Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житлом, у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин, а саме: будинком [ADDRESS] вказавши на ті обставини, що вона являється власником квартири [ADDRESS]. 03.12.2007 року було розірвано шлюб із відповідачем. Після розлучення з [PERSON] не підтримувала стосунки, жодних відомостей про його місце перебування їй не відомо. Відповідач з 2004 року за даною адресою не проживає, інтересу до даного житла не проявляє, не сплачує вартості комунальних послуг. Своєю пропискою у належному позивачу житлі відповідач створює перешкоди у належному користуванні власністю, оскільки плата за комунальні послуги нараховується на відповідача, хоча він даним житлом не користується, не користується і комунальними послугами. Покликаючись на наведене, позивач просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом у вказаній квартирі. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. На думку суду в справі є достатньо документів для її розгляду у відсутності відповідача, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши документи справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї протягом 6 місяців. Статтею 74 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку на підставі ст. 75 ЖК України. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданим Реєстраційною службою Луцького міського управління юстиції 13.01.2014 року (а.с. 2) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.01.2014 року (а.с. 3)квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] зверталася до Луцького міського відділу щодо перевірки паспортного режиму відносно [PERSON]. Згідно повідомлення Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 13.11.2013 року № 3261 (а.с. 7) встановлено, що відповідач за даною адресою не проживає з 2004 року по теперішній час. Отже, [PERSON] у спірному житлі без поважних причин не проживає понад 6 місяців, а тому втратив право користування спірним житлом. В судовому засіданні не встановлено жодних доказів про те, що позивач чинив перешкоди відповідачу у користуванні спірним житлом. Виходячи із наведеного, суд прийшов до висновку, що відсутність відповідача у спірному житлі понад 6 місяців - встановлені законом строки, не зумовлена поважними причинами, а тому позов про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], підставний і підлягає до задоволення. При прийнятті рішення, суд виходить з того, що факт реєстрації відповідача за вказаною адресою, впливає на права і обов'язки позивача. Зокрема, позивач змушена здійснювати оплату комунальних послуг виходячи з кількості осіб, які є прописаними за вказаною адресою. Реєстрація відповідача призводить до вимушеної більшої оплати за комунальні послуги. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають до стягнення судові витрати у справі.

Outcome: approved