Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини, однак належної матеріальної допомоги на утримання сина не надає та не приймає участі у його вихованні. Вказує, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, періодично їздить на сезонні роботи, інших осіб на утриманні не має, може надавати допомогу на утримання сина. Посилаючись на зазначені обставини, просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] у розмірі 1000 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв чи клопотань не подавав, відзиву на позов суду не надав. Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 31 травня 2018 року постановлено розгляд даної справи проводити у відсутності відповідача [PERSON], ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Відповідно до вимог статтей 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 23 травня 2012 року (аркуш справи 6). Відповідно до копії свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] року (аркуш справи 7). Згідно з свідоцтвом про шлюб, [PERSON] після укладення шлюбу змінила своє прізвище на «[PERSON]» (аркуш справи 8). З довідки Кримненської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 05 березня 2018 року № 297 встановлено, що [PERSON] проживає разом з матір'ю (аркуш справи 9). Згідно із частиною 1 статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, має нерегулярний, мінливий дохід, крім спільної з позивачем дитини, інших утриманців немає. Дані обставини відповідачем не спростовані. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2018 року становить 1492 гривень, тому з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що відповідач спроможний виплачувати аліменти на утримання дитини, і обґрунтованим є розмір аліментів - 1000 гривень щомісячно. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, докази, які б свідчили про наявність підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні, заперечення щодо розміру аліментів відповідачем не надано. Таким чином, враховуючи пріоритетність інтересів дитини на користь якої стягуються аліменти, а також обов'язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків, матеріальний стан позивача, яка не працює, відповідача, який не працює, є працездатним, інших осіб на утриманні немає, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти, на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 1000 грн. щомісячно, що відповідає вимогам закону щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення повноліття. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторона, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом встановлено, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved