Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свою вимогу пояснила тим, що малолітній син знаходиться на її утриманні. На даний час позивачка з сином проживає окремо від відповідача. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, вихованням сина не займається. Оскільки відповідач добровільно допомогу не надає, це змушує її подати позов про стягнення аліментів. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій позовні вимоги зменшила до 25% і просить їх задоволити. Крім того, відмовилась від вимоги про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в заяві, поданій до суду, позовні вимоги позивачки визнав повністю. Суд, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.01.2010 року, згідно свідоцтва про шлюб від 22.01.2010 р. Серія [NUMBER] . Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 13.08.2012 року. Малолітній [PERSON] , [INFO] перебуває на утриманні матері [PERSON] . Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частин 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 3 статті 181 СКУ передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька i (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СКУ визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення по справі: матеріальне становище дитини та платника аліментів. В судовому засіданні встановлено, що малолітній син [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю і знаходиться на її утримані. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, вихованням сина не займається. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За ч.1 п.1 ст.367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного,

Outcome: approved