Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] в с. Вишнопіль, Тальянівського району Черкаської області помер її батько, [PERSON], а до цього - [INFO] померла її мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, спадщину після смерті батька прийняла лише позивач - рідна дочка померлого [PERSON]; відповідач [PERSON] відмовилася від своєї частки у спадковому майні на користь позивача. Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] видане лише на частину спадкового майна, а саме: на грошові вклади, а на земельну частку (пай) не видано в зв'язку з тим, що відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), а також в зв'язку з тим, що позивач [PERSON] не надала доказів щодо фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном спадкодавцем на спадщину, що відкрилася [INFO] після смерті [PERSON]. Так, 18.07.1994 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що матиме право за законом заповіла батькові позивача - [PERSON], [INFO] [PERSON] померла; на день її смерті заповіт не змінено і не скасовано. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай) площею 2,58 га в умовних кадастрових гектарах без визначення частки в натурі, який знаходиться на території Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Вказаний сертифікат було втрачено позивачем. Позивач вважає, що після смерті [PERSON], [PERSON] прийняв спадщину у відповідності до ст.549 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) шляхом вступу в оперативне управління спадковим майном, оскільки протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, на підставі усної домовленості, яка мала місце між [PERSON], батьком позивача та [PERSON], якому [PERSON] при житті подарувала належний їй будинок. Батько позивача - [PERSON] з господарства [PERSON] забрав належне їй майно, а саме: телевізор з чорно-білим зображенням, слюсарний станок та сертифікат на право на земельну частку (пай). Таким чином, позивач, як спадкоємець першої черги за законом після смерті батька, прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотконтори та має право на успадкування земельної частки (паю), який належав [PERSON] та який успадкував її батько [PERSON] За наведених обставин позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 2,58 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області та належала [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], а [INFO] помер [PERSON], які, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.10.1967 року, являлися батьками позивача [PERSON] (а.с. 13). 01.12.1991 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 14). Оглядом копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 03.08.2010 року державним нотаріусом 3-ї Вінницької державної нотконтори Ковальською Л.В. спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач, відповідач [PERSON] відмовилася від своєї частки у спадковому майні на користь позивача. Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] видане лише на частину спадкового майна, а саме: на грошові вклади, а на земельну частку (пай) не видано в зв'язку з тим, що відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), а також в зв'язку з тим, що позивач не надала доказів щодо фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном батьком на спадщину, що відкрилася [INFO] після смерті [PERSON]. 18.07.1994 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що матиме право за законом заповіла батькові позивача - [PERSON] (а.с. 7). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 12). На день її смерті заповіт не змінено і не скасовано, про що є відмітка, датована 02.06.17 року (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай) площею 2,58 га в умовних кадастрових гектарах без визначення частки в натурі, який знаходиться на території Іванівської сільради Вінницького району Вінницької області, що підтверджується довідкою, виданою директором СТОВ «Хлібороб» №13 від 03.08.2017 року (а.с. 8). Вказаний сертифікат було втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Подільська Зоря» від 18.09.2014 року (а.с. 15). Після смерті [PERSON] її син, [PERSON] прийняв спадщину відповідно до ст.549 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) шляхом вступу в оперативне управління спадковим майном, так як протягом 6-ти місяців з дня її смерті розпорядився речами домашнього вжитку та у нього на руках був сертифікат на право на земельну частку (пай). Даний факт визнається та не заперечується відповідачем [PERSON] Дані правовідносини регулюються : ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; ст. 1261 ЦК України зазначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За даних обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved