Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи його тим, що 09 вересня 2009 року між нею та відповідачем виконкомом Федіївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 4. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, розбіжності поглядів, втрати почуття кохання та поваги. Подальше життя як подружжя, примирення і збереження сім`ї вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам дитини. В зв`язку з цим шлюбні стосунки фактично припинено з січня 2020 року та не ведеться спільне господарство. За вказаних обставин змушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 30 березня 2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду надійшла заява в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив проти їх задоволення. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом за наявності для того законних підстав, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, враховуючи думку учасників справи та дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 09 вересня 2009 року виконкомом Федіївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис № 4, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Федіївською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Миколо-Бабанською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області 22 грудня 2009 року (а.с. 7). Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Після розірвання шлюбу позивачка бажає відновити собі дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На цій підставі, суд вважає також можливим задовольнити вимогу, щодо відновлення дошлюбного прізвища позивачки. В судовому засіданні встановлено, що причиною розпаду сім`ї стало несумісність характерів подружжя, внаслідок чого часто виникали сварки, конфлікти свідком яких була дитина, що призвело до того, що сторони втратили почуття та повагу один до одного, збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. З огляду на викладене, а також те, що відповідач визнав позов та його визнання прийняте судом за наявності для того законних підстав, суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, сторони не проживають спільно та подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесений ним судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved