overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, де просила прийняти рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №36, що розташований в с. Карликівка Миколаївського району Миколаївської області по вул. Степовій. Позивачка вказує, що вона являється власником житлового будинку, розташованому за вказаною адресою. Відповідач [PERSON] з 06 серпня 2001 року в її будинку не проживає, вселитися не намагається, своїх особистих речей до будинку не завозив. Вважає, що [PERSON] повинен бути визнаний судом як такий, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала і просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через засоби масової інформації. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до Свідоцтва про право власності власником житлового будинку №36 по вул. Степова в с. Карлівка Миколаївського району Миколаївської області є [PERSON] Згідно свідоцтва про одруження І-ФП №031999 від 25.03.2000р. [PERSON] 25 березня 2000 року одружилась з [PERSON] після одруження змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до Довідки наданої виконкомом Петрівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 23.10.2015р. [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO], але не проживає з 06.08.2001 року. Як встановлено в судовому засіданні відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні понад п'ятнадцять років, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним житловим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК України немає, участі в оплаті комунальних послуг, будинку відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідача підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У відповідності із ст.167 ЖК України - у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. За таких обставин суд вважає за необхідне відповідача визнати таким, що втратив право користування житловим будинком №36, що розташований в с. Карликівка Миколаївського району Миколаївської області по вул. Степовій, з дня вибуття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, де просила прийняти рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS]. Позивачка вказує, що вона являється власником житлового будинку, розташованому за вказаною адресою. Відповідача [PERSON] на протязі чотирьох років в її будинку не проживає, вселитися не намагається, своїх особистих речей до будинку не завозила. Вважає, що [PERSON] повинна бути визнана судом як така, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала і просила суд позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала. Тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до Свідоцтва про право власності, власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] Відповідно до Довідки наданої виконкомом Трихатської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 31.03.2016р. [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS], але не проживає з вересня 2012 року. Як встановлено в судовому засіданні відповідачка не проживає в спірному житловому приміщенні майже чотири ріка, підстав для продовження терміну зберігання за нею права користування спірним житловим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК України немає, участі в оплаті комунальних послуг, будинку відповідачка не приймає, що свідчить про втрату нею інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідачка підлягає визнанню такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У відповідності із ст.167 ЖК України - у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. За таких обставин суд вважає за необхідне відповідачку визнати такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS], з дня вибуття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Довгеньківської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визначення додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], яка померла 22 червня 2014 року в с. Довгеньке. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок, земельну ділянку та грошові внески на рахунку в «Ощадбанку». Заповітом від 11 жовтня 2012 року , посвідченим секретарем виконавчого комітету Довгеньківської сільської ради Ізюмського району Харківської області та зареєстрованим в реєстрі нотаріальних дій за №13 [PERSON] заповіла їй земельну ділянку площею 5,9920 га розташовану на території Довгеньківської сільської ради Ізюмського району Харківської області, належну їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 074526 та належні їй грошові внески з належними відсотками, що знаходяться на збереженні в «Ощадбанку» на рахунку № 9155/1-556. Відповідачі у справі діти померлої. Строк на прийняття спадщини пропустила в звязку з важким матеріальним становищем. В зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], представник Довгеньківської сільської ради Ізюмського району Харківської області в судове засідання не з»явились, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали. Дослідивши надані до справи докази, суд встановив. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 22 червня 2014 року. (а.с.6) У відповідності до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Заповітом від 11 жовтня 2012 року , посвідченим секретарем виконавчого комітету Довгеньківської сільської ради Ізюмського району Харківської області та зареєстрованим в реєстрі нотаріальних дій за №13 [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 5,9920 га розташовану на території Довгеньківської сільської ради Ізюмського району Харківської області, належну їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 074526 та належні їй грошові внески з належними відсотками, що знаходяться на збереженні в «Ощадбанку» на рахунку № 9155/1-556 позивачеві у справі [PERSON], [INFO] (а.с.11) Згідно повідомлення Ізюмської державної нотаріальної контори № 3446/02-14 від 23.12.2015 року спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 22 червня 2014 року не заводилась. (а.с.29) Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали, не заперечували проти визначення їх сестрі [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини. За таких обставин, суд призначає [PERSON] додатковий строк, достатній для подання нею заяви в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третіх осіб: Державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] про визнання договору дарування недійсним. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] в якій просила суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця с. Вязівок, Павлоградського району, Дніпропетровської області на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON], [INFO], уродженки м. Могильова, Білорусь, на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками її племінниці - [PERSON], [INFO]. Рішенням місцевого суду Павлоградського району від 27 листопада 2001 року відповідачі були позбавлені батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Рішенням виконкому Павлоградської міської ради № 584 від 09.09.2015 р. позивач призначена піклувальником над [PERSON] і визначено її місце проживання за її адресою: [ADDRESS]. Відповідачі знають, що неповнолітня дитина знаходиться на її утриманні і потребує матеріальної допомоги, однак ніякої допомоги не оказують. У судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на доводи наведені в позовній заяві. Відповідачі, кожен окремо, в судовому засіданні позов визнали. Суд, вислухав сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] [INFO] (а.с. 3). Рішенням місцевого суду Павлоградського району від 27 листопада 2001 року відповідачі були позбавлені батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.9-10). Рішенням виконкому Павлоградської міської ради № 584 від 09.09.2015 р. [PERSON] призначена піклувальником над неповнолітньою [PERSON] та визначено її місце проживання за її адресою: [ADDRESS] На неповнолітню дитину відповідачі матеріальну допомогу не надають. Дитина знаходиться на утриманні у позивача. Відповідачі ухиляються від покладеного на них обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе зобов'язати відповідачів виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви до суду, тобто з 05 жовтня 2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що їй на праві власності належить жилий будинок за адресою : с. Кірове, м. Дзержинська Донецької області, вул. Крупської, 25, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.09.1995 року. В цьому будинку зареєстрована її донька [PERSON] та її син [PERSON] В квітні 2006 року відповідачі перестали проживати за вказаною адресою і виїхали на постійне місце проживання за межі України. З цього часу вони за цією адресою не проживають. Вона самостійно несе витрати з комунальних послуг, з благоустрою будинку. Просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням за адресою: м. Дзержинськ, Донецької області, с. Кірове, вул. Крупської, 25. Позивачка в судовому засіданні підтримали свої вимоги. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надали письмові заяви з проханням розглянути справу без їх участі, з позовом згодні. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що він проживає по сусідству з [PERSON], з її слів він знає, що [PERSON] та [PERSON] приблизно рік тому виїхали за межі України в Російську Федерацію і більше не поверталися. З цього часу він їх не бачив, за адресою : с. Кірове, вул. Крупської, 25 проживає лише [PERSON] Свідок [PERSON] в суді пояснила, що [PERSON] є її зятем. Влітку 2014 року [PERSON] разом зі своєю сімєю та сестрою [PERSON] виїхали за межі України до Російської Федерації, з цього часу вони додому не повернулися. Вислухавши пояснення позивачки, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно реєстраційного посвідчення, свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] на праві приватної власності належить жилий будинок № 25 по вул. Крупської в с. Кірове, м. Дзержинська Донецької області (а.с. 5-6). Згідно довідки Кіровської селищної ради, за адресою : с. Кірове, вул. Крупської, б. 25 зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 7) З акту вуличного комітету від 03.03.2015 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [INFO], б. 25, але не проживають за цією адресою з червня 2014 року по теперішній час. (а.с. 8). Згідно ст.ст. 71,72 ЖК, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності понад шість місяців у місці проживання без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] на її користь для подальшого утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подання заяви до суду до часу досягнення дітьми повноліття. Мотивуючи вимоги тим, що вона рішенням № № 264, 265 Новозаводської районної у м. Чернігові ради була призначена опікуном над малолітніми дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які в даний час проживають за адресою [INFO]. 24 листопада 2016 року Корюківський районний суд Чернігівської області розглянув позов Органу опіки та піклування Корюківської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про позбавлення останніх батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Рішенням суду по справі № 736/1300/16-ц від 24.11.2016 року відповідачів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В задоволенні вимог про стягнення аліментів з [PERSON], [PERSON] на користь малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] Корюківським районним судом Чернігівської області відмовлено. В судове засідання позивач не з»явилася, надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Висловила свою згоду на винесення будь-якого рішення по справі без її участі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату слухання справи повідомлено у встановленому порядку, згідно ст. 74 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], треті особи: виконавчий комітет Мукачівської міської ради, комунальне підприємство Мукачівське міське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки про визнання права власності на нерухоме майно. В подальшому від представника позивача [PERSON] на адресу Мукачівського міськрайонного суду надійшла заява про зміну позовних вимог, відповідно до якої просить суд визнати за [PERSON], [INFO], право власності на домоволодіння під літерою А та А1, додаткові споруди під літ. В у будинку №2 по вулиці Водна у м. Мукачево Закарпатської області, з виділенням в окреме домоволодіння. Враховуючи складність виготовлення мотивувальної частини рішення, суд вважає за доцільне в даному судовому засіданні, відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України, проголосити вступну та резолютивну частину рішення, з мотивувальною частиною рішення сторони можуть ознайомитися 16 серпня 2016 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог Боржавська сільська рада Виноградівського району Закарпатської області про визначення межі між двома суміжними земельними ділянками,. У відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України, суд відкладає складання рішення в повному обсязі та вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частини рішення, повідомивши учасників процесу, що рішення в повному обсязі буде складено протягом п'яти днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа Воловецький РС ГУДМС, про примусове зняття особи з реєстраційного обліку. Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі договору купівлі - продажу від 21.05.2014 року вона є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстровані також колишні власники квартири відповідачі [PERSON], [PERSON], які виїхали з квартири у Львівську область понад три місяці і не беруть участі в її утриманні та добровільно подати заяви про зняття з реєстраційного обліку не бажають. Наявність реєстрації [PERSON] та [PERSON] перешкоджає позивачу як власнику квартири вільно розпоряджатись майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з'явилися, причини їх неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлялися належним чином, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Представик відповідача Воловецького РС ГУ ДМВС на розгляд справи не з'явився, причини його неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №21935160 від 21.07.2014 р. В даній квартирі зареєстровані колишні власники квартири [PERSON] та [PERSON], які виїхали у Львівську область понад три місяці і не беруть участі в її утриманні та добровільно подати заяви про зняття з реєстраційного обліку не бажають. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється крім іншого і на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене суд вважає, що наявність реєстрації [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS], яка належить позивачу, порушує її право вільно володіти, користуватися і розпоряджатися належною їй власністю, тому позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]А, згідно якої прохала суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти щомісячно на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, але завчасно надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прохає справу розглянути за її відсутності, і прохала суд позов задовольнити, судові витрати стягнути з відповідача. В судове засідання відповідач не заявився, але завчасно подав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини та прохав справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 09.07.2010 року позивач і відповідач зареєстрували шлюб у Крюківському відділі РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-КЕ № 070448, виданим 09.07.2010 року, актовий запис № 211. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КЕ № 127057, виданим 13.12.2010 року Крюківським відділом ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 772. Відповідач ухиляється від виконання батьківського обов»язку утримувати дитину, так як відповідач не надає матеріальних коштів на його утримання, тобто відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу в частині утримання малолітньої дитини, яка знаходиться на утриманні позивача. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, суд вважає, що позивач не обґрунтував належним чином розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, а саме 1/3 частину всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто позивачем не вказані суду обставини, передбачені ст.182 Сімейного кодексу України, які обґрунтовують необхідність стягнення аліментів з відповідача саме в такій частці. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: partial