Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовною заяво, у якій просила усунути перешкоди у здійснені права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] , 1973 року народження і [PERSON] , [INFO] , права користування житловим будинком, що розташований за адресою; [ADDRESS] зі зняттям їх з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] вказала, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , де і зареєстрована. У 2014 році, в цьому будинку, позивачкою був поставлений на реєстраційний облік [PERSON] , а у травні місяці 2016 року була поставлена на реєстраційний облік його дочка [PERSON] , [INFO] . Реєстрація [PERSON] і його дочки [PERSON] істотно обмежує її в праві володіння, користування, розпорядження житлом. Відповідачі в житловому будинку зареєстровані, але з моменту реєстрації і по сьогоднішній час в житловому будинку не проживають, не користуються житловим будинком упродовж трьох років. [PERSON] і його дочка [PERSON] проживають в м Харків в квартирі, яка належить на праві власності його дружині, точна адреса розташування цієї квартири позивачу невідомо. Підставою для звернення з позовною заявою до суду є ті обставини, що позивачу як власнику житла, доводиться оплачувати комунальні платежі з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, а також оформити субсидію не надається можливим. [PERSON] витрати на утримання житлового будинку не проводить, особистих його речей в будинку не має, після реєстрації в житловому будинку, вселитися в будинок не намагався. Позивачка є людиною похилого віку, 1938 року народження, важко підтримувати будинок в належному стані, клопотати по господарству і вона вимагає допомоги сторонніх осіб. Проте для здійснення угод відносно будинку для забезпечення власних потреб, потрібна згода осіб, які проживають в нім. Реєстрація в будинку даних осіб, не дозволяє позивачу розпоряджатися ним на власний розсуд і значно обмежує законні права. В судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи. Суд, вислухав думку сторони, дослідивши матеріали справи, докази, вважає позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлені наступні юридично значимі факти та відповідні правовідношення. Згідно інформації з реєстру територіальної громади м. Харкова по [ADDRESS] зареєстровані позивачка [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На підставі договору міни від 14 квітня 1994 року [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . На підставі довідки наданої головою вуличного комітету [PERSON] у буд. [ADDRESS] з 1995 року проживає сама. Опитана в судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що відповідачів ніколи не бачила у буд. [ADDRESS] . Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Частиною 2 ст. 405 ЦПК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства ( ст.ст. 71,72,116,156 ЖК України, ст. 405 ЦК України). За таких обставин, суд вважає, що відповідачі тривалий час без поважних причин не мешкає за адресою спірного житла, в цьому житлі відсутні їх речі, комунальні та інші послуги не сплачують, зустрічні вимоги не заявлені, доказів на спростування позову суду не надано. Згідно з ч. 7 ст. 41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію й природні якості землі. Власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається майном, що йому належить. Власник має право здійснювати стосовно свого майна будь-які дії, що не протирічать закону. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю та позбавлення особи права користування житловим приміщенням знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, а тому можливо усунути для позивача перешкоди в користуванні та розпорядженні будинком [ADDRESS] та зняти відповідачів з реєстрації у вказаному житлі будинку [ADDRESS] , визнавши відповідачів такими, що втратили право користування цим житлом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає доведеними обставини позовних вимог, позов обгрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved