Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 02 жовтня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Під час спільного шлюбу 27 січня 2012 року у них народився син [PERSON]. На теперішній час фактично сімейні відносини припинені у звязку з відсутністю порозуміння між ними та різними поглядами на подальше сімейне життя. Збереження шлюбу з відповідачем та примирення вважає неможливим, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. У звязку з наведеним просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати у сумі 1040 грн. Позивач надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, однак за участю її представника адвоката [PERSON], позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Представника позивача [PERSON] надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд ухвалити заочне рішення та задовольнити позовну заяву. Відповідач повторно у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, у звязку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено, що з 02 жовтня 2010 року [PERSON], [INFO], перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (дошлюбне прізвище Федорова), [INFO], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 219833, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 02 жовтня 2010\~року, актовий запис № 570. Під час спільного шлюбу 27 січня 2012 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО №\~443746, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 14 лютого 2012 року, актовий запис №\~219. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, позивач не має наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сімї неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно з угодою від 14 квітня 2017 року про надання правової допомоги [PERSON] адвокатом [PERSON], яка відповідно до свідоцтва № 285, виданого Головою Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії 02 січня 2002 року, має право на зайняття адвокатською діяльністю. Пунктом 2.1 цієї угоди передбачено, що правова допомога, надана [PERSON], полягає у представництві інтересів позивача у Жовтневому районному суді м. Маріуполя у справі за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.\~с. 15). На підтвердження факту понесення позивачем витрат на правову допомогу за складання позовної заяви у розмірі 400 грн долучено квитанцію до прибуткового касового ордеру від 31 березня 2017 року №\~3. Таким чином, знайшов своє підтвердження факт того, що правова допомога адвоката надавалась позивачу саме у даній цивільній справі, надана особою, яка має право надавати таку допомогу, а позивач оплатила указані послуги адвоката. Згідно з ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати на правову допомогу. Частина 1 статті 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь [PERSON] підлягає до стягнення сума судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 400 грн. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved