Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вказавши, що 03 грудня 2017 року помер її батько [PERSON], який на день смерті був зареєстрований та проживав [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. На день смерті батька вона проживала разом з ним без реєстрації, а тому після його смерті прийняла спадщину в порядку, передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України. Вона є спадкоємицею батька за законом і з метою оформлення права на спадщину, звернулася до приватного нотаріуса Чемеровецького районного нотаріального округу, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини нею не підтверджено. Вказуючи на те, що на день смерті постійно проживала разом з батьком, просила заяву задовольнити. В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала повністю з підстав, викладених у ній. Представник Чемеровецької селищної ради Чемеровецького району Хмельницької області в судовому засіданні не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, направив на адресу суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити у його відсутності, не заперечує щодо задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявника, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Пункт 23 вказаної Постанови зазначає, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що 03 грудня 2017 року в с. Жердя Чемеровецького району Хмельницької області помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №314452, виданого Чемеровецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадкоємицею останнього за заповітом є його донька [PERSON]. За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали разом за адресою: вул. Центральна, 14 с. Жердя Чемеровецького району Хмельницької області до дня його смерті, що стверджується довідкою № 476 від 21.06.2018 року, виданою Чемеровецькою селищною радою Чемеровецького району Хмельницької області, [PERSON] у шестимісячний термін не заявила про відмову від спадщини, а тому відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до листа приватного нотаріуса Чемеровецького районного нотаріального округу [PERSON] №123/02-31 від 21 червня 2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили суду, що [PERSON] до дня смерті її батька [PERSON] проживала разом з ним по вул. Центральна, 14 с. Жердя Чемеровецького району Хмельницької області, де доглядала його. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час його смерті та відкриття спадщини, знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породжує для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved