Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку посилаючись, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 березня 2017 року задоволено її позов до [PERSON] про визнання права власності на житлові будинки, розподіл їх в натурі та розподіл в натурі приватизованої земельної ділянки. Визнано за нею право власності на 675/1000 ч. домоволодіння, розташованого в . [ADDRESS] Кременчуцького району Полтавської області та виділено в натурі житловий будинок літ. «Б», погріб окремо збудований літ. «Д», прибудова літ. «б», сарай літ. «В», сарай літ. «г», сарай літ. «Г», вимощення літ. «І», колодязя питного літ. «к», колонки питної літ. «к1», огорожі № 1, а за [PERSON] - на 325/1000 ч. домоволодіння та виділено житловий будинок літ. «А», сарай літ. «Е», огорожа № 2. Також виділено їй та відповідачу [PERSON] в натурі приватизовану земельну ділянку площею 950 кв.м. кожній за зазначеною адресою, але не визнано на них право власності, що стало перешкодою в державній реєстрації прав та обтяжень. Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 950 кв.м., з яких 215кв.м. - по земельній ділянці, розташованій в [ADDRESS] загальною пло¬щею 500 кв.м., наданій для будівництва і обслуговування житлового будин¬ку, господарських будівель і споруд домоволодіння, та 735 кв.м. по земельній ділянці, розташованій за вище вказаною адресою загальною площею 1400 кв.м. - наданій для ведення особистого підсобного господарств, а за [PERSON] приватизовану земельну ділянку площею 950 кв.м., з яких - 285 кв.м. по земельній ділянці, розташованій в [ADDRESS] загальною площею 500 кв.м., наданій для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд домоволодіння, та 665 кв.м. - по земельній ділянці загальною площею 1400 кв.м. наданій для ведення особистого підсобного господарства. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином відповідно до відтедження пересилання поштових відправлень. Суд, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини встановлену судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Судом встановлено, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 березня 2017 року визнано за [PERSON] право власності на 675/1000 частини домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] та виділено в натурі: житловий будинок літ. «Б», погріб окремо збудований літ. «Д», прибудова літ. «б», сарай літ. «В», сарай літ. «г» сарай літ. «Г», вимощення літ. «І», колодязь питний літ. «к», колонка питна літ. «к1», огорожа літ.№1, за [PERSON] - на 325/1000 частини домоволодіння за зазначеною адресою та виділено в натурі житловий будинок літ. «А», вартістю 40911 грн., сарай літ. «Е», вартістю 2031 грн., огорожа літ. №2 вартістю 963 грн.,- всього на суму 43905 грн. Виділено [PERSON] в натурі приватизовану земельну ділянку площею 950 кв.м., з яких 215 кв.м. - по земельній ділянці, розташованій в [ADDRESS] загальною площею 500 кв.м., наданій для будівництва і обслуговування житлового будин¬ку, господарських будівель і споруд домоволодіння, та 735 кв.м. по земельній ділянці, розташованій за вище вказаною адресою загальною площею 1400 кв.м. - наданій для ведення особистого підсобного господарства, що на плані зафарбовано в червоний колір, за [PERSON] в натурі приватизовану земельну ділянку площею 950 кв.м., з яких - 285 кв.м. по земельній ділянці, розташованій в [ADDRESS] загальною площею 500 кв.м., наданій для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд домоволодіння, та 665 кв.м. - по земельній ділянці загальною площею 1400 кв.м. наданій для ведення особистого підсобного господарства, що на плані зафарбовано в синій колір. Отже, житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. [ADDRESS] Кременчуцького району Полтавської області та земельна ділянка заз зазначеною адресою є власністю [PERSON] та [PERSON] Оскільки, не визнання за сторонами права власності на земельні ділянки стало перешкодою в державній реєстрації прав та обтяжень, чим були порушені їх законні права і інтереси, які необхідно поновити. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності. З огляду на викладене позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved