Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: [PERSON], [PERSON], [PERSON] підприємства «Вінницька транспортна компанія», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є наймачем кімнати №136 в будинку № 98-А по вул. Магістратська (1-го Травня) в м. Вінниці. У вказаній кімнаті також зареєстровані її діти та відповідач по справі. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у 2005 році вони припинили шлюбні відносини, після чого він забрав з кімнати усі свої речі та виїхав. З того часу [PERSON] не проживає в зазначеній кімнаті, не сплачує комунальні платежі, які нараховуються згідно з кількістю зареєстрованих осіб. Позивач вимушена нести ці витрати самостійно разом з третіми особами. Будь-яких перешкод щодо користування житловим приміщення позивач не чинить. За таких обставин позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування кімнатою №136 в будинку № 98-А по вул. Магістратська (1-го Травня) в м.Вінниця та стягнути з нього судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував щодо заочного розгулу справи. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача [PERSON] підприємства «Вінницька транспортна компанія» в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка є сусідкою та одночасно відповідальною особою по поверху, де розміщена спірна кімната в гуртожитку, пояснила, що відповідач в кімнаті №136 гуртожитку по вул. Магістрацькій, 98а в м. Вінниці не проживає з 2005 року, ніякого його майна чи особистих речей в кімнаті не має, перешкод в користуванні йому ніхто не чинить, житловим приміщенням не цікавиться, платежів не сплачує. Заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані відповідними нормами Житлового кодексу України та Примірного Положення про гуртожитки щодо збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми мешканцями та порядку визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Судом встановлено, що 21.12.2000 року відповідно до рішення адміністрації та профспілкового комітету Вінницького підприємства «Трамвайно-тролейбусне управління» (правонаступником якого є Комунальне підприємство «Вінницька транспортна компанія») [PERSON] на склад сімї з 4 чотирьох чоловік ( [PERSON], дружина [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON]О.) був виданий ордер №239 на право зайняття кімнати №136 по вул.1-го Травня (нині Магістрацька), 98а в м. Вінниці. Відповідно до ст. ст. 128, 129 ЖК України, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Відповідно до п. 14 Примірного Положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року № 208, вселення в гуртожиток робітників, службовців, студентів, учнів та інших громадян провадиться в установленому порядку завідуючим (директором) гуртожитком або працівником, який його заступає, на підставі виданого адміністрацією підприємства, установи, організації ордера. За наведеного вбачається, що сімя вселена в спірну кімнату в гуртожитку в порядку передбаченому законодавством, яке чинне на час їх вселення. Вказаний гуртожиток є обєктом права комунальної власності територіальної громади м. Вінниці та закріплений за [PERSON] підприємством «Вінницька транспортна компанія». Даний гуртожиток є сімейним гуртожитком. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням,

Outcome: approved