Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком по [ADDRESS] .Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником вищевказаного будинку. Відповідачі зареєстровані в будинку, проте понад рік там не проживають та добровільно із реєстраційного обліку не знімаються,чим створюють їй перешкоди як власнику будинку в користуванні та розпорядженні нерухомим майном. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, судові повістки повернулися до суду за закінченням терміну зберігання. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивача, добре знає її сім?ю та підтверджує те, що сини позивача [PERSON] та [PERSON] в будинку по [ADDRESS] не проживають більше року. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідка та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.06.1992 року (а.с.7). В даному будинку з 02.03.2006 року зареєстрований син позивача - відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , та з 27.03.2013 року - син позивача - відповідач по справі [PERSON] , [INFO] (копії свідоцтв про народження відповідачів - а.с. 10,11, довідка виконавчого комітету Кашперівської сільської ради № 961 від 24.07.2019 року про склад сім?ї позивача - а.с. 8, та довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Київській області від 20.08.2019 року - а.с.16,17). Проте відповідачі більше року в будинку не проживають, що підтверджується поясненнями позивача, актом депутата Кашперівської сільської ради від 24.07.2019 року (а.с.12) та поясненнями свідка. Статтею 41 Конституції України та ст. 319 ч. 1 ЦК України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Стаття 405 ч.2 ЦК України визначає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб, будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Враховуючи те, що відповідачі в будинку по [ADDRESS] понад рік не проживають, але зареєстровані в ньому і тим самим чинять перешкоди позивачеві у вільному користуванні та розпорядженні своєю власністю, зокрема в утриманні житлового будинку, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved