Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона є власником житлового будинку в с. Нове Пекельне Зачепилівського району Харківської області, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 січня 2001 року. Позивач зазначає, що крім неї в будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Починаючи з січня 2006 року [PERSON] та [PERSON] за даною адресою не проживають, їхні речі в будинку відсутні, житловим приміщенням не користуються, не беруть участі в його утриманні, комунальні послуги не оплачують. В будинку вони були фактично лише зареєстрованими. Як запевняє [PERSON] реєстрація відповідачів [PERSON] та [PERSON]С як проживаючих у її будинку, є суттєвою перешкодою як для здійснення її права володіння, користування та розпорядження будинком як своєю власністю, так і для здійснення її прав як власника будинку на оформлення субсидії по житлово-комунальним послугам. Позивач вказує, що вона не бажає мати відповідачів як зареєстрованих мешканців її будинку, ні на правах членів сімї, ні як квартирантів, ні як тимчасово проживаючих осіб, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про позбавлення права користування житловим приміщенням. Вирішити питання зняття з реєстраційного обліку відповідачів в досудовому порядку неможливо по тій причині, що їх місце проживання чи перебування невідоме. Позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні житловим будинком шляхом визнання відповідачів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: с. Нове Пекельне Зачепилівського району Харківської області та зняти їх з реєстрації. Ухвалою судді від 07 червня 2018 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (без виклику) за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачі відзив на позовну заяву не надали. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа, згідно з ч.1\~ст.15 ЦК України, має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2\~ст.16 ЦК України\~встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів, до яких, зокрема, належить припинення дії, яка порушує право (п.3 ч.2\~ст.16 ЦК). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого в с. Нове Пекельне Зачепилівського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 12.01.2001 року серія АВО № 518996. Ч. 1 ст. 383 ЦК України передбачає, що власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до акту обстеження депутата Новомажарівської сільської ради від 24.05.2018 року в домоволодінні [PERSON] зареєстровані: [PERSON], [INFO], який проживає; [PERSON], [INFO], який не проживає з січня 2006 року; [PERSON], [INFO], який не проживає з жовтня 2006 року. В силу ст.391 ЦК України, п.5 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~2\~від 12\~квітня 1985\~року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу\~України» власник має\~\~право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст.7\~Закону України\~від 11\~грудня 2003\~року\~\~№ 1382-4\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою: 4) оголошення фізичної особи померлою. [PERSON] є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, і положення ст.7\~цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Тобто, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши одночасно одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. З огляду на це вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71,72,116,156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.405\~ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, суд вважає, що позивач, будучи власником житла, довела належними та допустимими доказами порушення її права на користування і розпорядження належним їй майном, а також створення відповідачами перешкод щодо здійснення нею цих законних прав, а тому таке право підлягає захисту судом у спосіб, що передбачений\~ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved