Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] в м. Кадіївка Луганської області помер її чоловік [PERSON] . Їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть українського зразка, оскільки лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причини смерті були видані на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті померлої особи потрібно з метою отримання свідоцтва про смерть українського зразка. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що заявник [PERSON] має право на звернення до суду з цією заявою відповідно до приписів ч. 1 ст. 317 ЦПК України, що підтверджується належними та достатніми доказами, наявними в матеріалах справи. Згідно із копією паспорта громадянина України [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Стаханов Луганської області, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією лікарського свідоцтва про смерть №651 та копією довідки про причини смерті №651, виданих 19 вересня 2020 року медичним закладом самопроголошеної «Луганської народної республіки» за формою первинної облікової документації №106/у, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у ІТТ так званого «Стахановського ГУВС» самопроголошеної «Луганської народної республіки» внаслідок механічної асфіксії від стискання органів шиї петлею при повішенні. Відповідно до копії листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 31 березня 2021 року №144/21.11-110/2 заявнику було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті особи на підставі пред`явлених документів. Суд враховує, що м. Кадіївка (Стаханов) Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті померлої особи у встановленому законом порядку. При цьому, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки розуміє, що можливості збору доказів щодо факту смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, суд вважає доведеним факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Стаханов Луганської області, який помер [INFO] в м. Кадіївка Луганської області, Україна. Таким чином, заява [PERSON] про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved