Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення коштів, посилаючись на те, що вона визнана цивільним позивачем та потерпілою від дій колишніх керівників кредитної спілки «Берегиня». Вироком від 11.11.2011 року по кримінальній справі № 1-17/11(Соснівський райсуд м. Черкаси) [PERSON] та [PERSON] присуджено сплатити їй 123096,87 грн. Жодної копійки від [PERSON] та [PERSON] вона не отримала. Від спілкування з нею [PERSON] ухиляється. За період з 11.11.11 року по теперішній час ніякі угоди між нею та відповідачами не укладались. Строк повернення грошей, вказаний в договорах закінчився в 2008 році. Весь час після цього терміну вона не може отримати грошей. Просить суд зобовязати відповідачів [PERSON] і [PERSON] виплатити їй заборгованість по депозитам за період з 01.07.2011 року по 31.12.2014 року, всього 48795,04 грн. Позивач декілька разів уточнювала позовні вимоги, останній раз 04.06.2015 року позивач скерувала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідачів на її користь 147049,48 грн. як відшкодування матеріальної шкоди (інфляційні, 3% річних за період з 11.11.2011 року по 30.04.2015 року згідно з ст. 509, 510, 525, 530, 625, 626, 631, 1046, 1049 ЦК України, ст. 27, 31 ЦПК України, ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки». Позивач до судового засідання надала заяву в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2011 року визнано [PERSON] винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 202, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України та призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки, з конфіскацією коштів або іншого майна, отриманого злочинним шляхом, та з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. Визнано [PERSON] винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 202, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України та призначено покарання у вигляді 10 років 1 місяць позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки, з конфіскацією коштів або іншого майна, отриманого злочинним шляхом, та з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. Стягнуто із засуджених [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь [PERSON] в якості відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в сумі 123096,87 грн. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 18 червня 2014 року перекваліфіковані дії засуджених, в іншій частині вирок залишено без змін. Згідно з ч. 4\~ст. 61 ЦПК України\~вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. До сьогоднішнього часу відповідачі ухиляються від повернення суми боргу незважаючи на вирок суду. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором. Позивачем надано до суду розрахунок суми позову, а саме 3% річних, інфляційних, яка складає 147049,48 грн. Суд погоджується з розрахунком позивача, який був наданий в судовому засіданні. Відповідачі заперечень та запитань щодо наданого розрахунку не надавалось та не надавалось власного варіанту розрахунку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідачів підлягає судовий збір у розмірі 1470,49 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а саме: стягнення з відповідачів на користь позивача 147049,48 грн. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved