Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона є власником будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 1376 виданої відділом реєстрації місця проживання юридичного управління Кам`янець-Подільської міської ради у даному будинку зареєстровані троє людей, а саме відповідач [PERSON] В 2015 р. її сестра [PERSON] виїхала до Російської Федерації на постійне місце проживання та повертатись в Україну наміру не має. На неодноразові прохання знятись з реєстрації, пояснює, що займатись цим питанням не має бажання та часу. Тим самим чинить перешкоди у користуванні власністю, оскільки не може оформити субсидії, сплачує комунальні послуги в тому числі і за сестру. Факт не проживання відповідача в зазначеному будинку підтверджується актами перевірки паспортного режиму. Особистих речей відповідача в ньому не має, будь-якої участі в облаштуванні будинку вона не приймала, комунальні послуги не сплачує. Відповідач, яка не проживає за адресою [ADDRESS] , втратила право на користування будинком, внаслідок її відсутності без поважних причин понад один рік (ч.2 ст.405 ЦК України), тому, оскільки, в зв`язку з цим виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за неї, чим об`єктивно порушуються права позивача, тому змушена звернутися за захистом до суду. Позивач просить суд винести рішення яким: на підставі ст.ст. 391, 405 ЦК України визнати [PERSON] , [INFO] , такою що втратила право користування житловим будинком за адресою [ADDRESS] В суді позивач позов підтримала, просить його задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, направила заяву про розгляд справи без її участі, доводи позивача підтримує, просить позов задоволити. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач є власником 1/50 частиною домоволодіння [ADDRESS] , яка складається з житлового будинку Д-1, що складається з двох житлових кімнат площею 13,1 кв.м та 11,4 кв.м, кухні площею 10,7 кв.м, коридора площею 3,4 кв.м, кладової площею 4,8 кв.м, гараж літер «И», частини огорожі, згідно договору дарування частини домоволодіння від 22.12.2003 р., посвідченого приватним нотаріусом Рибаком С.Й., який зареєстровано в реєстрі за № 3085. Вказані обставини підтверджуються копією зазначеного договору дарування та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.06.2019 р. В зазначеній частині домоволодіння, яке належить позивачу також зареєстрована з 27.03.2007 р. відповідач по справі, що підтверджується копією домової книжки на належну позивачу частину домоволодіння та копією довідки про зареєстрованих в житловому приміщенні № 1376 від 12.06.2019 р. відділу реєстрації місця проживання юридичного управління Кам`янець-Подільської міської ради, копією паспорту відповідача. Відповідач в належній позивачу частині домоволодіння не проживає з 2015 р. Зазначену обставин відповідач визнала, що підтвердила в своїй заяві адресованій суду. Факт не проживання відповідача в квартирі позивача також підтверджується актами перевірки паспортного режиму від 25.01.2019 р., від 22.03.2019 р., від 23.05.2019 р. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Оскільки відповідач в належній позивачу на праві власності частині домоволодіння не проживає без поважних причин більше строку передбаченого ч.2 ст.405 ЦК України, витрат по утриманню частини домоволодіння позивача не несе, його реєстрація в частині домоволодіння позивача перешкоджає в отриманні субсидії, враховуючи визнання відповідачем позову, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved