Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на дитину, зазначивши, що під час перебування у шлюбі з відповідачем у них [INFO] року народилась дочка [PERSON]. Згідно рішення Ладижинського міського суду від 15.08.2007 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на дитину в розмірі 250 грн. щомісячно. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги дитині не надає, працює неофіційно та отримує нерегулярний і мінливий дохід, однак досить високий. Вважає, що аліменти, які на даний час стягуються з відповідача, в розмірі 250 грн. є недостатніми для належного утримання дитини, її матеріального забезпечення та духовного розвитку. На даний час вона не працює, бо доглядає другу дитину, яка народилась у 2013 році. Додаткових доходів немає, тому їй важко самостійно утримувати дочку, яка постійно потребує додаткових витрат на лікування та оздоровлення. Відповідач спроможний надавати аліменти в більшому розмірі. А тому звернулась до суду із даним позовом і просила збільшити розмір аліментів та щомісяця стягувати з відповідача на утримання їх дитини кошти в розмірі 1000 грн., починаючи з 15.04.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засіданні не з'явились. Позивач подала заяву, згідно якої просила справу заслухати в її відсутність. В разі неявки відповідача просила постановити заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON], в судове засіданні не з'явився. Повістка про його виклик у судове засідання, направлена за адресою його місця реєстрації, повернулась до суду із відміткою, що за вказаною адресою він не проживає. За таких обставин суд вважає, що судовий виклик відповідача здійснено належним чином і відповідач вважається належно повідомленим про розгляд справи. Зважаючи на неявку відповідача, повідомленого належним чином, за згодою позивача судом було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши докази і давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов про збільшення розміру аліментів обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у них [INFO] року народилась донька [PERSON]. 15.07.2007 року Ладижинським міським судом Вінницької області було прийнято рішення про стягнення з відповідача аліментів на дочку, у твердій грошовій сумі в розмірі 250 гривень щомісячно до її повноліття. Ці факти підтверджуються сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні: свідоцтвом про розірвання шлюбу, свідоцтвом про народження дитини, копією виконавчого листа. Спірним та таким, що підлягає доказуванню є питання щодо можливості та необхідності збільшення розміру аліментів на дитину. Судом встановлено, що у позивачки 12.07.2013 року народилась ще одна дочка [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Позивач стверджує, що на даний час не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Суд вважає, що дане твердження позивача слід прийняти до уваги при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача, оскільки позивач, доглядаючи дочку [PERSON], позбавлена можливості заробляти кошти на утримання дочки [PERSON]. Крім того, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються із відповідача слід збільшити і з тих підстав, що аліменти були визначені судом у твердій грошовій сумі ще у 2007 році. З того часу значно збільшився розмір мінімальної заробітної плати (більш ніж у 2,6 раза), середньої заробітної плати по Україні. Більш ніж у 2 раза збільшився прожитковий мінімум для дітей, що відповідно потребує значно більших коштів на матеріальне утримання дитини. Крім того, позивач стверджує, що для нормального розвитку дитина позивач також несе витрати на відвідування нею гуртків, додаткових уроків, вистав, витрат на санаторно-курортне лікування та оздоровлення. Дані твердження позивача є логічними, а тому суд враховує вказані обставини при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі, який просить позивач - 1000 грн. на місяць. Відомостей про те, що відповідач не матиме можливості платити аліменти в такому розмірі, в матеріалах справи немає. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки відповідач [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає, що аліменти і надалі мають стягуватись у твердій грошовій сумі. Разом з тим, позивач просить стягувати аліменти у збільшеному розмірі починаючи з 15.04.2014 року. Однак, на даний час із відповідача вже стягуються аліменти на користь позивача за рішенням суду, а даний позов стосується лише збільшення розміру таких аліментів. Тому суд вважає, що стягнення аліментів у більшому розмірі має відбуватись починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили. А відтак позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України,

Outcome: partial