Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований 19 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 13. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позову [PERSON] вказала, що на протязі сумісного проживання між сторонами стосунки не склалися, останні два роки відносини між ними погіршувалися, взагалі відсутнє порозуміння та повага, спільне господарство не ведеться. На даний момент сумісне проживання припинено. В зв'язку із цим [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить їхній із відповідачем шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, суду пояснила, що вона не бажає зберігати родину, наполягала на розірванні шлюбу. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином (а.с.15,18), на адресу суду надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі (а.с.19). Суд вважає можливим розглянути справу без відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст.109 СК Україні шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 13(а.с.04). Від спільного життя сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.11). Судом встановлено, що спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, оскільки сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Враховуючи позицію позивача,яка категорично наполягала на розірванні шлюбу, примирення не можливе. Спір про розділ спільного майна відсутній. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох і згідно ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не виявила бажання змінювати прізвище після розлучення.

Outcome: approved