Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частку у розмірі ? у праві спільної часткової власності на нежитлове приміщення технічного поверху загальною площею 68,0 кв.м, що знаходиться у [ADDRESS], вказавши, що 07 жовтня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було розірвано 5 листопада 2011 року. За час спільного проживання у шлюбі ними 14.11.2008 року було придбано за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі №11502, нежитлове приміщення технічного поверху загальною площею 68,0 кв.м., яке розташоване за адресою [ADDRESS] вартістю 129200 гривень. У зв'язку з розірванням шлюбу та припиненням будь-яких відносин із відповідачем, у них виникають спірні питання щодо подальшого використання майна, яке перебуває у спільній сумісній власності і згоди щодо цього вони досягти не можуть. Разом з тим, оскільки документи, що підтверджують право власності на спірне приміщення, знаходяться у відповідача, у неї є підстави вважати, що відповідач має намір вжити заходів щодо відчуження зазначеного вище нерухомого майна або в інший спосіб переоформити його на третіх осіб, щоб не проводити його розподіл. Зважаючи на те, що спірне майна розташоване на технічному поверсі, поділ в натурі шляхом виділення окремої ізольованої частини у власність кожному з них (до того ж з обладнанням окремого входу) є неможливим. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач та представник відповідача у судове засідання, яке було призначене на 16 травня 2014 року не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, у попередніх судових засідання позовні вимоги не визнали, вказавши, що кошти на придбання нежитлового приміщення [PERSON] позичив у свого брата, а тому вказане приміщення є його особистою власністю. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідчення свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об'єктивно встановлено, що 07 жовтня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який було розірвано 5 листопада 2011 року. 14.11.2008 року було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення технічного поверху загальною площею 68,0 кв.м., яке розташоване за адресою [ADDRESS] вартістю 129200 гривень, між [PERSON] та [PERSON], що посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі №11502. Відповідно до п.16 вказаного договору купівля [PERSON] нежитлового приміщення вчиняється за згодою дружини - [PERSON], справжність підпису якої на заяві засвідчено приватним нотаріусом [PERSON] Відповідно до вказаної заяви [PERSON] дає згоду своєму чоловікові [PERSON] на укладення договору купівлі нежитлового приміщення технічного поверху загальною площею 68,0 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS], за ціну та на умовах на її розсуд. Вона підтверджує, що гроші, які витрачаються на придбання об'єкта нерухомості , є їхньою спільною сумісною власністю. Придбане приміщення також буде об'єктом права спільної сумісної власності як таке, що набувається ними за час шлюбу. Статтею 65 СК України передбачено, що договір укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за довго ром, використане в інтересах сім»ї. Відповідно до ст.ст. 60, 69, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба) самостійного заробітку (доходу). Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про поряд поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 60 ЦПК України - - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Суду не надано доказу зі сторони позивача, що спірне майно, набуте за кошти, які належали йому особисто. Враховуючии вищевикладене та

Outcome: approved