overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що подружнє життя не склалося внаслідок несумісності характерів, що породжувало конфлікти. На даний час з відповідачем проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сім`ї неможливим. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». В підготовче засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких зазначили, позивач - про підтримання та задоволення позову, відповідач - про визнання позову. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку учасників справи. Як слідує з положень ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 серпня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 1547. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] ( а.с. 11). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що подружнє життя не склалося внаслідок несумісності характерів, що породжувало конфлікти. На даний час з відповідачем проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сім`ї неможливим. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . В підготовче засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких зазначили, позивачка - про підтримання та задоволення позову, відповідач - про визнання позову. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку учасників справи. Як слідує з положень ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 липня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) виконкомом Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області був зареєстрований шлюб, про що 05.07.2005 складено відповідний актовий запис за № 09. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] ( а.с. 7). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що подружнє життя не склалося внаслідок несумісності характерів, що породжувало конфлікти. На даний час з відповідачем проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сімї неможливим. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. В підготовче засідання сторони не зявилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких зазначили, позивач - про підтримання та задоволення позову, відповідач - про визнання позову. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку учасників справи. Як слідує з положень\~ст. 200 ЦПК України,\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справи у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 листопада 1997 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Шаповаленко) Слобідською сільською радою народних депутатів Менського району Чернігівської області був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження щроблено запис за № 10. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок непорозумінь та суперечок, внаслідок чого було втрачено почуття поваги та взаєморозуміння. Вважає подальше спільне життя з [PERSON] та збереження сімї неможливим. Від сумісного життя мають малолітніх дітей доньок Анастасію, [INFO] та Катерину, [INFO], які після розірвання шлюбу за спільною згодою будуть проживати з матірю. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Плескач». Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи позивач, в судове засідання не зявилася. Надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені на початку 2017 року ( а.с. 14 ). Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Не заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що шлюбні відносини із позивачкою припинені із січня 2017 року (а.с. 13 ). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку осіб, які беруть участь у розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 18 жовтня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Федосієнко), виконкомом Радянсько-Слобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено відповідний запис за № 06. Від сумісного життя сторони мають малолітніх дітей доньок: Анастасію, [INFO] та Катерину, [INFO]. Шлюбні відносини припинені із січня 2017 року. Спір з приводу майна та визначення місця проживання дітей відсутній. Приймаючи до уваги наявність у сторін малолітніх дітей, обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам малолітніх дітей, що має істотне значення у даній справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України , понесений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів. З відповідачем проживають за різними адресами, сімейних стосунків не підтримують. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сім'ї неможливим. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи позивач, в судове засідання не з'явилася. Через канцелярію суду надала заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з травня 2017 року. Спільна дитина [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишається проживати із нею ( а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив позов задовольнити, зазначивши, що шлюбні відносини з позивачем припинені з травня 2017 року (а.с. 14 ). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку осіб, які беруть участь у розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 06 серпня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 1179. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спір з приводу майна та визначення місця проживання дитини відсутній. Приймаючи до уваги наявність у сторін малолітньої дитини, обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення у даній справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України , понесений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з квітня 2016 року. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сімї неможливим. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу за спільною згодою буде проживати із матірю. Просила після розірвання шлюбу змінити їй прізвище «Соломаха» на дошлюбне «Заводенко». Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 вересня 2017 року було задоволено клопотання відповідача про надання строку для примирення. Призначено сторонам по справі подружжю [PERSON] та [PERSON] строк для примирення терміном три місяці. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи позивач, в судове засідання не зявилася. Через канцелярію суду надала заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. ( а.с. 22). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився ( а.с. 19). Заяви про розгляд справи без його участі та заперечення проти позову суду не надав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 21 листопада 2015 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Заводенко) Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції зареєстрований шлюб, про що було складено відповідний актовий запис за № 2459. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спір з приводу майна та визначення місця проживання дитини відсутній. Приймаючи до уваги наявність у сторін малолітньої дитини, обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення у даній справі. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів. Шлюбні відносини з відповідачем припинені. На даний час з відповідачем проживають окремо. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сімї неможливим. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Черкас». Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи позивач, в судове засідання не зявилася. Надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперчує ( а.с. 21 ). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить телефонограма. Заяви про розгляд справи без його участі та відзив на позов суду не надав. 17 травня 2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 , 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 березня 2013 року між [PERSON] та [PERSON]єю Володимирівною (дошлюбне прізвище Комлак) виконкомом Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 02. Від сумісного життя сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який, як вбачається із довідки виконкому Киїнської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 585 від 23.03.2018 зареєстрований та проживає разом із позивачем [PERSON] ( а.с. 4,8 ). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги наявність у сторін малолітньої дитини, обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення у даній справі. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, що породжувало конфлікти. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сімї неможливим. На даний час з відповідачем поживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від сумісного життя мають неповнолітніх дітей дочок: Елизавету, [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO]. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Дедок». Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи позивач, в судове засідання не зявилася. Через канцелярію суду надала заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, додатково зазначивши, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з літа 2017 року. Спір з приводу визначення місця проживання дітей відсутній, після розірвання шлюбу неповнолітня дитина [PERSON] залишається проживати з нею. Дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], залишаються проживати з батьком. ( а.с. 21). Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с. 22 ). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку осіб, які беруть участь у розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 02 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Ступак), відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 2645. Від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини у сторін припинені з літа 2017 року. Спір з приводу майна та визначення місця проживання дітей відсутній. Приймаючи до уваги наявність у сторін неповнолітніх дітей, обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітніх дітей, що має істотне значення у даній справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved