Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.10.2010 року позивачка з відповідачем уклали шлюб, про що у Виноградівському РАЦСі зроблено актовий запис за №155. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя і подружні відносини. Між ними повністю відсутнє порозуміння та повага один до одного, постійно виникають сварки і скандали, свідком яких є їхній син. Подружнє життя вони припинили, спору про поділ майна немає. За таких обставин, позивачка звернулася до суду із даним позовом про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, в судове засідання також не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позовних вимог. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.10.2010 року між сторонами було укладено шлюб, про що у Книзі реєстрації шлюбів Відділу реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за №155, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.10.2010 року. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина, син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що позивачка з відповідачем мають різні погляди на життя і подружні відносини. Між ними відсутнє порозуміння й повага один до одного, постійно виникають сварки і скандали, свідком яких є дитина сторін. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинено. Шлюб носить формальний характер. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Саме з цих міркувань, суд дійшов до висновку, що надання строку на примирення позитивних результатів не дасть, і буде суперечити інтересам сторін. Тому позов, заявлений позивачкою обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між нею та відповідачем слід розірвати. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка бажає залишити своє шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до переконання, що необхідно залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн., які відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України підлягають присудженню на її користь із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved