Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. 18.08.2017 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON], третя особа Служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів, яка ухвалою суду від 21.08.2017 року прийнята до провадження та обєднана в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. 17.10.2017 року позивачем подано уточнену позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини (т.1 а.с. 125). Ухвалою суду від 13.12.2017 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів залишено без розгляду на підставі заяви [PERSON]. Ухвалою суду від 13.12.2017 року до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району. 12.02.2018 року позивачем подано уточнену позовну заяву до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини, у якій вказує наступне (т.2 а.с.27). Вона та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.10.2006 року. від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2017 року шлюб було розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання їхньої доньки не надає. Крім того, в звязку з тим, що відповідачем був поданий зустрічний позов про встановлення місця проживання їхньої доньки, з метою запобігання виникнення такого спору в майбутньому та виходячи з того, що [PERSON] не заперечує проти встановлення місця проживання малолітньої [PERSON] з матірю, вважає можливим винесення рішення щодо встановлення місця проживання дитини. На підставі викладеного позивач просить: - стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки від доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. - встановити місце проживання малолітньої дитини [PERSON],[INFO] з її матірю [PERSON] за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, наполягаючи на підставах та обставинах викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов визнала частково. Не заперечувала проти задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] аліментів у зазначеному в позові розмірі. Позовні вимоги в частині визначення місце проживання малолітньої дитини [PERSON],[INFO] з її матірю [PERSON] заперечувала з тих підстав, що між сторонами по справі відсутній спір з цього питання, а тому заявлена вимога є безпідставною та передчасною. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району надав суду висновок щодо доцільності проживання малолітньої [PERSON], [INFO] з матірю [PERSON]. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.10.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС №027830. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №158304. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2017 року шлюб було розірвано. Позивач та відповідач мешкають окремо, малолітня [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] в 3-х кімнатній квартирі за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач визнав позов в частині стягнення аліментів, і судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині позовних вимог. Вирішуючи позовну вимогу щодо встановлення місця проживання малолітньої дитини [PERSON],[INFO] з її матірю [PERSON] за адресою [ADDRESS], суд виходить з наступного. Згідно зі\~ст. 141 СК України\~мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно ч. 1\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно\~ст. 161 СК України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Як вбачається з наданого суду висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району малолітня [PERSON] проживає з матірю в 3-х кімнатній квартирі за адресою [ADDRESS]. Обстеженням умов проживання встановлено, що для проживання та виховання дитини створені належні умови. [PERSON] проживає окремо від доньки за адресою [ADDRESS]. Обстеженням умов проживання встановлено, що в 1-кімнатній квартирі умови проживання задовільні. [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, отримує дохід, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку в КУ „ОКНД та КУ „ОКПЛ не перебуває. [PERSON] на обліку КУ „ОКПЛ не перебуває. Має стабільний дохід. В ході бесіди з головним спеціалістом відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, малолітня [PERSON] заперечила проти проживання в родині батька, оскільки, з її слів, „він її не любить, не дзвонив, не вітав з днем народження, іншими святами, не надсилав листів, не спілкувався через соціальні мережі, не цікавився її життям та здоровям. За підсумками проведеної бесіди Реґіна висловила бажання проживати разом з матірю [PERSON]. Згідно висновку спеціаліста-психолога, доцента кафедри практичної психології ЗНУ [PERSON], під час проведення психологічного обстеження малолітньої [PERSON] зясовано, що у дитини емоційно позитивне ставлення до матері [PERSON], вона її любить, із задоволенням проводить з матірю вільний час. Ставлення до батька [PERSON] нейтральне, але вже починає формуватися негативний образ батька, обумовлений його діями, оскільки він, зі слів дитини. „побачив і не підійшов до неї, „не подзвонив та не привітав з днем народження, „не привіз подарунків. Весь вільний дитина проводить з матірю, всі покупки та подарунки здійснюються матірю, вона не може згадати, коли спілкувалась та бачила батька. Статтею 24 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права визначено, що кожна дитина без будь-якої дискримінації має право на такі заходи захисту, які є необхідними в її становищі як малолітньої, з боку її сімї, суспільства і держави. Згідно частини 1 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедури, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитини не повинна, крім випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. У звязку із викладеним, вирішуючи даний позов, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, виходячи із рівності прав та обовязків батька й матері щодо своїх дітей, враховуючи інтереси дитини та інші обставини справи, суд вважає за можливе задовольнити позов [PERSON], визначивши місце проживання дитини разом з нею. Доводи представника відповідача про відсутність спору як підставу для відмови в задоволенні позову, суд до уваги не приймає, так як фактично [PERSON] не надав згоду на проживання дитини з матірю, про що зокрема свідчить і не визнання позову в цій частині.

Outcome: approved