Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. Заявлені вимоги мотивує тим, що вона є дочкою [PERSON], яка померла 19.11.2016 в м.Макіївка, тобто на території, яка є тимчасово окупованою. Отримати свідоцтво про смерть у відділі РАЦС не можливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ для реєстрації факту смерті. Просить встановити факт смерті [PERSON], яка померла 19.11.2016 в м.Макіївка. В судовому засіданні заявник [PERSON] дала пояснення, аналогічні викладеним у заяві, додатково пояснила, що її мати [PERSON] хворіла тривалий час, потім 19 листопада 2016 року померла. Комунальна установа «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Макіївка» видала лікарське свідоцтво про смерть № 612 від 19 листопада 2016 року. Причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність, ішемічна хвороба серця, що підтверджено довідкою про причину смерті. Вона організувала поховання матері. Свідоцтво про смерть видане установою, яка розташована на тимчасово неконтрольованій території України. Раніше вона не могла звернутися до суду через важке матеріальне становище. Встановлення факту смерті потрібно їй для держаної реєстрації смерті матері та оформлення спадщини Просила встановити факт смерті 19 листопада 2016 року в селищі Свердлово міста Макіївка Червоногвардійського району Донецької області, Україна, [PERSON], яка народилася 23 лютого 1937 року в с.Красніково Хотинецького району Орловської області. Заінтересована особа Приморський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, представника в судове засідання не направив, надав письмову заяву від 05.04.2017, в якій просив розглянути справу за відсутності представника відділу, зазначив, що зявитися не має можливості, заперечень проти заяви [PERSON] щодо встановлення факту смерті [PERSON] не має (а.с.17). Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] (викладено російською мовою: «Кривовязова Елена Александровна») народилася 12 грудня 1958 року в м.Макіївка Донецької області, її батьками зазначено: «Крівовязов Олександр Сергійович», «Крівовязова Зінаїда Прокопівна» (викладено російською мовою: [PERSON], [PERSON]) (а.с.5). Згідно з свідоцтвом про шлюб [PERSON] (викладено російською мовою: «Кривовязова Елена Александровна») уклала шлюб 24.03.1979, їй присвоєно прізвище Панадій (а.с.6). Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу [PERSON] розірвала шлюб 20.07.1982, їй залишено прізвище Панадій (а.с.7). У свідоцтві про шлюб вказано про укладення 14.08.1986 шлюбу між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу присвоєні прізвища: Костюк, Костюк (а.с.8). З вказаних документів вбачається, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON]. У копії паспорта на імя громадянина України [PERSON] вказано, що вона народилася 23 лютого 1937 року в с.Красніково Хотинецького району Орловської області, зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.9). У лікарському свідоцтві про смерть № 612 від 19 листопада 2016 року, яке видане Комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Макіївка», зазначено що [PERSON] (викладено російською мовою: «Кривовязова Зинаида Прокофьевна»), [INFO], померла 19 листопада 2016 року. Місце проживання померлої: Донецька область, м.Макіївка, Червоногвардійський район, с.Свердлово, вул.Фрунзе, буд.1. Місце смерті: Донецька область, м.Макіївка, Червоногвардійський район, с.Свердлово, вул.Фрунзе, буд.1. Смерть настала вдома, причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність, ішемічна хвороба серця, що підтверджено також довідкою про причину смерті (а.с.11). Згідно з довідкою СКП «Благоустрій» м.Макіївки від 29.03.2017, виданої [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO] в тому, що померла [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO], похована на кладовищі с.Лісове 20.11.2016, Кіровський район. Свідоцтво про смерть № 049853 від 19.11.2016 (а.с.12). Листом відділу державної РАЦС Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області від 04.04.2017 відмовлено [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті та видачі відповідного свідоцтва про смерть [PERSON], яка померла 19.11.2016 у Червоногвардійському районі м.Макіївка Донецької області, Україна, оскільки медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на тимчасово неконтрольованій території, вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть закладами охорони здоровя, органами, установами, організаціями, місцем розташування яких є населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Крім того, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.3 ст.9 цього Закону, є недійсним і не створює правових наслідків. У звязку з чим для отримання свідоцтва про смерть заявнику було запропоновано звернутися до суду (а.с.13). Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. ЗУ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України»від 04.02.2016, який набрав чинності з 24.02.2016, ЦПК України доповнено ст.257-1, згідно з якою: Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч.1). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Воно може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч.4). Відповідно до п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.95 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Пунктом 18 Постанови передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Відповідно до ч.2,3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п. ґ ч.1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, підставою для проведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Частиною 6 розділу 5 встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Оскільки [PERSON] померла на тимчасово окупованій території, її смерть не може бути зареєстрована в органах ДРАЦС на підставі лікарського свідоцтва про смерть, що видано органом, який знаходиться на тимчасово непідконтрольній території Україні. Таким чином, заява [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON], яка померла 19.11.2016 у м.Макіївка Донецької області, Україна, яка визначена Верховною Радою України як тимчасово окупована територія України, подана дочкою померлої до суду за межами такої території України. Факт смерті підтверджується вказаними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Встановлення факту смерті має для заявниці юридичне значення, оскільки потрібно їй для держаної реєстрації смерті матері та оформлення спадщини. Тому вимоги заявниці про встановлення факту смерті [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved