Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати між нею та відповідачем шлюб, зареєстрований 26 листопада 1999 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лозівського міськвиконкому Харківської області, актовий запис № 463. Позивач посилається на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 26.11.1999 року, від даного шлюбу вони мають спільних двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та будуть проживати з нею і після розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на життя, між ними втрачена довіра і взаєморозуміння, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведеться, до примирення сторони не прагнуть, подальше сумісне життя та збереження сімї вважає неможливим, тому він змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, діти залишаться проживати разом з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище - Вииник. Представник позивача - адвокат [PERSON] підтримала позовну заяву, просила її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВК № 104640, виданим 26.11.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міськвиконкому Харківської області, актовий запис № 463. Спір про розподіл майна сторонами в суді не заявлений. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із позову вбачається, що сімя фактично розпалася у березні 2015 року, сторонами подружні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться, до примирення сторони не прагнуть, що є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає можливим залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище - [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Дитина проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, тому суд вважає, що після розірвання шлюбу діти будуть проживати разом з матірю. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що спільне життя у сторін не склалося, між сторонами існують неприязні відносини, до примирення сторони не прагнуть, що є підставою для розірвання шлюбу, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Позивачем по справі при подачі позову до суду судовий збір не сплачений. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду позову немайнового характеру з 01.01.2016 року справляється судовий збір в сумі 551,20 грн., тому суд вважає за необхідне сплату судового збору необхідно покласти на сторони в рівних долях, оскільки в розірванні шлюбу винні обидві сторони.

Outcome: approved