Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визнати автомобіль «Opel Vectra», 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] об'єктом спільної сумісної власності її [PERSON], померлого [INFO] року, та визнати за нею право власності на ? частину зазначеного автомобіля. Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримала та пояснила, що вона та [PERSON] проживали однією сім'єю та вели спільне господарство в період з 2010 по 2014 роки, деякий час спільно проживали у [ADDRESS], а останні 2 роки орендували житло та проживали у м. Одесі де вони обидва працювали на ринку «7-й кілометр». [PERSON] працював реалізатором у ПП [PERSON], а вона працювала неофіційно. В цей час ні вона, ні [PERSON] не перебували у шлюбі. Шлюб реєструвати вони не вважали за потрібне. [PERSON] називав її дружиною, а більшість спільних знайомих вважали їх чоловіком і дружиною, вони мали спільний бюджет, спільно проводили час, разом приїжджали з м. Одеси до батьків у м. Цюрупинськ. Дитина позивача від попереднього шлюбу також проживала разом з ними і [PERSON] добре до неї ставився. Про їх спільне проживання з [PERSON] однією сім'єю знали її батьки та його батьки. [PERSON] помер [INFO] року. Під час спільного проживання з [PERSON] 06.07.2012 року ними було придбано автомобіль «Opel Vectra», 2004 року випуску. Цей автомобіль вони придбали за під час спільного проживання однією сім'єю за спільні кошти. Іншого майна, яке б мало цінність ними нажито не було. Також пояснила, що вони з [PERSON] мали автомобіль, марки якого вона не пригадує, який був придбаний «по-довіреності». Цей автомобіль був в їх користуванні ще певний час після придбання автомобіля «Opel Vectra», після чого був проданий. Вважає, що автомобіль «Opel Vectra», 2004 року випуску, є об'єктом спільної сумісної власності її та [PERSON], але відповідач не визнає її право власності на ? частину автомобіля. Тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки його батько помер, сестра заяву не подавала. Перед смертю [PERSON] хотів купити будинок для чого відклав кошти у сумі 15000 дол. США, якими після смерті позивача заволоділа позивач. Крім того, позивач заволоділа ювелірними виробами з золота, телефоном, телевізором, меблями та іншим майном. Також пояснила, що до початку спільного проживання її сина з позивачем у нього був автомобіль «Opel Vectra», 1989 року випуску, який був його особистою власністю, придбаний «по-довіреності», який він продав у 2012 році, а за отримані кошти придбав біль новий автомобіль. Також підтвердила, що з літа 2010 року позивач з її сином почали проживати разом однією сім'єю спочатку в м. Цюрупинську, а потім переїхали до м. Одеса. Проживали спільно до 2014 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю в [ADDRESS] з 2010 року та до переїзду до м. Одеси. Під час їх спільного проживання у них з'явився другий автомобіль. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю в м. Цюрупинську. Після переїзду до м. Одеси вони завжди разом приїжджали до м. Цюрупинська до батьків та разом поверталися. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач в період з 2010 по 2014 роки проживала разом з [PERSON] як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу у [ADDRESS] та продовжили спільно проживати у м. Одесі, що підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], а також не заперечується відповідачем. В цей час позивач та [PERSON] не перебували у шлюбі, що підтверджується рішенням Цюрупинського районного суду від 15.06.2011 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], рішенням Цюрупинського районного суду від 19.07.2011 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 04.07.2012 року [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу автомобіля «Opel Vectra», 2004 року випуску, згідно з яким продавець - ТОВ «Одеський ППК» продав, а [PERSON] - придбав зазначений автомобіль за 32000 грн. Факт передачі автомобіля підтверджено актом приймання передачі від 04.07.2012 року. 06.07.2012 року [PERSON] зареєстрував зазначений автомобіль в органах ДАІ, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. [INFO] року [PERSON] помер. Відповідач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу («Право спільної сумісної власності подружжя»). Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч. 2 ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, автомобіль «Opel Vectra», 2004 року випуску, придбаний у 2012 році слід визнати об'єктом спільної сумісної власності позивача та [PERSON], оскільки його набуто під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу, при цьому жоден з них не перебував у будь-якому іншому шлюбі, доказів про наявність договору, яким було б встановлено інше, суду не надано. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивач має право на визнання за нею права власності на ? частину автомобіля, оскільки він є об'єктом спільної сумісної власності, і таке право оспорюється відповідачем як спадкоємцем після смерті [PERSON] Суд не приймає до уваги доводи відповідача в щодо наявності у померлого до початку спільного проживання з позивачем іншого автомобіля і, що саме за кошти від його продажу було придбано автомобіль «Opel Vectra», 2004 року випуску, оскільки ці обставини не підтверджені належними доказами. Тому підстав для визнання автомобіля «Opel Vectra», 2004 року випуску, особистою власністю померлого суд не вбачає. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] суд визнає обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved