Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ їй в натурі ? частини житлового будинку № 45 по вул.. Перемоги с. Новопокровка, Чугуївського району, Харківської області з відповідною частино. Надвірних будівель та земельною ділянкою. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що вона є власником ? частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2007р., а решта ? частина цього будинку з відповідною часткою надвірних будівель та земельної ділянки належить [PERSON] З приводу користування будинком та земельною ділянкою між нею та відповідачем виникають спори, вона не одноразовао намагалася врегулювати виниклі непорозуміння у досудовому порядку, пропонуючи різні варіанти вирішення проблеми, але всі намагання були марними. Взагалі відповідач проганяє її з будинку, забороняє користуватися приміщеннями, зачиняє хвіртку, відключає світло, у звязку з чим вона вимушена мешкати в інших місцях. Оскільки відповідач добровільно укласти договір про виділ у натрі частки спільного майна та нотаріально його посвідчити відмовляється, вона вимушена звернутися до суду для захисту своїх прав. Позивач у судове засідання не зявилася. В ході розгляду справи представник позивача за довіреністю [PERSON] підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, пояснивши суду, що відповідач взагалі відмовляється виділити позивачу частину будинку, у звязку з чим позивач вимушена проживати у найманій квартирі, іншого житла вона не має, що є для неї дуже скрутним, оскільки тільки оформила пенсію, розмір якої є невеликим, і тому вона вимушена підробляти щоб оплатити наймане житло. З приводу проведеної судової будівельно-технічної експертизи представник позивача просив виділити позивачу частину будинку з надвірними будівлями та земельну ділянку за варіантом № 1 експертизи, посилаючись на те, що позивач є одинокою людиною, з невеликим розміром пенсії, розмір якої вона не може підтвердити, оскільки ще не отримувала її, і тому їй важко буде оплачувати комунальні послуги, а відповідач проживає разом з чоловіком та маленькою дитиною, і тому їм необхідніше більша житлова площа і вони мають змогу її утримувати. А з приводу поділу земельної ділянки пояснив, що варіант поділу земельної ділянки № 1 передбачає окремий двір для кожної частини будинку. Відповідач [PERSON] надала суду копію свідоцтва про шлюб, після укладення якого змінила своє прізвище на [PERSON]. В ході судового розгляду вона проти поділу будинку не заперечувала, пояснивши суду, що з будинку позивача ніхто не виганяв, хоча не заперечувала проти наявності конфлікту між ними з приводу проживання у будинку. З приводу проведеної судової будівельно-технічної експертизи - вона просила виділити їй частину будинку з надвірними будівлями та земельну ділянку за варіантом № 2 експертизи, посилаючись на те, що у цьому варіанті є ванна кімната, а вона не змозі сплачувати позивачу компенсацію за більшу частину будинку та переобладнувати частину будинку за варіантом № 1, оскільки вона є інвалідом. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 зазначеного кодексу наголошує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 61 ч. 1 ЦПК України зазначає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що будинок № 45 по вул. Перемоги, у с. Новопокровка, Чугуївського району, Харківської області належить [PERSON] та [PERSON] (по ? частині кожній) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу 21.12.2007р. та зареєстрованого у реєстрі за № 1916, що підтверджується договором купівлі-продажу від 21.12.2007р. та Витягом з Державного реєстру правочинів № 5193525 від 21.12.2007р. (а.с. 4, 5). Сторонами будинок зареєстровано у КП «Чугуївське МБТІ» за реєстровим № 12/1107 інвентаризаційна справа № 214 кв. 8, про що свідчить технічний паспорт на будинок, в якому зазначений розмір частки власності кожного ? частина (а.с. 6-8). Згідно наданого рішення виконавчого комітету Чугуївської районної ради від 08.06.1957 року, земельна ділянка площею 700 кв.м. по вул. Перемоги № 25, у с. Нова Покровка, Чугуївського району, яка згідно довідки Новопокровської селищної ради № 02-20/787 від 25.12.2014р. переадресовано у № 45, виділена для індивідуального будівництва у безстрокове користування (а.с. 10, 11). Згідно наданої довідки селищного голови Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківськоїх області № 701 від 12.11.2014р., [PERSON] неодноразово зверталась до селищної ради зі скаргами на дії своєї племінниці [PERSON], яка виганяла її з будинку, перешкоджала входу до будинку, виключала світло, закривала хвіртку, щоб та не зайшла до будинку, забороняла користуватися ванною кімнатою, і для перевірки фактів представники селищної ради відвідували домоволодіння та проводили бесіди з племінницею та її матірю, які завіряли, що налагодять відносини, але це не призвело до позитивних результатів (а.с. 9). Спірне домоволодіння складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 90,0 кв.м., прибудов літ. «А1», ганку літ «а1», надвірних будівель: сараї літ. «Б», літ. «В» та літ. «В1», ганку літ. «в», погрібу літ. «Г», колодязю літ. «К», вбиральні «У», огорожі літ. «№ 1» і хвіртки літ «№ 2», що розташовані на земельній ділянці загальною площею 834 кв.м.: під будинком 111 кв.м., під господарськими будівлями - 66 кв.м., під двором 309 кв.м., під огородом 348 кв.м. Судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються главою 26 ЦК України - Право спільної власності. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч.1 ст.367 ЦК, за домовленістю між ними. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності у відповідності до положення ч.1ст.364 ЦК. Якщо виділ у натурі із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина 2 ст.183 ЦК), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до положень статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень статті 356 ЦК України вбачається, що позивач і відповідач є суб'єктами спільної часткової власності. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Положеннями статті 364 цього ж Кодексу встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Як зазначено в Постанові Судової палати в цивільних справах Верховного суду України від 03.04.2013р., визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Досягти згоди щодо розподілу будинку в добровільному порядку сторони не можуть. На теперішній час в спірному домоволодінні проживає сімя відповідача, яка складається з неї, чоловіка та їхньої неповнолітньої дитини, які користуються усім спірним житловим будинком, надвірними будівлями та земельною ділянкою. Відповідач у судовому засіданні проти поділу будинку не заперечувала та не заперечувала про наявність конфлікту між нею та позивачем, що свідчить про перешкоджання позивачу користуватися будинком та земельною ділянкою і, як вона пояснила у судовому засіданні, спільне з позивачем користування будинком вважає не можливим, оскільки протягом останніх років між сторонами склалися вкрай неприязні стосунки. Оскільки сторони не можуть дійти згоди у питанні визначення порядку користування будинком, надвірними будівлями та земельною ділянкою, на якій вони розташовані, то суд вважає, що єдиним способом розв'язання цього конфлікту є розподіл житлового будинку, тобто виділ частини будинку в натурі і визначення порядку користування земельною ділянкою у відповідності до варіанту, запропонованому у висновку судової будівельно-технічної експертизи, який відповідатиме наступним основним критеріям, а саме: - досягнення максимальної ізоляції сторін одна від одної, а в разі відсутності можливості забезпечення їх повної ізоляції, розподіл домоволодіння у відповідності до варіанту, який залишає у спільному користуванні сторін як найменшу частину їх спільного майна та земельної ділянки, на якому розташоване домоволодіння; - дотримання вимог, встановлених ДБН 360-92**, ДБН В.2.2-15-2005, ДБН В.3.2-2-2009, ДБН А.3.1-5-2009, відповідно до яких мінімальна площа житлової кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15 кв.м., площа приміщення кухні складати не менше 7 кв.м.; - врахування сімейного, матеріального та фізичного стану сторін; - наявність узгоджень варіанту розподілу домоволодіння з органом місцевого самоврядування та дозвільними службами. Як встановлено судом і не заперечується сторонами, сімя позивача фактично складається лише з неї однієї, а сімя відповідача складається з неї, чоловіка та неповнолітньої дитини. На теперішній час сімя відповідача проживає у спірному житловому будинку, який має загальну площу 90 кв.м. Позивач досягла пенсійного віку і не має доходів, які б давали їм можливість здійснити суттєві переобладнання або прибудови до спірного будинку. В той же час, відповідач проживає разом з чоловіком, який є працездатним, на даний час є військовослужбовцем, проходить службу у зоні АТО, мають доходи, хоча відповідач є інвалідом, але доказів щодо встановлення групи інвалідності та розміру пенсії вона не надала, її чоловік має задовільний стан здоровя, оскільки, як повідомила відповідач у судовому засіданні, призваний на службу як доброволець, що дозволяє їм покращити свої житлові умови шляхом здійснення прибудови до частини будинку, яка виділяється у власність та користування відповідача. Наведені обставини не оспорювалися сторонами та підтверджені їх поведінкою в судовому засіданні і, відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України, доказування не потребують. У справі проведена судова будівельно-технічна експертиза № 1813/7893/7894 від 29.07.2014р., якою на розгляд суду експертом запропоновано два варіанти розподілу житлового будинку та надвірних будівель і відповідні ним два варіанти визначення порядку користування земельної ділянкою (а.с. 135-165). Суд вважає, що з запропонованих варіантів розподілу житлового будинку і визначення порядку користування земельною ділянкою, зазначеним вище судом критеріям та інтересам сторін максимально відповідає лише перший варіант розподілу домоволодіння, оскільки він: - забезпечує максимальну ізоляцію сторін; - залишає у спільному користуванні сторін лише незначну земельну ділянку площею 81 кв.м.; - забезпечує можливість безперешкодного і незалежного один від одного обслуговування сторонами зовнішніх сторін стін частини будинку, яка виділена кожному з них в користування; - повністю усуває спільне користування надвірними будівлями, окрім колодязя та огорожі з хвірткою; - дозволяє відповідачу покращити свої житлові умови шляхом здійснення прибудови до частини житлового будинку, яка виділяється йому у власність та користування; - не потребує від відповідача значних матеріальних витрат на переобладнання будинку, оскільки на нього покладається лише обов'язок закласти двірні прорізи та два віконних прорізи переобладнати в дверний проріз, демонтувати існуючий ганок і віконний проріз переобладнати у двірний проріз та влаштувати до цього входу ганок, на що можливо використання матеріалу від демонтажу існуючого ганку ; - облаштування системи опалення, газо-, електро, постачання кожному співвласнику окремо своєї частини будинку. За першим варіантом розподілу хоча позивачу і виділяється 4 приміщення, тоді як відповідачу 3 приміщення, але площа приміщень позивача більш як у двічі менша ніж площа приміщень відповідача, що відповідає стандартам для сімї з 3 чоловік. Також з надвірних будівель відповідачу виділяється 2 сараї та погріб, тоді як позивачу лише один сарай, при цьому також враховано склад сімї відповідача. Також цей варіант розподілу не передбачає проведення переобладнання будинку, яке порушило б конструкцію самого будинку Разом з тим, відповідачем не запропонований свій варіант розподілу спірного домоволодіння, який був розглянутий експертом при проведенні судової будівельно-технічної експертизи. Після проведення експертизи відповідач запропонувала провести розподіл будинку за другим варіантом, посилаючись на те, що для переобладнання необхідні великі кошти і вона не в змозі це зробити. Але в результаті запропонованого відповідачем другого варіанту розподілу житлового будинку: - відповідачу, сімя якої складається з трьох чоловік, виділяється у власність 57/100 частин спірного домоволодіння, що є меншим ніж за варіантом № 1; - цей варіант не передбачає окремого двору для кожного співвласника і не забезпечує можливість безперешкодного і незалежного один від одного обслуговування сторонами зовнішніх стін частини будинку, яка виділена кожному з них в користування. Запропонований у висновку експертизи другий варіант розподілу житлового будинку і відповідний йому варіант визначення порядку користування земельною ділянкою суд вважає неприйнятним, оскільки за цим варіантом відповідачу надається у користування земельна ділянка, яка фактично не дозволяє йому покращити свої житлові умови і прибудувати до своєї частини будинку житлові або підсобні приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи зі змісту заявлених позивачем вимог, відсутності зустрічного позову відповідача та встановлених судовим розглядом обставин, суд вважає, що позивач має право на виділ належних їй 1/2 частин спірного домоволодіння в натурі, і визнає доцільним провести його розподіл шляхом розподілу житлового будинку з надвірними будівлями та визначення порядку користування земельною ділянкою відповідно до першого варіанту розподілу домоволодіння, запропонованого висновком проведеної судової будівельно-технічної експертизи, оскільки це найбільше відповідає інтересам сторін. Саме перший варіант розподілу домоволодіння передбачає більшу площу житлового будинку для відповідача, сімя якої складається з 3 чоловік, та більшу частину надвірних будівель, також виходячи з кількості членів сімї відповідача. Переобладнання, які необхідно провести для здійснення розподілу житлового будинку за цим варіантом, суд вважає доцільним покласти на кожну зі сторін у відповідності до тієї частки будинку та надвірних будівель, які виділяються кожному з них у власність. Розглядаючи посилання відповідача на неможливість переобладнання будинку у звязку з тяжким матеріальним становищем, суд зазначає, що чоловік відповідача є працездатним, молодшого, ніж позивач віку, також відповідачем не надано відомостей про встановлення їй групи інвалідності, чи може відповідач працювати, чи ні. Отже, відповідачем не надано доказів про неможливість проведення переобладнання та перебудови, на що постійно у судовому засідання посилалась відповідач. Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У звязку з виділенням позивачу частини домоволодіння, яка є на 12/100 частин меншою розміру її ідеальної частки у праві власності на спільне майно, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію, яка визначена висновком судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 10556,50 грн. та перерозподілити між співвласниками розмір часток у праві власності на спірне домоволодіння та і визнати за позивачем право власності на 38/100 його частин замість права власності на 1/2 частини, а за відповідачем - право власності на 62/100 частин замість права власності на 1/2 частину. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються із сплаченого позивачем судового збору (а.с. 1), а також витрат по оплаті судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 5376 грн. (а.с. 135). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved