Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області від 03.11.2014 р. з відповідача було стягнено на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 500 грн. на кожну дитину але не менше 30 % від суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Законом України «Про державний бюджет» на 2018 рік передбачено, що прожитковий мінімум на дитину в Україні віком від 6 до 18 років з 01.06.2018 р. по 30.11.2018 р. становить 1944 грн. тобто аліменти які стягненні з відповідача по 500 грн. на кожну дитину є мінімальні. Її матеріальне становище також погіршилось у зв'язку з інфляційними процесами у державі, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку, що є загальновідомим фактом. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів У країни щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач працює, постійно отримує заробітну плату, не є особою похилого віку, працездатний, він має можливість сплачувати більшу суму аліментів на дитину щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється не тільки обов'язком матері але й батька. При цьому, інтереси дитини при визначені розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дитини, а не для матері. Позивач просить суд винести рішення яким: збільшити мінімальний розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03.11.2014 р. з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], до 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з дня подачі заяви та до повноліття дитини. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, направили суду заяви про розгляд справи без їх участі, просять позов задоволити, предстаник позивача не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками, причини неявки суу не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в спрві доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в своїй заяві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 03.11.2014 р. по справі № 674/1124/14-ц з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 500,00 грн. на кожну дитну щомісячно, починаючи з 01.08.2014 р. і до досягнення повноліття. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 висловив правову позицію (з урахуванням відповідної редакції закону), згідно із якою СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України); ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням; з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки); отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст. 182, 183, 184 СК України). Тобто, зміна (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше рішенням суду, із одночасною зміною способу стягнення аліментів зважаючи на конкретні обставини справи є допустимою, оскільки норми СК України імперативної заборони щодо цього не містять, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися. За приписами СК України: батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180); за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ст. 181 ч. 3); розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 ч. 2); той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину(ч.4 ст.183 СК України). Враховуючи, що позивач просить змінити розмір аліментів при цьому змінюючи спосіб стягнення аліментів, що після винесення 03.11.2014 р. судом по справі № 674/1124/14-ц рішення в позивача змінився в сторону погіршення матеріальний стан, про що свідчить як і збільшення віку дітей, а відповідно і збільшення витрат необхідних на їх утримання, так і збільшення мінімального розміру аліментів в зв'язку із змінами в законодавстві, розмір яких відповідно до ч.2 ст. 182 СК України в редакції Закону № 2037- VIII від 17.05.2017 р. не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому її вимоги в частині зміни розміру аліментів є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. В той же час суд враховує, що за змістом положень ст. 191 ч. 1 і ст. 192 ч. 1 СК України, у випадку звернення про збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред'явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову,

Outcome: partial