Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на ? частку квартири. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 23 вересня 2000 року між сином позивача, [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб про що в Книзі реєстрації шлюбів Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області зроблено актовий запис за № 19. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 грудня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Під час шлюбу 20 листопада 2006 року подружжям була придбана квартира [ADDRESS]. Вказана квартира 30 листопада 2006 року зареєстрована на праві приватної власності за відповідачем. Для придбання квартири подружжям було укладено кредитний договір з ПАТ «УкрСиббанк» № 0000010418757. Платежі за кредитом сплачувало спочатку подружжя, а потім тривалий час, у зв'язку із скрутним матеріальним положенням, [PERSON] переказувала гроші на банківську картку відповідача для погашення кредиту. Просить суд визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання з'явилася, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягає на задоволені позову. Представник позивача, [PERSON], в судове засідання з'явився, просив заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач, [PERSON], в судове засідання з'явилася, позов не визнала, заперечувала проти задоволення позову. Судом досліджені докази по справі: - вислухані пояснення сторін; - досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні; Вивчивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. Під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS]. На придбання квартири було оформлено кредитний договір з ПАТ «УкрСиббанк» № 0000010418757. Станом на 02 серпня 2011 року кредитний договір припинено у зв'язку з виконанням боржником, [PERSON], усіх зобов'язань в повному обсязі, а саме повернено позику, що було надано з цільовим призначенням на придбання нерухомості (2- кімнатної квартири [ADDRESS]). Суд вважає встановленим відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Згідно зі ст. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Згідно вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на ? частку квартири, в зв'язку з тим, що як встановлено в судовому засідання, за час шлюбу [PERSON] та [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS], сторони володіють нерухомим майно на підставі спільної сумісної власності, а відповідно до положень ст. 372 ЦК України, … у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними - кожному із співвласників належить по ? частині спірної квартири. Вимоги позивача, щодо визнання за нею права власності на частину квартири, що спільною сумісною власністю подружжя є безпідставними, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, спірна квартира придбана у період шлюбу [PERSON] та [PERSON], кредитний договір, укладений між відповідачем та ПАТ «УкрСиббанк» № 0000010418757 від 20 листопада 2006 року, було припинено 02 серпня 2011 року, будь-яких зобов'язань за кредитним договором між сторонами немає. Грошові кошти, переказ яких на картку [PERSON] підтверджено наданими суду чеками, переказувались позивачем в період 2012-2013 років, тобто після припинення кредитного договору, та в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] та також були спільною сумісною власністю подружжя. Будь-яких документально підтверджених особистих грошових зобов'язань у відповідача перед позивачем немає. Квартира [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] Підстави для задоволення позову відсутні. Встановлені судом факти і обставини справи підтверджуються письмовими доказами по справі: - копією паспорту позивача /а.с.4-5/, згідно якого підтверджується особа позивача; - копіями чеків /а.с.6-8/, згідно яких підтверджується переказ грошових коштів на картку відповідача в період 2012-2013 років; - копіями договору купівлі-продажу та витягів /а.с.14/, згідно яких підтверджується придбання квартири [ADDRESS] 20 листопада 2006 року; - довідкою банку /а.с.33/, згідно якої підтверджується виконання кредитних зобов'язань та припинення договору 02 серпня 2011 року.

Outcome: dismissed