Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2003 року по 12 серпня 2016 року. Від даного шлюбу мають одну спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дитини, добровільно матеріальну допомогу не надає не регулярно, проживає окремо, просить стягнути на її користь аліменти на сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 березня 2017 року. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, проти позову не заперечує та згоден сплачувати аліменти на утримання дитини. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2003 року, який на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12 серпня 2016 року розірвано, що підтверджується копією рішення суду (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], батьком якого згідно свідоцтва про народження являється відповідач [PERSON] (а.с.3). Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с.4). Відповідач не приймає участі в вихованні, добровільно матеріальну допомогу надає не регулярно, проживає окремо, а відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, враховуючи вищевказане та проаналізувавши все в сукупності, прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, так як відповідач не заперечує і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, та стягнути з [PERSON] на користь позивачки аліменти на неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 березня 2017 року і до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved