Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 07 травня 2011 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старовижівського районного управління юстиції Волинської області. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказуючи, що сімейне життя між ними не склалось, оскільки мають різні погляди на сімейне життя, обов`язки з виховання дітей, у подружжя відсутнє взаєморозуміння, з квітня 2018 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально і його збереження суперечить її інтересам, просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій заначив, що просить справу розглядати без його участі, погоджується на розірвання шлюбу. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Відповідно до положень частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 07 травня 2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Старовижівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис за № 7 (аркуш справи 7). Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 24 березня 2018 року (аркуш справи 10-11). Діти проживають разом з позивачем (аркуш справи 8). Судом встановлено, що позивач та відповідач подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу залишити за позивачем дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору залишити за нею, у зв`язку з поданою про це письмовою заявою.

Outcome: approved