Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір у сумі 908 грн., місце проживання малолітньої дитини визначити з матір`ю. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначила, що з відповідачем з травня 2021 року разом не проживає, у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя. Сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Відповідач свій вільний час проводить поза сім`єю. Позивачка вважає подальше спільне проживання, збереження шлюбу не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Ухвалою судді від 20.08.2021 року по справі було відкрито провадження та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення судового збору визнав, просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони 09.06.2018 року зареєстрували шлюб, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Сторони не проживають та не бажають проживати разом і подальше збереження шлюбу суд вважає суперечило б інтересам кожної сторони. Визнання відповідачем пред`явленого позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з абзацом другим принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. До позовної заяви сторонами не додано будь-яких доказів для визначення місця проживання дитини з одним із батьків. Крім того, з матеріалів справи не вбачається спору між батьками про місце проживання дитини та суд приходить до висновку, що позов в цій частині не підлягає задоволенню. З відповідача підлягає стягненню на користь позивачки, сплачений нею при подачі позовної заяви, судовий збір.

Outcome: partial