Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, мотивуючи його тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на життя, випадки пияцтва та рукоприкладства відповідача. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], Романа, [INFO] Просить позов задовольнити, постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, визначити місце проживання трьох неповнолітніх дітей з нею . Позивач та її представник [PERSON] в судовому засідання позов підтримали повністю, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві і зазначили , що наданий судом строк для примирення позитивних наслідків не дав. Відповідач позов про розірвання шлюбу не визнав, посилаючись на своє небажання розривати шлюб з відповідачем . Проти вимог позивача про визначення трьох неповнолітніх синів [PERSON] ,[PERSON] ,[PERSON] з позивачем не заперечував. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2001 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей : сина [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], Романа, [INFO] Під час спільного проживання сторін в їх сім′ї виникали часті сварки і скандали , через відсутність взаєморозуміння , що призвело до втрати почуття кохання та поваги. Миритись позивач і підтримувати подружні відносини позивач категорично не бажає, сімя сторін розпалась, наданий судом за клопотанням відповідача строк для примирення позитивних наслідків не дав. Відповідно до ст.112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Стосовно визначення місця проживання дітей, позовні вимоги [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки відсутній спір і відповідач не заперечує , щоб сини [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], Роман, [INFO] проживали з матір»ю . Суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, вважає, що позов в частині розірвання шлюбу обґрунтований і підлягає до задоволення, оскільки частково мали місце обставини , якими позивач обґрунтовує позовні вимоги і наданий судом за клопотанням відповідача строк для примирення позитивних наслідків не дав. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до розяснень які зазначені і у Постанові Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Таким чином , оскільки позивачем при подачі позову до суду не було сплачено судовий збір, і суд не вбачає підстав для звільнення сторін від сплати судового збору, суд присуджує до стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь держави судового збору в сумі 243 грн 60 коп з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial