Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позивачка в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 06 липня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає і перебуває на повному утриманні позивачки. Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 травня 2012 року відповідача було зобов'язано сплачувати аліменти у розмірі 500 гривень щомісяця до повноліття дитини. У зв'язку зі збільшенням мінімального розміру аліментів на утримання дитини позивачка просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються із відповідача до ? частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення повноліття, щомісячно, починаючи з часу набуття останніх змін щодо мінімального розміру аліментів 08 липня 2017 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання 02.05.2018, 30.05.2018, 20.06.2018 року не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштових відправлень за адресою реєстрації, які ним отримані особисто, про що свідчить особистий підпис відповідача. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. 20.06.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлено, що згідно повторної копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 390870, виданого 29 вересня 2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білокуракинського районного управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народилася 09 червня 2011 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 травня 2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з 17.04.2012 року та до повноліття дитини (а.с.9). Дитина [PERSON] проживає з матір'ю, [PERSON] (а.с.4). Позивачка перебуває в Білокуракинському РЦЗ на обліку як безробітна (а.с.8) Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Позивачем не доведено покращення матеріального стану відповідача, появу можливості у відповідача сплачувати аліменти у новому розмірі. Таким чином суд вважає, що позов [PERSON] є безпідставним і необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачеві у задоволенні позовних вимоги відмовлено, судовий збір з відповідача на користь позивача стягненню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed