Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, мають сумісну дитину - сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] не працює, коштів на утримання та виховання дитини не вистачає. В попереднє судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву в якій підтримала свої позовні вимоги та просила розглянути справу в її відсутність. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглянути в його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі і мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Сторони проживають окремо. [PERSON] не працює, добровільно не надає допомоги на утримання дитини, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу, вона знаходиться на повному утриманні матері, коштів на утримання та виховання дитини не вистачає. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Відповідно до ч.3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням обставин справи, стану здоров'я та матеріального становища дитини та платника аліментів, доводів сторін, суд визначає цю частку у розмірі ? всіх видів заробітку, щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, присуджуючи аліменти, згідно ч.1 ст.191 СК України, від дня пред'явлення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалася позивачка, як на підставу своїх вимог, а відповідач не заперечував проти задоволення позову, вивчивши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь УДКСУ у Дворічанському районі Харківської області. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за 1 (один) місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved