Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя посилаючись, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 16 вересня 2011 року, від шлюбу дітей не мають. На даний час шлюбно-сімейні відносини припинили із-за відсутності взаєморозуміння, залежності відповідача від ігрових автоматів, на грунті чого між ними постійно виникали сварки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що сімя їх розпалась остаточно, примирення між ними неможливе. За час перебування у шлюбі за спільні кошти вони придбали автомобіль ВАЗ-21099, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який був оформлений на відповідача. В добровільному порядку відповідач відмовляється вирішити питання про поділ майна. Просила суд розірвати шлюб, залишити їй шлюбне прізвище «Удовицька», виділити їй в користування та власність на автомобіль ВАЗ-21099, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], стягнути з неї на користь [PERSON] на відшкодування вартості 1/2 ч. зазначеного автомобіля кошти в сумі 17 085,50 грн., стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати в сумі 1880 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність та у відсутність її представника, позовні вимоги підтримує та уточнюючи їх, просила стягнути з неї на користь [PERSON] вартість 1/2 ч. автомобіля в сумі 27 839,82 грн. відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 19 травня 2017 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 вересня 2011 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 809, від шлюбу дітей не мають. З січня 2017 року сторони не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, непорозумінь та сварок, що призвело до втрати почуттів поваги та любові, проживають окремо, і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час ніхто з них не приймав мір для поновлення сімї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати, прізвище позивачу залишити шлюбне. Також в судовому засіданні встановлено, що сторони за час перебування у шлюбі придбали автомобіль ВАЗ-21099, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Отже, зазначений автомобіль ВАЗ-21099, 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 55 679,65 грн. згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 54-17 від 19.05.2017 року, є спільною сумісною власністю сторін і їх частки рівні згідно до ч.1 ст.70 СК України, тобто по 1/2 ч. Відповідно до ч.2 ст.71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Сторони домовились про отримання відповідачем [PERSON] грошової компенсації за його частку в спільній сумісній власності подружжя, тому суд стягує з позивача на користь відповідача 1/2 ч. вартості зазначеного автомобіля в сумі 27 839,82 грн. та визнає за позивачем право власності на нього. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 280 грн., підтверджені документально.

Outcome: approved