Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Одеської міської ради, в якій просить визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS], у порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що звернувшись до Першої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, Першою одеською державною нотаріальною конторою листом від 25.09.2013р. №2115/02-14 [PERSON] з посиланням на норми ст. 182 ЦК України, ст.ст. 3, 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 4.18 глави 19 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», було відмовлено в оформленні спадку у вигляді 1/2 частини квартири та видачі правовстановлюючих документів на неї у зв'язку з тим, що право власності за [PERSON] на цю частину квартири не зареєстровано. Представник позивачки в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, просив суд розглядати справу за наявними у ній матеріалами. Представник Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання сповіщався належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом установлені такі фактичні обставини на підставі представлених стороною та витребуваних судом письмових доказів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 11.05.2013р. складено відповідний актовий запис №4759 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. На момент смерті [PERSON] належали: - 1/2 частина квартири [ADDRESS], загальною площею 29,9кв.м., житловою - 17,0кв.м. (далі - квартира), на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 11.05.1993р. №8-578. Право власності зареєстровано Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 29.05.1993р. за №19пр стор.26 реєстр 313; - 1/2 частина квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, складеного державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори - Вахненко Ю.О. від 19.08.2010р. №6-1183. Право власності не було зареєстровано; - грошові внески з нарахованими відсотками та компенсаційними витратами, що зберігаються в Філії Одеського обласного управління №10015/0597 Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Філії Одеського обласного управління №10015/0565 Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»; - грошові внески з нарахованими відсотками, що зберігаються в філії Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» у м. Одесі. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Оскільки [PERSON] заповіту не залишив, то спадкування після його смерті здійснюється за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На момент смерті [PERSON] його батьків та дружини вже немає в живих, інших дітей, крім позивача - не було, тому єдиним спадкоємцем є його донька - [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ГК України, для прийняття спадщини встановлюється термін у шість місяців, що починається з моменту відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Цивільним кодексом встановлено два способи прийняття спадщини. Так, положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною ж 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для оформлення спадку 17.07.2013р. [PERSON] звернулась до Першої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За її заявою було зареєстровано спадкову справу №250/2013. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 05.12.2013р. Чорною С.Г. - державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] були видані: - свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири, зареєстроване в реєстрі за №4-3275. Речове право зареєстровано 05.12.2013р. за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна - 232110351101; - свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески в філіях Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний анк України» та в філії Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» у м. Одесі. Першою одеською державною нотаріальною конторою листом від 25.09.2013р. №2115/02-14 [PERSON] з посиланням на норми ст. 182 ЦК України, ст.ст. 3, 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 4.18 глави 19 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», було відмовлено в оформленні спадку у вигляді 1/2 частини квартири та видачі правовстановлюючих документів на неї у зв'язку з тим, що право власності за [PERSON] на цю частину квартири не зареєстровано. На сьогодні провести реєстрацію права власності за [PERSON] не є можливим у зв'язку з його смертю, що призводить до невизнання права власності позивача на фактично наявне спадкове майно та позбавляє нотаріуса можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Згідно абзаців 1, 15, 16 п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 (далі - Лист №24-753/0/4-13), право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Право позивачки на отримання та оформлення прийнятої спадщини порушується через відсутність реєстрації права власності спадкодавця на спірну частину квартири. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі шляхом визнання права. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням викладеного, суд вважає, що є усі підстави для задоволення позову, так як позивачка не має іншої можливості захистити своє право.

Outcome: approved