Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначає, що 28.11.2018 року в Золочівському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У цьому шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність взаєморозуміння. Вказує, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність поваги з боку відповідача до неї. Так, відповідач дозволяє собі ображати її нецензурними словами, що принижує її честь та гідність, застосовує до неї фізичне насильство, після чого у неї залишаються синці на тілі. Відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Сторони вже декілька місяців проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Позивач зазначає, що даний шлюб суперечить її інтересам та порушує її права, тому просить такий розірвати. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили такий задовольнити. Окрім того, позивач пояснила, що наміру зберігати шлюб у неї не має та строку для примирення просить не надавати. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, відповідач просить надати строк для примирення, оскільки він має намір зберегти сім`ю. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони зареєстрували такий 28.11.2018 року в Золочівському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис №173. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] . Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого сторони не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Позивач в судовому засіданні представила суду аудіозапис телефонної розмови відповідача з нею, з якого судом встановлено, що відповідач дійсно ображав її нецензурними словами, які принижували її честь та гідність. Окрім цього, постановою судді від 14.04.2020 року відповідача визнано винним у вчиненні домашнього насильства щодо позивача. При цьому, вказані події відбувались у присутності малолітньої дитини. Щодо заперечень відповідача, суд зазначає, що примушування позивача до збереження шлюбу є порушенням її права на особисту свободу. З часу подання позову, а це більше двох місяців, сторони мали достатньо часу для примирення, однак такого між ними не відбулось. Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що розірвання шлюбу, не є перешкодою для повторної реєстрації шлюбу, у випадку, якщо сторони налагодять між собою стосунки. Згідно з ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3, 4 ст 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Крім цього, суд, розриваючи шлюб між сторонами, враховує інтереси неповнолітньої дитини сторін, оскільки її повноцінний розвиток та виховання у сім`ї, у якій у батьків різні погляди на життя, шлюб, сім`ю, відсутнє взаєморозуміння, є неможливим. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження шлюбу, у зв`язку з чим такий слід розірвати, а позов відповідно задовольнити. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved