Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного 31 травня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області із [PERSON], актовий запис № 75. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 31 травня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO], який проживає із разом із нею. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, шлюбні відносини припинені з березня 2017 року тому, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати на примирення не згодна (а.с. 23). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за місцем реєстрації, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України (а.с. 11,13,22). Суд вважає за можливе розглянути справу в відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України. В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 31 травня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Зайченко) зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області про що в Книзі реєстрації актів укладення шлюбу зроблено запис за № 75 (а.с.3). Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Між сторонами по справі склалися і існують такі взаємовідносини, які суперечать інтересам позивача, дитини, виключають їх подальше спільне проживання, а тому шлюб необхідно розірвати. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «Скопінцева», суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Скопінцева». Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати тому необхідно стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 640 гривень 00 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved