Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення боргу; з [PERSON] кошти у розмірі 352500 гривень, що еквівалентно 15000 доларів США, або ? грошового зобов'язання, з [PERSON] грошові кошти у розмірі 117500 гривень, що еквівалентно 5000 доларів США, або ? грошового зобов'язання, а також судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3662 гривень. Позивачка посилається на те, що 22 липня 2005 року був укладений договір позики, згідно якого позивачка [PERSON] передала грошові кошти у розмірі 30000 доларів США, а [PERSON], [PERSON] зобов'язалися повернути грошові кошти на вимогу позивачки. 17 вересня 2009 року вони повернули частину позики у розмірі 80000 гривень, що еквівалентно 10000 доларам США. 28 жовтня 2010 року позивачка направила на адресу відповідачів лист з вимогою повернути грошові кошти у розмірі 158800 гривень, що еквівалентно 20000 доларів США у строк до 31 грудня 2010 року. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є дружина померлого [PERSON], та [PERSON], донька померлого. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала. Підтвердила у судовому засіданні, що нею була підписана розписка щодо отримання грошових коштів у розмірі 30 000 доларів США, згодом спростовувала власні пояснення. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала. Свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили у судовому засіданні, що вони були присутніми під час написання розписки [PERSON] і [PERSON], при отриманні ними грошей; свідки завірили своїми підписами факт складення розписки від 22 липня 2005 року та послідуючої передачі грошових коштів. Вислухавши позивача, відповідачів, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 22 липня 2005 року був укладений договір позики, згідно якого позивачка [PERSON] передала грошові кошти у розмірі 30000 доларів США, а відповідачі [PERSON], [PERSON] зобов'язалися повернути грошові кошти на вимогу позивачки. 17 вересня 2009 року вони повернули частину позики у розмірі 80000 гривень, що еквівалентно 10000 доларам США. Судом неодноразово призначалися судово-почеркознавчі експертизи у даній справі, у зв'язку з невизначеною позицією відповідачки [PERSON] щодо підписання розписки. 04 серпня 2014 року експертною установою було повідомлено щодо неможливості надання висновку, чи виконаний рукописний текст і чи підписана розписка, датована 22 липня 2005 року [PERSON], померлим [INFO]; чи виконано рукописний текст самою [PERSON] або іншою особою. Це було пов'язано з ненаданням [PERSON] вільних зразків почерку та підписів. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики повинен бути укладеним у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позивач передав позичальнику обумовлену суму грошей, а позичальник їх отримав, про що склав відповідну розписку. (а.с.6) Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. В розписці від 22 липня 2005 року строк повернення боргу не вказаний. Згідно листа позивачки [PERSON] від 28 жовтня 2010 року вбачається, що на адресу відповідачів була направлена вимога про повернення боргу по розписці від 22 липня 2005 року. (а.с.8) 05 листопада 2010 року [PERSON] отримав вказану вимогу про повернення боргу. (а.с.8), однак не повернула суму займа. [INFO] [PERSON] помер. Згідно ст.545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобов'язання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Відповідно до вимог ЦК України розписка одночасно є документом, який підтверджує передачу грошей позикодавцем позичальнику, та укладення договору позики. Свідоцтво про право на спадщину жоден із спадкоємців не отримав. За положеннями ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з частиною першою ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Змістом статті 70 СК України передбачено принцип рівності часток у майні дружини та чоловіка. Тобто частка у майні - грошових коштах за договором позики складає: у [PERSON] - 10 000 доларів США, [PERSON] - 10 000 доларів США. Таким чином, вона повинна повернути позивачу за договором позики 10 000 доларів США. [PERSON] не отримала Свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON]. Позивачем не доведено, що спадкоємиця отримала у спадщину будь-яке майно, вартість якого є достатньою для задоволення вимог кредитора [PERSON]. Суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з [PERSON] грошових коштів за борговим зобов'язанням [PERSON] як зі спадкоємиці [PERSON] є необґрунтованою. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що доводи позивача є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються зібраними по справі доказами і відповідають вимогам закону, а тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], про стягнення грошових коштів за договором позики підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial