Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору, повернення сплачених коштів та стягнення пені. Позивачем через свого представника також подано заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст. 149, 150 ЦПК України вжити заходів забезпечення цивільного позову, а накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті Фізичній особі підприємцю [PERSON] [INFO] , рнокпп [NUMBER] (зареєстрований відповідно до законодавства України внесений в ЄДРЮОФОП за записом № 20730000000032076 від 02.02.2015 року) адреса місця знаходження: [ADDRESS] номер засобу телефонного зв`язку: т./м. [NUMBER] офіційна адреса електронної пошти: [INFO], і знаходяться у нього чи в інших осіб. Також заявник просила суд заборонити Фізичній особі підприємцю [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] (зареєстрований відповідно до законодавства України внесений в ЄДРЮОФОП за записом № 20730000000032076 від 02.02.2015 року) адреса місця знаходження: [ADDRESS] номер засобу телефонного зв`язку: т./м. [NUMBER] офіційна адреса електронної пошти: e-[INFO] вчиняти дії спрямовані на припинення підприємницької діяльності. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду. Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити. Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заявник просить суд накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу, а також заборонити йому вчиняти дії спрямовані на припинення підприємницької діяльності. Проте позивач не надає суду жодного підтвердження того, що саме відповідачу належить на праві власності будь-яке майно та на його ім`я відкриті будь-які рахунки в банківських установах. Заборона відповідачу вчиняти дії спрямовані на припинення підприємницької діяльності, на думку суду, не є таким заходом, який може запобігти істотному ускладненню чи унеможливленню виконання рішення суду або ефективному захисту, або поновленню порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернулася. У зв`язку із вищенаведеним суд вважає, що у забезпеченні позову в даній справі слід відмовити. Виходячи з принципів справедливості та розумності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Outcome: dismissed