Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1\~000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивувала тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.12.2011 року, який розірвано рішенням суду від 22.01.2015 року. Під час шлюбу у позивача та відповідача народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 500-1000 гривень на місяць, проте з квітня 2017 року припинив надавати будь-які кошти на утримання сина, що змусило позивача звернутися до суду з цим позовом. Відповідач має мінливий дохід, інших утриманців не має, позивач потребує матеріальної допомоги від відповідача на утримання спільного сина. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений передбаченим законом способом, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на те, що позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який в розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.01.2015 року (а.с.3). 03.05.2012 року у подружжя народився син [PERSON], який після розірвання шлюбу батьків проживає разом з матірю. Син перебуває на повному утриманні матері. Позивач після реєстрації шлюбу 14.02.2017 року змінила прізвище на «Коваленко» (а.с.6). Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів(надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття. Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України. У цьому звязку судом встановлено, що відповідач по справі офіційно не працює, а тому аліменти з нього слід стягувати у твердій грошовій сумі. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що спільна дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її повному утриманні, що потребує значних коштів. Разом з тим, зважаючи на розмір заявлених вимог, суд вважає можливим встановити аліменти на рівні 1 000 грн. щомісячно, що буде розумним, справедливим та зваженим, з огляду на спільний обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аліменти підлягають стягненню в контексті\~ст. 191 СК України\~з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 03.08.2017 року. У відповідності до п. 1. ч.1\~ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень, на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved