Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати між нею та відповідачем шлюб, зареєстрований 17 лютого 2010 року Панютинською селищною радою міста Лозова Харківської області, актовий запис № 03. Позивач посилається на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17.02.2010 року, від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та буде проживати з нею і після розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на життя, між ними втрачена довіра і взаєморозуміння, з січня 2016 року сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведеться, до примирення сторони не прагнуть, подальше сумісне життя та збереження сімї вважає неможливим. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила залишити після розірвання шлюбу прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ВЛ № 130404, виданим 17.02.2010 року Панютинською селищною радою міста Лозова Харківської області, актовий запис № 03. Спір про розподіл майна сторонами в суді не заявлений. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із позову вбачається, що сімя фактично розпалася у грудні 2012 року, сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться, до примирення не прагнуть, відповідач фактично створив нову сімю, що є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд, враховуючи бажання позивача, вважає можливим залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище - [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія 1-ВЛ № 063412, виданого 31.10.2006 року Панютинською селищною радою міста Лозова Харківській області, актовий запис № 69. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, тому суд вважає, що після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом з матірю. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що спільне життя у сторін не склалося, між сторонами існують неприязні відносини, до примирення сторони не прагнуть, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Позивачем по справі при подачі позову до суду був сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією № 13 від 27.02.2017 року. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved