Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] Свій позов мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 31.12.2013 року. Під час спільного проживання у них [INFO] року народився син [PERSON] . 29 вересня 2015 року шлюб між ними було розірвано. 19.11.2016 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , який і допомагає піклуватися про сина та матеріально його забезпечувати. Відповідач участь у вихованні малолітнього сина не приймає, не цікавиться його життям та здоров'ям. Таким чином, [PERSON] повністю самоусунувся від виконання обов'язку батька відносно своєї дитини . Сторони в судове засідання не з'явилися. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Від представника органу опіки та піклування Іваничівської РДА Гринюк Ж.Я. надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак до матеріалів справи долучена нотаріально посвідчена заява, згідно якої позов визнає повністю, не заперечує проти того, щоб його позбавили батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, шлюб було розірвано 29 вересня 2015 року. Під час спільного проживання у них [INFO] року народився син [PERSON]. (а.с.4 ) Після розірвання шлюбу [PERSON] проживає окремо , участі у вихованні сина не приймає. Про стан здоров'я дитини піклується лише мати [PERSON], яка забезпечує дитину всім необхідним для нормального розвитку та виховання. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа № 156/51/15-ц, виданого 25.02.2015 Іваничівським районним судом по справі про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина, станом на 01.05.2017 року заборгованість становить 11709,67 грн. З висновку органу опіки та піклування Іваничівської районної державної адміністрації від 26 травня 2017 року вбачається за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , оскільки він не піклується про дитину, не допомагає матеріально, не цікавиться його життям та здоров'ям , не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не бере участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Зазначені факти можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення [PERSON] до своїх батьківських обов'язків до дитини. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, хоча має реальну можливість їх виконувати, однак не вчиняє ніяких відповідних дій. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] в зв'язку з ухиленням від виконання своїх обов'язків по його вихованню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

Outcome: approved