Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи Новодофінівської сільської ради Лиманського району Одеської про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 29.07.2017 року вона придбала у [PERSON] житловий будинок за адресою: Одеська область Лиманський район с.Вапнярка вул.Степова, 67. Згідно довідки Новодофінівської сільської ради Лиманського району Одеської області у зазначеному житловому будинку зареєстровані колишня дружина [PERSON] [PERSON] та його син [PERSON]. Відповідачі добровільно не знялися з реєстраційного обліку, не подали заяву до органу реєстрації, що змусило позивача звернутися з позовом до суду. Відповідачі більше року не проживають в будинку, не користуються житловою площею без поважних причин. Залишаючись бути зареєстрованими в будинку, який належить позивачу, відповідачі порушують його права як власника. В судові засідання, призначені на 14.02.2019р., 07.03.2019р. позивач [PERSON] не зявилася, про дату, час та місце проведення якого була сповіщена своєчасно, належним чином, копію ухвали про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін отримала 25.01.2019р., крім того надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, оскільки справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.21). В судові засідання, призначені на 14.02.2019р., 07.03.2019р. відповідачі [PERSON], [PERSON] не зявилися, про дату, час та місце проведення якого були сповіщені своєчасно, належним чином за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак до суду повернувся конверт з відміткою «Укрпошти» - «не проживають». Крім того, відповідне повідомлення про виклик відповідачів було розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.30) Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, відзиву на позовну заяву до суду від відповідачів не надходило. Згідно ч.7\~ст.128\~ЦПК України,\~у разі\~ненадання учасниками\~справи інформації\~щодо їх\~адреси судова\~повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи Новодофінівської сільської ради Лиманського району Одеської області, до суду не зявився, однак від сільського голови [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради (а.с.28). Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу від 29.07.2017р. [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок №67 по вул.Степовій с.Вапнярка Лиманського району Одеської області. Відчужуваний житловий будинок належав продавцю [PERSON] на праві особистої приватної власності (а.с.6). Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №93212489 від 29.07.2017, дійсно [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область Лиманський район с.Вапнярка вул.Степова, 67 (а.с.7) З довідки Новодофінівської сільської ради Лиманського району Одеської області №1080 від 10.12.2018р. вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с.8) Актом обстеження житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область Лиманський район с.Вапнярка вул.Степова, 67, від 18.07.2018р. встановлено, що відповідачі не проживають у вищевказаному житловому будинку з 30.12.2016р., також вони не являються родичами [PERSON], за комунальні послуги весь цей час не сплачують, підсобне господарство не ведуть, речі особистого вжитку останніх у будинку відсутні. (а.с.9). З листа Лиманського ВП ГУНП в Одеській області від 05.09.2018р. №45/р-53 зі, вбачається що відповідача [PERSON] та [PERSON], зареєстровані за адресою: [INFO], в період з 29.07.2017р. по 05.09.2018р. не зверталися до Лиманського ВП ГУНП в Одеській області з приводу перешкоджання їм в користування жилими приміщеннями за адресою: Одеська область Лиманський район с.Вапнярка вул.Степова, 67 (а.с.10). Крім того, відповідно до рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.04.2016р., шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON], зареєстрований 04.01.2001р. виконкомом Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис №1 розірвано (а.с.11). Згідно зі ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ст.150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.1 ст.156 ЖК УРСР, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить ст.405 ЦК України. Статтею 41\~Конституції України та статтею 1Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користуванняя жилим приміщенням у членів його сімї. Вказані висновки викладені у постанові ВСУ №6-158цс14 Статтею7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Позивачем\~доведено, що реєстрація відповідачів у належному позивачу будинку створює об'єктивні незручності та суттєві перешкоди у користуванні зазначеним майном. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (як зазначено вище), а саме від вирішення питання про позбавлення користуванням жилим приміщенням. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути із відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved