Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вказавши, що 24.05.2013 року померла її мати [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована та проживала [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. На день смерті матері вона проживала разом з нею без реєстрації, а тому після її смерті прийняла спадщину в порядку, передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України. Вона є спадкоємицею матері за законом і з метою оформлення права на спадщину, звернулася до приватного нотаріуса Чемеровецького районного нотаріального округу, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини нею не підтверджено. Вказуючи на те, що на день смерті постійно проживала разом з матір`ю, просила заяву задовольнити. В судовому засіданні заявниця та адвокат заявниці вимоги заяви підтримали повністю з підстав, викладених у ній. Представник Чемеровецької селищної ради Чемеровецького району Хмельницької області в судовому засіданні не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, направив на адресу суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити у його відсутності, не заперечує щодо задоволення заяви. Третя особа в судовому [PERSON] в судовому засіданні не заперечує щодо задоволення заяви. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Пункт 23 вказаної Постанови зазначає, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що 24 травня 2013 року в с. Івахнівці Чемеровецького району Хмельницької області померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №320267, виданого Чемеровецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадкоємицею останньої за законом є її донька [PERSON]. За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем. [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали разом за адресою: вул. Центральна, 44 с. Івахнівці Чемеровецького району Хмельницької області до дня її смерті, що стверджується довідкою № 169 від 16.04.2018 року, виданою виконкомом Івахновецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, [PERSON] у шестимісячний термін не заявила про відмову від спадщини, а тому відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до листа приватного нотаріуса Чемеровецького районного нотаріального округу [PERSON] №105/01-16 від 01.02.2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], підтвердили суду, що [PERSON] до дня смерті її матері [PERSON] проживала разом з нею по вул. Центральна, 44, с. Івахнівці Чемеровецького району Хмельницької області, де доглядала її. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на час її смерті та відкриття спадщини, знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породжує для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує. Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved