Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вище вказаної нерухомості. Позивач, є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] як її донька. У встановлений законом строк вона звернулася до державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю деяких оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду від неї надійшла заява про слухання справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити (а.с. 4). Відповідача в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечувала (а.с. 25). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла моя мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] на праві власності належала 1/12 частина вище вказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Чугуївською держнотконторою 01.06.1954 року, реєстровий № 2829, інші частини будинку вона успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] , якій особисто на праві власності належала 1/6 частина будинку, а інші [PERSON] фактично успадкувала після смерті своїх сестер: [PERSON] , померлої [INFO] (актовий запис про смерть № 212), якій на праві власності належала 1/6 частина будинку; [PERSON] , померлої [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ), якій на праві власності належала 1/6 частина будинку; [PERSON] , померлої [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ), якій на праві власності належала 1/12 частина будинку (а.с. 13-19). Всі сестри [PERSON] , яка є бабусею позивача, інших спадкоємців не мали, дітей у них не було, [PERSON] як і [PERSON] спадщину прийняли фактично оскільки мешкали разом та прийняли в управління та користування майно одна від одної, про відмову від спадщини не заявляли, однак відповідно до закону документально не оформили. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями є особи, які знаходяться в живих на момент відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року - для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Отже, після смерті матері позивача - [PERSON] , відкрилася спадщина на 2/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту не залишила. Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 ЦКУ право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово. Згідно статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач, як її донька, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Палацом реєстрації новонароджених 11.02.1977 року , та свідоцтвом про одруження [NUMBER] щодо зміни прізвища (а.с. 8, 10) та її сестра і відповідач по справі - [PERSON] , яка спадщину не прийняла та на неї не претендує. У встановлений законом строк позивач звернулася до державної нотаріальної контори зі сповіщенням про прийняття спадщини після смерті матері, однак, у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю деяких оригіналів правовстановлюючих документів. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 296/05 від 22.02.2012 року не передбачено оформлення спадкових прав за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа. Згідно з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України є правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Outcome: approved