Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що квартира № 31 в будинку №8 по пров.Токарєва в м.Маріуполі є її приватною власністю на підставі договору купівлі-продажу від 26 серпня 2010 року. Реєстрація квартири підтверджується витягом з реєстру права власності на нерухоме майно. На даний час у квартирі зареєстровані три особи: позивач, її син [PERSON], її онука [PERSON], [INFO], що підтверджується копією особового рахунку № 303431 від 03.06.2015 року. Фактично у зазначеній квартирі проживає тільки позивач, інші зареєстровані особи не мешкають в квартирі з серпня 2012 року, що підтверджується актом від 11 червня 2015 року. У 2012 році відповідач [PERSON] виїхав за невідомою позивачу адресою, участі в утриманні житла не приймає, комунальні платежі не сплачує, його особистих речей в квартирі немає. З часу виїзду сина позивача [PERSON] відповідач [PERSON] разом з малолітньою [PERSON] виїхала за власним бажанням на постійне місце проживання за місцем її реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Право на житло малолітньої особи не було порушене. На даний час всі витрати з утримання майна несе тільки позивач. За весь час відповідачі не вживали ніяких заходів щодо реалізації належних їм прав користування житловим приміщенням, зі своєї сторони позивач зазначила. Що не створювала ніяких перешкод для проживання відповідачів за місцем реєстрації. Просила суд визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутності, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно належним чином. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, від в.о. начальника Служби у справах дітей надійшов лист про розгляд справи без участі їх представника, при винесенні рішення просили максимально врахувати інтереси дитини. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 16 серпня 2010 року на праві приватної власності належить квартира № 31 в будинку №8 по пров.Токарєва в м.Маріуполі (а.с.13). Реєстрація квартири підтверджується витягом з реєстру права власності на нерухоме майно від 26.08.2010 року (а.с.10). Згідно копії особового рахунку № 303431 в квартирі № 31 в будинку №8 по пров.Токарєва в м.Маріуполі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до акту КСН «Маркохім» від 11.06.2015 року [PERSON], [INFO], та його донька [PERSON], 11.02.2012 року н6ародження, не мешкають за адресою: м.Маріуполь. пров.Токарєва[ADDRESS], з серпня 2012 року, їх особисті речі в квартирі відсутні (а.с.30). Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Згідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог, а також те, що позивач [PERSON] є власником квартири № 31 в будинку №8 по пров.Токарєва в м. Маріуполі, а відповідачі, будучи зареєстрованими у вказаній квартирі, але фактично не проживаючими в ній, перешкоджають позивачу у користуванні та розпорядженні ним своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] та визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved