Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що з відповідачем по справі, [PERSON] , позивачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 2010 року. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON] - [INFO] . Шлюбно-сімейні стосунки між нею та відповідачем припинені, шлюб розірваний 19.02.2014 року Миронівським районним судом Київської області. З 2013 року по теперішній час відповідач жодного разу не цікавився життям сина [PERSON] , не піклується та не переймається його життям, ніякої участі у його вихованні не приймає, не цікавиться його станом здоров`я, матеріальної допомоги позивачу на утримання сина не надавав і не надає, він повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. 26 січня 2015 року позивачка [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] і взяла його прізвище. Від цього шлюбу вона народила трьох дітей, які на даний час малолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , батьками яких є позивачка [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Проживають вони всі разом однією сім`єю у будинку, який належить чоловіку позивачки - [PERSON] . Спільно з ними проживає і син [PERSON] . Чоловік позивачки - [PERSON] дуже любить сина [PERSON] , він в хороших стосунках з їхніми спільними дітьми, вони дуже гарно дружать, відносяться один до одного, не знаючи, що вони не рідні. На сьогоднішній день, син [PERSON] не знає, що чоловік позивачки - [PERSON] не є його рідним батьком, оскільки чоловік називає його тільки «мій син», а син називає його «татом». Чоловік позивачки - [PERSON] не відрізняє своїх дітей від її сина, він стверджує, що [PERSON] також його син і має намір його усиновити, щоб діти були всі на одному прізвищі, він дуже любить дітей і в однаковій мірі піклується як про своїх рідних дітей, так і про [PERSON] . Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 03 жовтня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Василівського районного суду від 23 січня 2020 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачка [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явилися, але позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі та без її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, та просить задовольнити. Від стягнення судових витрат з відповідача відмовляється. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, але надав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позбавлення його батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] , не заперечує. Одночасно з цим, заперечує в частині стягнення з нього витрат пов`язаних з наданням правової допомоги у сумі десять тисяч гривень, та проти стягнення з нього судових витрат. Представник третьої особи Служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи Стайківської сільської ради Кагарлицького району в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи, причини неявки не повідомив, письмові заперечення на позов не надав. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 18.10.2010 року виконкомом Кипячківської сільської ради Миронівського району Київської області (а.с.9). Батьком записаний [PERSON] , мати - [PERSON] . Рішенням Миронівського районного суду Київської області №371/63/14-ц від 19.02.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.01.2015 року виданого Виконавчим комітетом Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] . Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.8). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , [INFO] , від 17.09.2019 року комісія у складі секретаря сільської ради [PERSON], членом виконкому [PERSON], фахівцем із соціальної роботи [PERSON] , в присутності власника будинку [PERSON] , проведено обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Обстеженням встановлено, що сім`я із 7 чоловік: батько - [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] , [INFO] , діти: дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] . Займає житлову площу 87 кв.м житлова площа, будинок власний, умови проживання задовільні, є побутова техніка, є окремі ліжка для дітей, будинок газифікований, вода підведена до будинку, каналізація є, електропостачання є, місця для підготовки уроків є. Санітарний стан приміщення задовільний. Загальний заробіток сім`ї 15000 грн., на чоловіка приблизно 2500 грн. Взаємовідносини між членами сім`ї добрі. Характеристика батьків: в громадських місцях і побуті ведуть себе пристойно, займаються вихованням своїх дітей, цікавляться життям та здоров`ям своїх дітей, виконують свої батьківські обов`язки щодо своїх малолітніх дітей, не притягувались до відповідальності, ведуть здоровий спосіб життя. Обстеження проводилось за заявою матері у зв`язку з позбавленням батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо свого малолітнього сина - [PERSON] , 2010 року народження. Провівши обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] , 1986 року народження, комісія підтримує бажання [PERSON] , позбавити батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] (а.с.14). Відповідно до висновку засідання комісії опіки та піклування №1 від 23.07.2019 року Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, про невиконання батьківських обов`язків та надання погодження на позбавлення батьківських прав, комісія опіки та піклування при Стайківській сільській раді в складі [PERSON], [PERSON], [PERSON] , розглянувши заяву [PERSON] , жительки [ADDRESS] , про невиконання батьківських обов`язків [PERSON] , 1984 року народження, по відношенню до свого сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , місце проживання - смт.Степногірськ, Василівського району, Запорізької області, не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Свою посильну допомогу, протягом семи років, у вихованні та забезпеченні потреб дитини, [PERSON] , 2010 року народженн6я, надає [PERSON] , [INFO] . Комісія підтримує підняте питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до свого сина - [PERSON] , 2010 року народження, за невиконання ним своїх батьківських обов`язків (а.с.13). Відповідно до довідки №649 від 18.07.2019 року виданої Виконавчим комітетом Стайківської сільської ради Кагарлицького району Київської області, про те, що [PERSON] , [INFO] , проживає в будинку в [ADDRESS] , який належить йому згідно договору дарування житлового будинку. Разом з ним спільно проживають, ведуть спільне господарство та мають спільний бюджет: дружина - [PERSON] , [INFO] ; син від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] (а.с.12А). Згідно висновку №01-12/07 від 14.01.2020 року Василівської районної державної адміністрації Запорізької області як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На адресу Василівського районного суду звернулась [PERSON] , [INFO] , з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] з 13.08.2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . З 19.02.2014 року шлюб між подружжям було розірвано. За інформацією Позивачки батько [PERSON] з сином не спілкується, не цікавиться ним, не займається його вихованням, матеріально сина не утримує. [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . За місцем мешкання характеризується позитивно, скарг та заяв на [PERSON] до селищної ради не надходило. Під час обстеження умов проживання з`ясовано, що [PERSON] мешкає в двокімнатній квартирі разом зі своїми батьками. Умови проживання задовільні: в квартирі тепло, прибрано, нові меблі. На момент обстеження в коридорі проводився ремонт. Зі слів матері відповідача, він працює неофіційно садівником в м. Києві. [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , (зареєстрована: [ADDRESS] ) з чоловіком [PERSON] , [INFO] , та дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За місцем проживання родини житлово-побутові умови задовільні, родина характеризується позитивно. [PERSON] повідомила, що не зможе бути на засіданнях суду, на вказаний в позовній заяві телефон не відповідає. Для розгляду даного питання, надання обґрунтованого та всебічно дослідженого письмового висновку про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , вказане питання було винесено на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини при голові райдержадміністрації 18.12.2019 року. Позивачка листом повідомила службу у справах дітей про те, що не зможе з`явитися на засідання Комісії. За її інформацією батько дитини не виховує сина з 2013 року, не цікавиться ним, не відвідує, матеріально не утримує. В телефонному режимі [PERSON] , пояснив, що він повідомлений про позбавлення його батьківських прав, але з`явитися на Комісію не зможе. З його слів з`ясовано, що він намагався бачитися з сином, але йому перешкоджали, тому він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Проте жодних письмових документів щодо погодження батька дитини з позбавленням його батьківських прав на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини надано не було. Під час обговорення питання члени Комісії врахували відсутність на засіданні Позивача та Відповідача, відзначили відсутність будь-яких заяв Відповідача щодо його згоди на позбавлення батьківських прав. Крім того члени Комісії зазначили, що [PERSON] , за місцем проживання характеризується позитивно, житлово-побутові умови проживання задовільні та в позовній заяві відсутні документи які б підтверджували злісне невиконання батьківських обов`язків [PERSON] . Після з`ясування всіх обставин даного питання, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім засобом впливу правового характеру, члени Комісії з питань захисту прав дитини шляхом голосування прийняли колегіальне рішення про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітнього сина [PERSON] . Виходячи з вищевикладеного, орган опіки та піклування Василівської райдержадміністрації Запорізької області, діючи виключно в інтересах дитини, вважає за недоцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.55-56). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами 1-4 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч.1 ст.155 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У ч.1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Як роз`яснено у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року (справа 522/541/18) та 16 жовтня 2019 року (справа № 199/2143/17). Встановлено, що малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] , остання піклується про дитину та утримує її. Батько дитини жодних доказів зворотного суду не надав, більш того не заперечує проти ухвалення рішення про позбавлення його батьківських прав. Протягом усього часу після розірвання шлюбу між сторонами будь-яких доказів піклування відповідача про дитину, намагання спілкування з дитиною або перешкоджанні позивачкою у такому спілкуванні матеріали справи не містять. Суд вважає, що матеріали справи містять достовірні відомості, які свідчать про свідоме нехтування відповідачем своїми обов`язками по вихованню дитини, оскільки протягом тривалого часу відповідач не проявляє відносно дитини належної турботи та уваги, не приймає участі у його вихованні та утриманні, не піклується про стан його здоров`я та розвитку, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, хоча зобов`язаний це робити та має таку можливість. З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, враховуючи позицію відповідача [PERSON] , який не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження та з урахуванням якнайкращих інтересів дитини є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved