Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначає, що 12.07.2014 року у Міському відділі ДРАЦС реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У цьому шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Позивач вказує, що після одруження вони проживали разом, відносини у них складалися добре. Однак, починаючи з 2018 року відповідач почав віддалятися від сім`ї, припинив матеріально утримувати сім`ї, більшість часу проводити з друзями. з 01.01.2020 року вона разом із сином перейшла проживати до своїх батьків і з того часу сторони фактично не підтримують подружніх відносин, вона зустріла іншого чоловіка, з яким на даний час проживає та має намір створити сім`ю, наміру зберігати шлюб у неї немає, оскільки такий є формальним, суперечить її інтересам, тому просить терміну на примирення не надавати. Вказує, що відповідачу відомо про її нові стосунки з іншим чоловіком і він не заперечує проти розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з`явилася, подавши при цьому заяву, якою просить розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, якою просить справу розглядати у його відсутності, позов визнає. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписувальними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, врахувавши заяву відповідача про визнання позову, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони зареєстрували такий 12.07.2014 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис 1376. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, різні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого сторони тривалий час проживають окремо. Відповідно до ч. 3,4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Крім цього, суд, розриваючи шлюб між сторонами, враховує інтереси неповнолітнього сина сторін, оскільки їх повноцінний розвиток та виховання у сім`ї, у якій у батьків різні погляди на життя, шлюб, сім`ю, відсутнє взаєморозуміння, є неможливим. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що відповідач визнав позов, заявивши про це в заяві, поданій на адресу суду до початку розгляду справи по суті, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням обставин, викладених у позовній заяві, а саме того, що причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між сторонами, внаслідок чого сторони не підтримують подружніх відносин, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження шлюбу, у зв`язку з чим доцільно такий розірвати, а позов відповідно задоволити. Крім того, з врахуванням положень ст. 142 ЦПК України, позивачу слід повернути з державного бюджету 420,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача в користь позивача 420,40 гривень судового збору.

Outcome: approved