Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Шевченківської сільської ради Братського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно. В своїй позовній заяві позивач вказував на те, що [INFO] померла її [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) площею 12,65 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Шевченка. Позивач фактично вступила у володіння майном. Під час судового розгляду представник позивача зазначила, що позивач фактично вступила у володіння майном. Раніше не зверталася з позовом, оскільки працівники сільської ради казали їй, що вільні земельні ділянки на територій сільської ради відсутні. Пороте, після того, як на посаду сільського голови було призначено Шевченка Р.І., він це питання вирішив, та надав їм вільну земельну ділянку. В судове засідання представник відповідача не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченка розміром 12,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Братської РДА від 20 лютого 1997 року за № 33-а. (а.с. 3). Згідно відповіді Братської державної нотаріальної контори від 24.10.2017 року, спадкова справ після смерті [PERSON], померлої [INFO], не заведена (а.с. 30, 32). Позивач є спадкоємцем 5-ї черги за законом, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. Позивач фактично вступив у володіння та користування спадковим майном, так як, розпорядився особистими речами померлого, користується ними та розпоряджається. Під час судового засідання було встановлено, що сертифікат не земельну ділянку знаходиться у позивача, та надано суду викопіювання із зазначенням вільної земельної ділянки для передачі її у власність позивачу. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася 11 березня 2001 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року чинній на час виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», передбачений ст. 549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченка розміром 12,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з позивача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 3155 грн. 98 коп.

Outcome: approved