Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою у якій просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, що укладений між нею та відповідачем [PERSON] і визначити місце проживання їх малолітніх дітей із нею. \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що між нею та [PERSON] 07 червня 2003 року було укладено шлюб, який було зареєстровано Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану за актовим записом № 305, про що їм було видано Свідоцтво про одруження серії 1-КЕ № 093224. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Протягом тривалого часу у неї виникають непорозуміння з відповідачем з приводу їх сімейного життя, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, в звязку з чим відсутні підстави для вжиття судом заходів щодо примирення подружжя. \~ \~ \~ \~У підготовчому засіданні позивач [PERSON] подала клопотання про надання строку на примирення. Ухвалою суду від 08.10.2018 року сторонам у справі призначено строк для примирення до 20 грудня 2018 року. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилася, при цьому подала до канцелярії суду заяву, відповідно до якої позов підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити за її відсутності. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище набуте після реєстрації шлюбу «Степанюк». Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, проте подав до канцелярії суду заяву, в якій зазначив, що він позов визнає повністю, не заперечує щодо розірвання шлюбу та просить справу розглядати у його відсутність. За викладених обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ст.206\~ЦПК України\~відповідач може\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов, і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, то суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову та вважає за необхідним ухвалити рішення про часткове задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави. Розглянувши справу, безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 07 червня 2003 року у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції за актовим записом № 305, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КЕ № 093224, яке видане 07 червня 2003 року. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №137756, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції м.Кременчука Полтавської області 17 листопада 2004 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №118881, яке видане Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 20 вересня 2010 року. Сторони шлюбних відносин не підтримують. Спільне життя сторін не склалось у звязку із різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. \~ \~ \~ \~ Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Щодо позовних вимог позивача про визначення місця проживання дітей дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] із нею, то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст.\~160\~Сімейного кодексу\~України \~місце\~проживання дитини,\~яка не\~досягла десяти\~років,\~визначається за\~згодою батьків. Місце\~проживання дитини,\~яка досягла\~десяти років,\~визначається за\~спільною згодою\~батьків та\~самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Сторонами фактично досягнуто згоди по питанню щодо місця проживання їх малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], з позивачкою і суд вважає це правильним і таким, що відповідає інтересам дитини. Щодо визначення місця проживання доньки сторін - [PERSON], [INFO], із позивачкою, то у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити, оскільки на момент ухвалення рішення у справі останній виповнилося чотирнадцять років, а тому питання про те, з яким із батьків їй необхідно проживати, повинно вирішуватись нею самою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно зі ст.142 ЦПК України та ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов підлягає задоволенню та відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: partial