Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що [PERSON] є власником житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями і спорудами в с. Р. Комарівці, вул. Центральна, 10, Ужгородського району. До складу сімї позивачки, які зареєстровані в даному будинку є [PERSON], онука [PERSON], зять [PERSON] та правнуки [PERSON], [PERSON] Однак, відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 10.05.2015 року. Оскільки факт реєстрації відповідача за вказаною вище адресою порушує права позивача щодо користування та розпорядження даною житловою квартирою, зобовязує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу, просить суд задовольнити позовні вимоги, та, винести рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщеннями, а саме будинком за адресою: Закарпатська області, Ужгородський район, с. Руські Комарівці, вул. Центральна, 10. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та посилаючись на вищенаведені обставини справи, просив суд винести рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщеннями, а саме будинком за адресою: Закарпатська області, Ужгородський район, с. Руські Комарівці, вул. Центральна, 10. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК (в редакції від 15.12.2017 року) та ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району в судове засідання не зявився. Однак, надав суду заяву, в якій заперечень проти даного позову не має, та просить суд розглянути справу за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до п.9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. По справі встановлено, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок від 22.03.2000 року [PERSON] є власником житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та спорудами за адресою: с. Р. Комарівці, вул. Центральна, 10, Ужгородського району, що підтверджуються наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Із наявної в матеріалах справи Довідки №1801 від 31.07.2017 року вбачається, що до складу сімї позивачки, які зареєстровані в даному будинку є [PERSON], онука [PERSON], зять [PERSON] та правнуки [PERSON], [PERSON] Однак, судом встановлено, що [PERSON] не проживає в будинку [PERSON] тривалий період, а саме з 10.05.2015 року. На сьогоднішній день шлюб онукою позивачки [PERSON] та її зятем [PERSON] фактично припинений. Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією Акту обстеження гр. [PERSON] зав адресою: с. Р. Комарівці, вул. Центральна, 10 від 31.07.2017 року. Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Однак, судом встановлено, що факт реєстрації відповідача [PERSON] за вказано вище адресою порушує права [PERSON] щодо користування та розпорядження вказаною квартирою, зобовязує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу. Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що слід визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved