Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права на спадщину - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] Позивачка посилається на те, що [INFO] року померла її бабуся по лінії батька [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в [ADDRESS]. Спадщину після смерті бабусі вона прийняла, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із нею. Інших спадкоємців, які б претендували на це спадкове майно, немає. Даний будинок бабі перейшов у спадщину після смерті її чоловіка [PERSON], який помер у [INFO]. Фактично вступивши у володіння спадковим майном після смерті діді, баба свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса не отримувала, тому на даний час на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Коли вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовив їй у видачі такого свідоцтва, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно у спадкодавця. В зв'язку з цим просить в судовому порядку визнати за нею право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали повністю. Просять визнати за позивачкою право на спадщину - житловий будинок з надвірними будівлями. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти визнання права на спадщину за позивачкою. Пояснив, що позивачка на час відкриття спадщини постійно проживала разом із його матір'ю, тому вважається такою, що прийняла спадщину. Він як спадкоємцем за законом першої черги на спадщину після смерті матері не претендує. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець [PERSON] являлася матір'ю відповідача, а бабусею позивачки. Таким чином, позивачка являється спадкоємцем за законом п'ятої черги, а відповідач є спадкоємцем за законом першої черги. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивачка прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідками, виданими Тучинською сільською радою Гощанського району 11 лютого 2016 року за №№ 308, 309. Свідоцтво про право власності на житловий будинок було відсутнє, тому державна реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] не проводилася, що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Проте, відповідно до виписки з погосподарської книги, виданої Тучинською сільською радою Гощанського району, вбачається, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS], рахується за [PERSON]. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. З довідки, виданої Тучинською сільською радою Гощанського району 11 лютого 2016 року за № 309, вбачається, що [PERSON] фактично вступила у володіння спадковим майном після смерті свого чоловіка [PERSON], так як спільно проживала з ним, але у встановленому законом порядку право на спадщину за життя не оформила. Таким чином, відповідно до положень ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно з положеннями ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІУ державна реєстрація прав на нерухоме майно є обов'язковою. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Оскільки житловий будинок, що належав дідові позивачки, був побудований і зареєстрований в погосподарській книзі сільської ради до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», то суд вважає, що право власності на будинок спадкодавцем набуто в установленому законом порядку. Коли позивачка звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовив їй у видачі такого свідоцтва, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно, що підтверджується письмовою відмовою нотаріуса від 03 березня 2016 року. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В зв'язку із відсутністю свідоцтва про право власності на житловий будинок у спадкодавця право на спадщину в даному випадку може бути визнано лише в судовому порядку.

Outcome: approved