Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

[PERSON]\~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON]\~про визнання\~договору дійсним\~та визнання\~права власності\~на житлову\~квартиру.\~Позов мотивовано\~тим,\~що в січні 2016 року позивачка дізналася про те що відповідачка продає належну їй квартиру що розташована за адресою: [ADDRESS]. Дізнавшись про це, позивачка вирішила її купити. З цією метою 26 січня 2016 року позивачка звернулася до відповідачки і, домовившись з нею про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу, сплатила їй частину вартості квартири в сумі 28000,00 грн. На підтвердження правочину відповідачка видала позивачці розписку, у якій було зафіксовано вартість квартири за яку вона обіцяла її продати, та зафіксовано факт отримання частини коштів в рахунок оплати вартості квартири. Після цього відповідачка передала позивачці ключі від квартири, та оригінали правовстановлюючих документів на квартиру, та зазначила в звязку з тим що вона дуже зайнята, та в неї не має часу для підготовки документів для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири, вона доручила займатися підготовкою документів для нотаріуса позивачці. Після цього в травні 2016 року позивачка зареєструвалася за місцем проживання в придбаній нею квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS], та зареєструвала своїх дітей. Перевезла до квартири речі. 21.12.2016 року позивачка в повному обсязі розрахувалася за придбану квартиру з відповідачкою. На підтвердження правочину відповідачка видала позивачці розписку, в якій зазначила що отримала суму в повному обсязі за продаж квартири у розмірі 45000,00 грн. Тобто 21.12.2016 року остаточно відбувся правочин з продажу квартири відповідачкою позивачці. На цей час відповідачка змінила прізвище з Істратій на [PERSON] у звязку з реєстрацією шлюбу. Також для гарантування своїх намірів щодо продажу квартири відповідачка склала заповіт на імя позивачки, який 21.12.2016 року, який був засвідчений секретарем виконкому Просянської селищної ради [PERSON], та зареєстрований в реєстрі за № 361, але вказаний заповіт не є стовідсотковою гарантією того, що позивачка успадкувала квартиру. В подальшому відповідачка перестала виходити на зв'язок, та ухилятися від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вище наведеної квартири з різних підстав, пояснюючи свої дії відсутністю часу, зайнятістю, відсутністю коштів на дорогу та інше. З осені 2017 року зв'язок з нею остаточно припинився. У звязку з чим позивачка просить суд визнати договір купівлі продажу квартири дійсним та визнати право власності на житлову квартиру. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивачки, яка надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Позов підтримує та просить його задовольнити. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідачки, яка не зявилася в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді була повідомлена належним чином. Позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.12.2016 року\~\~[PERSON] та [PERSON] уклали між собою договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири № 49, що знаходиться по вул. Будівельна, 11 в смт. Просяна Покровського району Дніпропетровсьої області, на підтвердження чого між сторонами по справі був укладений в простій письмовій формі договір купівлі-продажу. Вказана квартира належала відповідачці на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі продажу від 05.07.2006 року. На підтвердження укладеного між сторонами договору купівлі-продажу, відповідачкою складена розписка, якою остання підтвердила факт отримання від [PERSON] грошових коштів в розмірі 45 000 грн. в якості повного розрахунку за нерухоме майно за договором, а саме квартиру № 49, що знаходиться по вул. Будівельна, 11 смт. Просяна Покровського району Дніпропетровської області. Вказані вище обставини свідчать про досягнення сторонами усіх істотних умов договору купівлі-продажу спірної квартири та повного виконання умов договору. З огляду на фактичне укладення договору купівлі-продажу та його виконання, відповідач по справі ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що перешкоджає проведення держаної реєстрації права власності на спірну квартиру за позивачем та реалізації в повній мірі останнім своїх прав власника, що тягне за собою порушення прав власника позивача на спірну квартиру. Згідно з\~ст. 657 Цивільного кодексу України\~договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно\~ст. 638 Цивільного кодексу України\~Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з\~ст. 655 Цивільного кодексу України\~істотними умовами договору купівлі-продажу є найменування майна, що продається, та його ціна. Між позивачкою і відповідачкою досягнуто згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу, що підтверджується письмовими доказами: договором купівлі-продажу, розпискою про отримання коштів. Згідно\~ст. 629 Цивільного кодексу України\~договір є обов'язковим для виконання його сторонами. Позивачка виконала свої зобов'язання за договором: сплатила відповідачці грошові кошти за квартиру в розмірі 45 000 гривень. Відповідно до ч. 2\~ст. 220 Цивільного кодексу України,\~якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно\~ст. 392 ЦК України\~власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 1 ч.2 ст.\~16, ст.\~392 ЦК України\~захист права власності здійснюється шляхом його визнання. Відповідно до\~ст. 334 ЦК України\~право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи вищевикладене, що сторонами були виконані усі істотні умови договору, а також що майно було правомірно придбано позивачкою, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved