Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зазначивши у позовній заяві, що вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах з осені 2005 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач відповідно до положень ст.. 180 СК України зобов`язаний надавати допомогу на утримання дитини, проте ухиляється від виконання зазначеного обов`язку, тому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення 26.03.2019 року оголошення на офіційному веб-порталі Цюрупинського районного суду Херсонської області, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з не явкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. В зв`язку з вищевикладеним в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що від фактичних шлюбних відносин у сторін народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] . Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджено довідкою № 52 від 15.01.2019 року, виданою виконавчим комітетом Ювілейної сільської ради. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст.182 зазначеного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст.. 183 СК України визначено, що розмір аліментів на одну дитину може бути стягнуто у розмірі однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на двох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, суд вважає, що сторони мають рівні права і мають нести однакові обов`язки по відношенню до дітей, тому зобов`язані утримувати неповнолітнього [PERSON] до досягнення ним повноліття. При цьому, враховуючи, що відповідач не має на утриманні інших дітей чи утриманців, тому суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у частковому співвідношенні до заробітку (доходу) відповідача, зокрема у розмірі 1/4 частки щомісячно з урахуванням встановленого законом мінімуму. Витрати у справі по сплаті судового збору віднести на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved