Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати договір поруки № 20.00.000084 від 31 липня 2007 р., що укладений між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], за яким вона, як поручитель зобовязувалась відповідати за виконання зобовязання [PERSON] по кредитному договору № 20.00.000084 від 31.07.2007 р., припиненим; визнати іпотечний договір від 31 липня 2007 р. ВЕТ № 843739, укладений між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON], на квартиру № 42, загальною площею 30,96 кв.м., що розташована в будинку № 7 по вул. Генерала Жадова в м. Кіровоград, недійсним; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію договору іпотеки від 31.07.2007 р. укладеного між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] на квартиру № 42, загальною площею 30,96 кв.м., що розташована в будинку № 7 по вул. Генерала Жадова в м. Кіровоград; виключити з Державного реєстру заборон на відчуження майна реєстраційний номер № 5401199 від 31.07.2007 р. квартири № 42, загальною площею 30,96 кв.м., що розташована в будинку № 7 по вул. Генерала Жадова в м. Кіровоград. На обґрунтування позову зазначено, що 31.07.2007 р. між [PERSON] та публічним акціонерним товариством ВТБ було укладено кредитний договір № 20.00.000084. Вiдповiдно до п. 1.1. договору, банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, грошові кошти в сумі 21 000,00 дол. США, із сплатою 13,00 % річних з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 20 липня 2012 р. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором мiж позивачем та банком укладений договір поруки № 20.00.000084 вiд 31.07.2007 р., відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язувалась перед банком в повному обсязі солідарно вiдповiдати за виконанням [PERSON] зобов'язань, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмiрi та у випадках, передбачених кредитним договором. 20 серпня 2009 р., договором про внесення змін № 2 до кредитного договору від 31 липня 2007 р. № 20.00.000084, строк кредитування продовжено до 30 липня 2017 р. 11 березня 2011 р. мiж відповідачами було укладено договiр про внесення змiн № 3 до кредитного договору вiд 31 липня 2007 р. № 20.00.000084, згідно якого засобом забезпечення зобовязання виступає однокімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] м. Кiровоград. Позивач вказує, що не давала згоди на внесення змін № 2 від 20.08.2009 р. та № 3 від 11.03.2011 р. до кредитного договору якими було суттєво збільшено обсяг її відповідальності. Також 31 липня 2007 року мiж [PERSON] та відкритим акцiонерним товариством «ВТБ Банк», був укладений іпотечний договір ВЕТ 843739 від 31.07.2007 р., за яким [PERSON], передав в іпотеку банку нерухоме майно - квартиру № 42 у будинку № 7, що розташована по вул. Жадова м. Кіровоград, загальною площею 30,96 кв.м. Зазначає, що не надавала згоди на укладення іпотечного договору ВЕТ № 843739 вiд 31.07.2007 р., і їй не було відомо про те, що іпотечний договір було укладено. Позивач не надавала [PERSON] жодних повноважень на укладення будь-яких правочинів, юридичним наслідком яких є розпорядження спільним майном подружжя. В судове засідання позивач не зявилась, повідомлялась судом про час та місце розгляду справи належним чином, представник позивача надав до суду заяву, якою просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав. Представник відповідача публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в судове засідання не зявився, позовні вимоги не визнав у повному обсязі, про що подав до суду письмові заперечення. Вказав, що 20.08.2009 року між ВАТ «ВТБ Банк» та позивачем було укладено договір про винесення змін №1 до договору поруки від 31.07.2009 року № 20.00.000084, згідно якого поручитель поручається перед банком за виконання зобовязань [PERSON] щодо повернення кредиту, перерахування плати за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін, умови повернення та сплати яких встановлюється кредитним договором № 20.00.00084 від 31.07.2007 року та будь-якими додатковими угодами до нього (в т.ч. збільшуючими основне зобовязання), надалі все разом кредитний договір. Також 31.07.2007 року позивач надала нотаріальну згоду на здійснення її чоловіком [PERSON] застави та укладання договору застави (іпотеки) щодо майна, яке є їх спільною сумісною власністю, а саме: квартиру №42 в будинку №7, що розташована в м. Кіровограді, по вул. Жадова. При цьому зазначено, що отримання кредиту, про який їй відомо та виконання зобовязання, яке буде забезпечене заставою (іпотекою), а разом з цим і сама застава (іпотека), здійснюється її чоловіком в інтересах сімї на умовах, які вони попередньо обговорили і вважають вигідними для них. Крім того, представник відповідача звернувся до суду із заявою про застосування до позовних вимог строку позовної давності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Судом встановлено, що 31.07.2007 року між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» було укладено кредитний договір № 20.00.000084, згідно умов якого банк надає [PERSON] грошові кошти в сумі 21\~000 дол. США, зi сплатою 13,00 % річних на строк 60 місяців до 30 липня 2012 року /а.с. 13-14/. [PERSON] в свою чергу зобовязався повернути банку отриманий кредит та сплатити банку відсотки за користування кредитом у валюті кредиту до 30 липня 2012 року у розмірі та порядку, встановленому п. п. 8.1., 8.2. кредитного договору. Згідно п.п. 8.1., 8.2. кредитного договору, сплата банку відсотків за користування кредитом здійснюється на рахунок №22085000000067 у розмірі встановленому п .1.1. кредитного договору, здійснюється щомісячно в строк з 25 числа по останній робочий день поточного місяця. Погашення кредиту здійснюється на рахунок №22038000000058 щомісячно рівними частинами в строк з 25 числа по останній робочий день поточного місяця. Також 31.07.2007 року мiж [PERSON] та відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» було укладеного договір поруки № 20.00.000084 вiд 31.07.2007 року, відповідно до умов якого позивач поручається перед банком за виконання зобовязань громадянина [PERSON] щодо повернення кредиту, перерахування плати за користування кредитом, комісії, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюється кредитним договором №20.00.000084 від 31 липня 2007 року та будь-якими додатковими угодами до нього (в т.ч. збільшуючими основне зобовязання) /а.с. 29/. 20 серпня 2009 року між відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін № 2 до кредитного договору від 31 липня 2007 р. № 20.00.000084, яким викладено нову редакцію розділу 8 «Відповідальність сторін». В пункті 8.2. зазначено, що за невиконання зобовязання, передбачених п.п. 4.6., 4.7. цього договору позичальник сплачує банку штраф у розмірі 10 % від початкової суми кредиту, але не менше ніж 15000 грн. /а.с. 16-17/. Також, договором про внесення змін № 2 від 20.08.2009 року до кредитного договору від 31.07.2007 року № 20.00.000084 у пункті 1.1. викладається нова редакція Розділу 1 кредитного договору в якому строк кредитування збільшується до 30 липня 2017 року. 11 березня 2011 р. мiж [PERSON] та публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» було укладено договір про внесення змін № 3 до кредитного договору від 31 липня 2007 р. № 20.00.000084. Із змісту п. 3.7. цього Договору вбачається, що засобом забезпечення зобов'язання виступає однокімнатна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] /а.с. 18-23/. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як роз'яснено постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (п.22), відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Таким чином, посилання позивача, що вона не давала згоди щодо збільшення її відповідальності, а також розпорядження майном, суперечить п. 1 договору про внесення змін № 1 до Договору поруки від 31 липня 2007 року № 20.00.000084 від 29 серпня 2009 року, згідно якого поручитель поручається перед банком за виконання зобовязань гр.. [PERSON] щодо повернення кредиту, перерахування плати за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюється кредитним договором № 20.00.000084 від 31 липня 2007 року та будь-якими додатковими угодами до нього (в т.ч. збільшуючи ми основне зобовязання), надалі все разом кредитний договір, який [PERSON] підписала власноручно, як поручитель /а.с. 59/ . [PERSON] Анзорiвна та [PERSON] з 15 листопада 1986 року перебувають у шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с. 24/. Мiж Публічним акціонерним товариством ВТБ Банк та [PERSON], був укладений іпотечний договір ВЕТ № 843739 від 31.07.2007 р. /а.с. 11-12/. Вiдповiдно до умов договору іпотеки, [PERSON], передав Публічному акціонерному товариству ВТБ Банк в іпотеку нерухоме майно - квартиру № 42 у будинку № 7, що розташована по вул. генерала Жадова м. Кіровоград, загальною площею 30,96 кв.м. Предмет іпотеки належить [PERSON] на праві приватної власності, на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] 03.02.2002 за реєстровим № 303. Згідно Договору про внесення змін №1від 20.08.2009 року до Договору поруки від 31.07.2007 року №20.00.000084, Поручитель погоджується з будь якими додатковими угодами до Кредитного договору. Відповідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, на квартирі, що знаходиться за адресою м. Кіровоград вул. генерала Жадова, б. 7, кв. 42, що належить [PERSON] лежить заборона у звязку з наявністю іпотечного договору ВЕТ № 843739 від 31.07.2007 року. Посилання позивача на те, що вона не надавала згоди на укладення Іпотечного договору ВЕТ № 843739 від 31.07.2007 року, і їй не було відомо, що Іпотечний договір було укладено, суперечить заяві, відповідно до якої 31.07.2007 року [PERSON] надала нотаріальну згоду на здійснення її чоловіком, [PERSON], застави та укладення договору іпотеки щодо майна, яке відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України є їх спільною сумісною власністю, а саме квартира, розташована за адресою: вул. Жадова генерала, б. 7, кв. 42 м. Кiровоград. При цьому у заяві Позивач письмово стверджує, що отримання кредиту, про який їй відомо та виконання зобовязання, яке буде забезпечено заставою (іпотекою), а разом з цим і сама застава (іпотека), здійснюється її чоловіком в інтересах сімї на умовах, які вони попередньо обговорили і вважають вигідними для них. Зазначена заява від 31.07.2015 року, засвідчена приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] Заяву зареєстровано в реєстрі за №2366 /а.с. 55/. Посилання позивача на те, що необхідно було нотаріусом оформлювати згоду другого подружжя, а не заяву, суперечить «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», яка діяла на момент укладення правочинів станом на 31.07.2007 року, відповідно до п. 44 якої, правочини щодо належного подружжю на праві спільної сумісної власності майна, які потребують обов'язкового нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також правочини щодо іншого цінного майна можуть бути посвідчені нотаріусом при наявності письмової згоди другого з подружжя. Справжність підпису на заяві другого з подружжя про згоду на укладення такої угоди повинна бути засвідчена в нотаріальному порядку. Якщо в заяві другого з подружжя про згоду на відчуження спільного майна вказано, кому персонально (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, найменування юридичної особи) він погоджується продати, подарувати, заставити тощо спільно набуте майно, чи вказано ціну продажу, інші умови укладення угоди, нотаріус при її посвідченні зобов'язаний перевірити додержання умов, зазначених у такій заяві. Суд приходить до висновку щодо необґрунтованості й недоведеності позовних вимог, та необхідності відмови в їх задоволенні. Представником відповідача ПАТ «ВТБ Банк» подана заява про застосування строків позовної давності, однак, оскільки суд відмовляє у задоволенні позову по суті позивних вимог, то судом строк позовної давності не застосовується. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed