Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 17.07.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тетіївського районного управління юстиції, актовий запис №53. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сімейні стосунки у них з чоловіком не склалися, він зустрів іншу жінку, тому вони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, їх сімя розпалася остаточно і зберігати її надалі недоцільно. Крім того позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 4000 гривень щомісячно, оскільки дитина проживає разом з нею та потребує матеріального утримання, а відповідач добровільно та регулярно матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивачка [PERSON] не прибула, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутності та уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], залишити їй прізвище, набуте у шлюбі [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 3000 гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 17.07.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тетіївського районного управління юстиції, актовий запис №53, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 17.07.1999 року (а.с.5). Від спільного проживання мають повнолітню доньку Юлію, [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (копії свідоцтв про народження дітей а.с.6,7). Син проживає разом із позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 1169 від 07.05.2018 року (а.с.9). На даний час сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, їх шлюб є лише формальним, зберігати який вони не бажають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено, щосторони проживати разом не бажають, як подружжя шлюбних стосунків не підтримують і в подальшому підтримувати наміру не мають, спільного господарства не ведуть, а тому суд приходить до висновку, що їх сімя розпалася остаточно і її збереження при таких обставинах суперечило б інтересам сторін та їх дітей. Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов?язані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~\~ст.\~182\~СК України,\~\~при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184\~цього Кодексу. \~Відповідно до\~\~ст.\~184\~СК України,\~суд\~за заявою\~одержувача визначає\~розмір аліментів\~у твердій\~грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином,\~аналізуючи \~зібрані по\~справі та\~досліджені в\~суді докази,\~враховуючи той\~факт, що\~сторони досягли\~згоди про\~розмір аліментів\~на утримання\~їх неповнолітньої\~дитини,суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів слід задовольнити, і стягує з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 3000 гривень щомісячно. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 704,80 грн. сплаченого нею та документально підтвердженого судового збору та стягнути 704,80 грн. судового\~ збору на користь держави, поскільки позивачка згідно законодавства звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved