Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та додаткових витрат на дитину. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, проте сімейні відносини не склалися та 14.07.2017 року рішенням Городищенського районного суду його було розірвано. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . [PERSON] продовжує навчання є студентом першого курсу Національного університету «Львівська політехніка» денної форми навчання та контрактної форми оплати. Наразі вона сама повністю піклується про сина, одна та самотужки приймає участь у його вихованні та забезпеченні. У зв`язку з тим, що в країні стрімко та непропорційно зросли ціни на продукти харчування та оплату комунальних послуг та інших необхідних речей для дитини - одяг, взуття, канцелярські приналежності, гігієнічні засоби, чим самим її поставлено у вкрай тяжке матеріальне становище. Син утримувати себе самостійно не може, адже має приділяти увагу навчанню, витрачаючи на все багато сил та часу та й не може влаштуватись на роботу через денну форму навчання, тому потребує утримання від батьків. Відповідач добровільно не бажає допомагати синові, хоча на даний час працює офіційно, має стабільну заробітну плату і має фінансову можливість. Оскільки сни навчається на контрактній формі навчання, вартість якого становить 26000,00 гривень, половину нею було сплачено згідно договору про надання платних освітніх послуг, а іншу частину потрібно внести до кінця року. Враховуючи вищевикладене, просила стягнути з [PERSON] , на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином 23-річного віку, за умови продовження навчання та додаткові витрати, а саме 50% від суми оплати за контрактом, за навчання сина [PERSON] , [INFO] , у Національному університеті «Львівська політехніка» у розмірі 13000,00 гривень одноразово. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач та його представник заперечували щодо задоволення позову, посилаючись на те, що від шлюбу з позивачкою у них народилися син - [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . 14.09.2017 року Соснівським районним судом м. Черкаси було винесено судовий наказ, яким стягнуто з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісяця, починаючи з 01.09.2017 року до досягнення ними повноліття. Також рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси між ними розділено майно, зокрема квартира за адресою [ADDRESS] та стягнуто компенсацію за два автомобілі. Відповідно до довідки про доходи, з його заробітної плати утримуються аліменти та кошти по виконавчих документах. Після всіх утримань у нього залишається мізерна заробітна плата, якої ледь вистачає на утримання себе та своєї сім`ї. Так, з 2017 року (з часу призначення аліментів) йому нараховано заробітної плати 451551,67 гривень, із неї утримано податків 88052,60 гривень, по виконавчим листам 33379,09 гривень та аліменти 101769,74 гривень і до виплати заробітної плати 227942,08 гривень, що спростовує твердження позивача на отримання ним гарного прибутку. На даний час він одружений і у зв`язку з тим, що позивач чинить перешкоди у користуванні розділеною квартирою, він змушений винаймати житло. Його син має складний характер, не прислухається до його думки, 01.08.2019 року син був зарахований студентом першого курсу факультету менеджменту та маркетингу КПІ ім. Сікорського денної форми навчання за державним замовленням, проте був відрахований за невиконання індивідуального плану, наказом № 216-с від 27.01.2020 року. Також, неправдивою є та інформація, що син немає змоги працевлаштуватись, оскільки з резюме, розміщеного на сайті WORK.ua, [PERSON] займається пошуком роботи і небезрезультатно, в резюме зазначено, що він має досвід роботи з 01.2017 року в ПП «Simona life» (3 роки 11 місяців). Позивачем надано копію договору № 341-22 від 07.09.2020 року про надання освітніх послуг, який не містить реквізитів та підписів сторін, а також позивачем не вказано причини, які зумовили платне навчання сином, без погодження такого вибору з батьком. Враховуючи вищевикладене та його матеріальний стан просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Суд, вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, вважає наступне. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] є сином позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , про що свідчить відповідна копія свідоцтва про народження. Згідно довідки Національного університету «Львівська політехніка» № 289 від 19.10.2020 року, [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання рівня вищої освіти бакалавр інституту комп`ютерних технологій, автоматики та метрології Національного університету «Львівська політехніка»(четвертого рівня акредитації), закінчує навчання 30 червня 2024 року. Відповідно до договору № 341-22 від 07.09.2020 року про надання освітніх послуг укладеного між Національним університетом «Львівська політехніка» та [PERSON] для [PERSON] , який навчається на денній формі навчання, по спеціальності 122 Комп`ютерні науки з 30.09.2020 року по 30.06.2024 року, загальна вартість освітньої послуги у повному обсязі становить 104000, 00 гривень по 26000, 00 гривень за кожен курс. Згідно квитанції № 0.0.1827490206.1 від 08.09.2020 року [PERSON] здійснено оплату за навчання студента першого курсу [PERSON] в розмірі 13000,00 гривень. Відповідно до ч.3. ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Врахувавши, всі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, а саме: те що відповідач має задовільні стан здоров`я та матеріальне становище, оскільки є працевлаштованим та, згідно з 2017 року (з часу призначення аліментів) йому нараховано заробітної плати 454551,67 гривень, із неї утримано податків 88052,60 гривень, по виконавчим листам 33379,09 гривень та аліменти 101769,74 гривень і до виплати заробітної плати 227942,08 гривень, за відсутності доказів, що у відповідача на утриманні є інші особи, та беручи до уваги те, що сім`я відповідача проживає в найманому житлі, оскільки відповідач не проживає в розподіленій квартирі, що і не заперечує позивач, те, що згідно судового наказу виданого Соснівським районним судом м. Черкаси стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісяця, починаючи з 01.09.2017 року до досягнення ними повноліття, те що він сплачує стягнення по виконавчих листах, суд прийшов до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання. Суд, вважає належними та бере до уваги, надані позивачем копії частини договору № 341-22 від 07.09.2020 року про надання освітніх послуг, довідки Національного університету «Львівська політехніка» № 289 від 19.10.2020 року та квитанції № 0.0.1827490206.1 від 08.09.2020 року, які свідчать проте, що [PERSON] дійсно є студентом вказаного ВУЗу та навчається на платній основі. Проте, розмір аліментів, які просить стягнути позивач з відповідача у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на думку суду, є завищеним та недостатньо обґрунтованим, а тому його необхідно зменшити до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином 23-річного віку, за умови продовження навчання, а тому, позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають до часткового задоволення. Щодо стягнення додаткових витрат, а саме 50% від суми оплати за контрактом, за навчання сина [PERSON] , [INFO] , у Національному університеті «Львівська політехніка» у розмірі 13000,00 гривень одноразово, то суд вважає наступне. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу, а тому позовні вимоги в цій частині до задоволення не підлягають. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі часткового задоволення позову, - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 420 гривень 40 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved