Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 січня 2014 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 09. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17.01.2014 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з вересня 2017 року. Позивач вважає, що збереження шлюбу не можливе, тому просила розірвати шлюб. Крім того, зазначила, що після розірвання шлюбу донька залишиться мешкати разом з нею та надалі виявила бажання іменуватися прізвищем «[PERSON]». У судове засідання позивач, не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Однак надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, строк на примирення з відповідачем не потрібен. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також зазначив, що строк на примирення з позивачем йому не потрібен, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207цього Кодексу. Згідно ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 січня 2014 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 09 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17 січня 2014 року). Від шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02 липня 2014 року. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони фактично проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавав. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Згідно квитанції № 4_12 від 16 квітня 2018 року, позивачем під час звернення до суду з вказаним позовом сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн., який підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved