Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 28 жовтня 2011 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, кардинально різних поглядів на сімейні відносини, обов`язки по веденню спільного господарства та виховання дітей. Вказує, що між ними постійно виникають непорозуміння, напруження в сім`ї вони припинили шлюбні стосунки, на протязі тривалого часу не могли знайти спільної мови щодо взаємних стосунків у вихованні дітей, внаслідок чого виникали сварки. З грудня 2018 року принили шлюбні відносини. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні позов визнав. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 28 жовтня 2011 року, про що зроблено відповідний актовий запис №12. Прізвище після одруження: чоловіка та дружини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 28 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Корчицької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] від 30.07.2012 року та №270372 від 19 липня 2016 року, виданими виконавчим комітетом Корчицької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області відповідно. Судом встановлено, що сторони більше року сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння можуть негативно відобразитись на вихованні дітей. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення, суд не вбачає. Діти після розірвання шлюбу проживатимуть разом з позивачем, спору щодо цього у сторін немає. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їхніх дітей. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved