Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення коштів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку,мотивуючи свої вимоги тим, що 28.04.2018 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований в Уманському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 139. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Вказує те, що спільне життя не склалось, їхній син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Крім цього відповідач зобов`язаний приймати участь в утриманні її шляхом сплати коштів (аліментів) до досягнення чином Артемом трирічного віку, в зв`язку з чим змушена звернутися до суду. Просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 28.04.2018 року в Уманському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що складено відповідний актовий запис №139. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Стягнути з відповідача - [PERSON] на її користь аліменти на утриманні неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини. Просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь кошти (аліменти) на її утримання у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку, тобто до [INFO] та покласти на відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, попередньо надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що шлюб сторін зареєстрований 28.04.2018 року в Уманському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 139, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть. Фактичні обставини справи, свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, сім`я розпалась остаточно, збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя - позивача, а вживання заходів для примирення суперечить моральним засадам суспільства, тобто шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки збереження шлюбу можливе тільки на паритетних засадах, на почуттях взаємної поваги та любові. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що у сторін народився [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач по справі - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с. 9). На даний час дитина знаходяться на утриманні позивача. Як встановлено судом, батько дитини матеріальну допомогу на його утримання не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання своєї дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Так, судом встановлено той факт, що неповнолітній[PERSON] , [INFO] , знаходиться на утриманні позивача, його батько у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу, у зв`язку з доглядом за дитиною [PERSON] , [INFO] , якому менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе, тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини та дружини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини та на утримання дружини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, і до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved