Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог вказує, те, що [INFO] року у с. Пилява Старосинявського району померла її мати [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,32 га., що розташована на території Пилявської сільської ради та посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серія [NUMBER] який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. За життя [PERSON] розпорядилася вказаною земельною ділянкою, склавши заповіт на неї. Позивач стверджує, що про наявність заповіту її не було відомо, у березні 2017 року батько віднайшов вказаний заповіт тому вона звернувся до нотаріуса, однак її відмовлено у прийняття заяви у зв'язку з пропуском строку подання заяви для прийняття спадщини. Позивач вважає, що встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин, так як вона не знала про існування заповіту. З врахуванням вказаних обставин просить визначити додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позові, вказавши, що поважними причинами пропуску позивачем строку прийняття спадщини після смерті спадкодавця, є відсутність відомостей про заповіт, тому просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивач мала можливість вчасно звернутися до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] за заповітом, однак цього не зробила. Доводи позивача про те, що саме він віднайшов заповіт і надав їй у березні 2017 року не відповідають дійсності, так як він і сам не знав про цей заповіт, а всі документи, в тому числі свідоцтво про смерть, державний акт і заповіт знаходяться у дочки. Тому заперечує відносно визначення позивачу [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року у с. Пилява Старосинявського району померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 14.10.2011 року виконавчим комітетом Пилявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, актовий запис №80. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Судом встановлено, що 12.03.2010 року [PERSON], [INFO], склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Пилявської сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, зареєстрований у реєстрі за № 2, згідно з яким земельний пай ( Державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] виданий Пилявською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області) заповіла дочці [PERSON], що мешкає в с.Пилява Старосинявського району. Як вбачається із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №47311490 від 04.04.2017 року після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року не в давалися. Позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 04.04.2017 року, але отримала роз'яснення про необхідність встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса Старосинявського районного нотаріального округу Хмельницької області від 04.04.2017 року №318/02-14. Відповідно до довідки №261 від 24.04.2013 року Пилявської сільської ради встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO] року до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS]. На час відкриття спадщини з нею проживали чоловік - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON] - [INFO] Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до п.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визначено що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними з урахуванням роз'яснень, які містяться у абз. 6 п. 24 ППВСУ від 30.05.2008 року N 7, згідно з якими поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як, зокрема, необізнаність про норми законодавства, незнання про існування заповіту, тощо. У відповідності до вимог ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач, звертаючись до суду з позовом, як на поважну причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, посилається на те, що вона про існування заповіту не знала, а лише в березні 2017 року батько знайшов і віддав їй заповіт. Разом з тим, доводи позивача про відсутність відомостей про складений на її користь заповіт, не були доведені в ході судового розгляду належними і допустимими доказами. Також судом враховується, що оригінали документів: свідоцтва про смерть, заповіту, державного акту знаходяться у позивача та надавалися суду для огляду. Таким чином, суд вважає, що об'єктивних, непереборних, істотних труднощів у позивача для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців після смерті [INFO] року [PERSON] не було. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість та достовірність, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено поважності причин пропуску встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини та які були б пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed