проживання відповідача в житлі [PERSON] створює для неї перешкоди у користуванні цим житлом, тому, її права як власника підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, в будинку №56 по вул. Чубинського в смт. Понінка, Полонського району, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказувала, що для неї належить вказаний вище будинок на підставі договору дарування житлового будинку від 17.09.2009 року. Відповідач [PERSON], брат позивачки і значиться зареєстрованим у вказаному будинку, однак тривалий час, а саме понад чотири роки та не проживає за місцем реєстрації. На даний час позивачка має намір оформити субсидію, крім того сплата комунальних платежів також залежить від кількості зареєстрованих осіб в будинковолодіння, проте добровільно знятись з реєстрації відповідач в добровільному порядку не бажає. Позивачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити такий із вказаних вище підстав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, та від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності. Тому за згодою позивачки, суд проводить заочний розгляд справи. Треті особи в судове засідання не зявились, подали заяви про слухання справи у їх відсутності проти вимог позову не заперечують. Заслухавши позивачку її представника, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що для [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку від 17.09.2009 року належить житловий будинок № 56 по вул. Чубинського в смт. Понінка, Полонського району, Хмельницької області. [PERSON] зареєстрований в належному позивачці житловому будинку, однак тривалий час, більше чотирьох років, не проживає за місцем реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, наявність реєстрації місця проживання відповідача в житлі [PERSON] створює для неї перешкоди у користуванні цим житлом, тому, її права як власника підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, в будинку №61 по вул. Залізнична в м. Полонному, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказувала, що згідно договору купівлі-продажу від 19.10.1990 року для неї належить вказаний вище будинок в цілому. Дочка позивачки [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано 30.04.2014 року. З жовтня 2013 року відповідач залишив місце проживання, але з реєстрації в будинку не знявся. На даний час позивачка має намір оформити субсидію, крім того сплата комунальних платежів також залежить від кількості зареєстрованих осіб в будинковолодіння, проте добровільно знятись з реєстрації відповідач в добровільному порядку [PERSON] відмовляється. Позивачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити із вказаних вище підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, та від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності. Тому, відповідно до ст.224 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Заслухавши позивачку та її представника, пояснення свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що для [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.1990 року, належить житловий будинок №61 по вул. Залізнична в м. Полонному, Хмельницької області. [PERSON] зареєстрований в належному позивачці житловому будинку, однак з жовтня 2013 року по даний час у вказаному будинку не проживає. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON], вже понад три роки не проживає у будинку позивачки [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, наявність реєстрації місця проживання відповідача в житлі [PERSON] створює для неї перешкоди у користуванні цим житлом, тому, її права як власника підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в будинку [ADDRESS]. В обґрунтування вимог вказувала, що для неї належить вказаний вище будинок в цілому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.12.2016 року. Відповідачка [PERSON] співмешканка покійного батька позивачки і значиться зареєстрованою у вказаному будинку, однак тривалий час, з березня 2016 року забрала свої речі та не проживає за місцем реєстрації. На даний час позивачка має намір оформити субсидію, крім того сплата комунальних платежів також залежить від кількості зареєстрованих осіб в будинковолодіння, проте добровільно знятись з реєстрації відповідачка в добровільному порядку відмовляється. Позивачка та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити такий із вказаних вище підстав. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, та від неї не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутності. Тому за згодою позивачки, суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши позивачку та її представника, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що для [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.12.2016 року належить житловий будинок [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрована в належному позивачці житловому будинку, однак тривалий час, більше року, не проживає за місцем реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, наявність реєстрації місця проживання відповідача в житлі [PERSON] створює для неї перешкоди у користуванні цим житлом, тому, її права як власника підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в будинку [ADDRESS] В обґрунтування вимог вказувала, що для неї належить вказаний вище будинок в цілому на праві власності. Відповідачка [PERSON] її бувша невістка і значиться зареєстрованою у вказаному будинку, однак тривалий час, більше дев'яти років, не проживає за місцем реєстрації. На даний час позивачка має намір оформити субсидію, крім того сплата комунальних платежів також залежить від кількості зареєстрованих осіб в будинковолодіння, проте добровільно знятись з реєстрації відповідачка в добровільному порядку відмовляється. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити такий із вказаних вище підстав. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, та від неї не надійшло заяви про розгляд справи у її відсутності. Заслухавши позивачку, пояснення свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Встановлено, що для [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] Згідно рішення Полонської міської ради об'єднаної територіальної громади №8 від 08 грудня 2016 року [ADDRESS] [PERSON] зареєстрована в належному позивачці житловому будинку, однак тривалий час, більше дев'яти років, не проживає за місцем реєстрації. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON], вже понад дев'ять років не проживає у будинку позивачки [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, наявність реєстрації місця проживання відповідача в житлі [PERSON] створює для неї перешкоди у користуванні цим житлом, тому, її права як власника підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. За положеннями ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, а тому вимога позивачки про зняття [PERSON] з реєстрації у жилому будинку є передчасною та до того ж цей факт не впливає на призначення власнику житла субсидії по оплаті комунальних послуг, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування вимог вказувала, що для неї на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.10.1999 року належить ? частина вказаної квартири на праві спільної сумісної власності, інша ? частина квартири належала для її чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Відповідач [PERSON], являється її рідною дочкою, яка значиться зареєстрованою у вказаній квартирі, однак тривалий час, а саме понад двадцять років, не проживає за місцем реєстрації, витрати по утриманню квартири не проводить. На даний час позивач має намір оформити субсидію, крім того сплата комунальних платежів також залежить від кількості зареєстрованих осіб в квартирі, проте добровільно знятись з реєстрації відповідач в добровільному порядку не бажає. Відповідач [PERSON], у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 25 липня 2018 року строк, відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Встановлено, що [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.10.1999 року належить ? частина вказаної квартири на праві спільної сумісної власності, інша ? частина квартири належала для її чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. [PERSON] зареєстрована в належній для позивача квартирі, однак тривалий час, понад двадцять років, не проживає за місцем реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, наявність реєстрації місця проживання відповідача в житлі [PERSON] створює для неї перешкоди у користуванні цим житлом, тому, її права як власника підлягають захисту шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] батьком дитини [PERSON], [INFO], та стягувати аліменти з відповідача на свою користь в розмірі 1/4 частини, щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем від спільного проживання мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Відповідач спільну заяву про походження від нього сина відмовився підписати, хоча визнає себе батьком, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вона бажає отримувати аліменти офіційно та встановити батьківство. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не прибула, надала до суду заяву, в якій відмовилась від позовних вимог в частині визнання відповідача [PERSON] батьком [PERSON] В частині позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на її користь на утримання сина, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до повноліття дитини, підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Із матеріалів справи встановлено, що сторони від спільного проживання мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії І-ОК №377737. Дитина проживає з матірю, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Тетіївської міської ради 17.09.2018 року №3302. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.79 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, дослідивши надані докази, враховуючи, що відповідач згодний та зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути 704грн. 80коп. судового збору, оскільки, позивач згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить вказана квартира, в якій зареєстрований, але не мешкає відповідачі [PERSON], який відмовляється добровільно знятися з реєстрації, що позбавляє позивача законної можливості вільно користуватися та розпоряджатися майном. У зв'язку з цим позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом (а.с.3-4). Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує (а.с.21). Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлений (а.с.20), про причини неявки суду не сповістив, та від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі. На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу є власником квартири [ADDRESS] (а.с.5-6). На підставі цього договору право власності за [PERSON] на дану квартиру було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12 червня 2015 року (а.с.7). У вказаній квартирі зареєстрований, але не мешкає відповідач [PERSON], що позбавляє позивача законної можливості користуватися та вільно розпоряджатися майном. Відповідач житлом не користується, обов'язків по утриманню житла не виконує. Частиною 1 ст.71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що відповідач не проживає за адресою своєї реєстрації понад встановленого законом строку, суд дійшов висновку, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved