Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Посилається на те, що вона є власником незавершеного будівництвом житлового будинку [ADDRESS] . На вказаній житловій площі, окрім неї, зареєстрований [PERSON] . Відповідач по справі лише формально зареєстрований у зазначеному житловому будинку, однак насправді там не проживає. Нове місце його проживання їй невідоме. В спірному будинку відповідач не проживає з 2017 року, комунальні платежі не сплачує, не отримує за даною адресою кореспонденцію, його особистих речей в будинку немає і, взагалі будинком він не цікавиться. Перешкод у користуванні жилим приміщенням відповідачу вона не чинила. Він добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним будинком не користується понад три роки без поважних причин. А тому на підставі ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Крім того, допитана як свідок позивачка [PERSON] показала, що їй належить недобудований житловий будинок в цілому за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 02.10.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу Опришко С.І., у якому зареєстрована та постійно мешкає. Окрім неї, в будинку зареєстрований її онук [PERSON] . Вказує, що будинок придатний для проживання, в ньому зроблено ремонт, до будинку проведено електропостачання, газ, воду. У спірному будинку відповідач не проживає з 2017 року. Наразі вона вимушена продати будинок у зв`язку із похилим віком має намір переїхати ближче до сина і відповідно придбати там іншу нерухомість. Вказує, що намагалася розшукати онука за для добровільного зняття з реєстраційного обліку з житла, але останній зв`язок з нею не підтримує, його місце знаходження їй невідоме. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, а також не подав відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки та її представника, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником незавершеного будівництвом житлового будинку (відсоток готовності незавершеного будівництвом житлового будинку складає 81%), який розташований по [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційна довідка №219062175 від 05.08.2020 року). Згідно з довідкою виконавчого комітету Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою позивачці [PERSON] за №1534 від 04.08.2020 року, власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] та крім неї в будинку зареєстрований онук відповідач у справі [PERSON] , [INFO] . Згідно з актом №18 від 23.06.2020 року, затвердженим Острицьким сільським головою Цурканом В.І., відповідач [PERSON] не проживає по [ADDRESS] з 2017 року. Згідно статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною другою ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення, або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Таким чином, оскільки судом на підставі вищезазначених доказів встановлено обставини не проживання відповідача без поважних причин понад один рік у належному позивачці на праві власності незавершеному будівництвом житловому будинку по [ADDRESS] , в якому сторони фактично проживали і відповідач був зареєстрований, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про визнання відповідача таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Виходячи зі змісту ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, понесені нею судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст.16, 317, 319, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved