overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані в с. Новаки по вул. Зелена, 13, Полонського району, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказувала, що 22 червня 2017 року померла її мати [PERSON]. Після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок № 13 по вулиці Зеленій в селі Новаки Полонського району, проте позивач не може оформити в нотаріальній конторі право власності на житловий будинок та господарські споруди із-за відсутності правовстановлюючих документів. В судове засідання позивач не зявилась, доручила свої інтереси представляти [PERSON], яка позов підтримала та просила такий задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановлено, що 22 червня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №305723 від 22.06.2017 року (а.с.9), після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, позивач являється спадкоємцем за законом, однак не може оформити спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Інших спадкоємців на майно померлої [PERSON] не має. Вказаний будинок та господарські споруди, побудовано в 1957 році на виділеній земельній ділянці площею 0,47 га з дозволу органу місцевого самоврядування з дотриманням санітарних та протипожежних норм, правил забудови і прийнятий в експлуатацію, що підтверджується довідкою старости Буртинського старостинського округу (а.с.19). Про належність будинку названій особі свідчать дані технічного паспорту (а.с.13-16). Після смерті спадкодавця, позивач як спадкоємець за законом, відповідно до ст.ст.1261, 1268 ЦК України, набула право власності на вказане майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані в с. Сасанівка по вул. Миру, 87, Полонського району, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказувала, що 10 липня 2001 року померла її мати [PERSON]. Після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок № 87 по вулиці Миру в селі Сасанівка Полонського району. Позивач успадкувала належні для матері земельні ділянки, майновий пай та грошові вклади, проте не може оформити в нотаріальній конторі право власності на житловий будинок та господарські споруди із-за відсутності правовстановлюючих документів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив такий задовольнити. Представник Грицівської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 10 липня 2001 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №150943 від 11.07.2001 року, після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, позивач являється спадкоємцем за законом, яка успадкувала належні померлій майновий пай, земельну частку (пай), та грошові вклади з відсотками, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 15.02.2002 року (а.с.7,8,9). Однак не може оформити спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Станом на 15.04.1991 року вказане будинковолодіння відносилось до колгоспного двору, головою якого була [PERSON], інших членів колгоспного двору не було, що підтверджується довідкою старости сіл [PERSON] та Москвитянівка № 8 від 02.01.2018 року. Інших спадкоємців на майно померлої [PERSON] не має. Вказаний будинок та господарські споруди, побудовано в 1980 році на виділеній земельній ділянці площею 0,35 га з дозволу органу місцевого самоврядування з дотриманням санітарних та протипожежних норм, правил забудови і прийнятий в експлуатацію. Про належність будинку названій особі свідчать дані технічного паспорту, довідки старости сіл [PERSON] та Москвитянівка. Після смерті спадкодавця, позивач як спадкоємець за законом, відповідно до ст.ст.1261, 1268 ЦК України, набула право власності на вказане майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок, що розташований по вул. Ломоносова, 4, в м. Полонному Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказувала, що 21.09.2010 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № 4 по вулиці Ломоносова в м. Полонному Хмельницької області, позивачка являється спадкоємцем майна померлого за законом. Крім позивача [PERSON], спадкоємцями являються, її мати [PERSON], та сестра [PERSON], які подали заяви до нотаріуса про відмову від спадкування на користь позивачки. [PERSON] вступила у фактичне володіння та управління будинком, однак не може оформити спадщину на житловий будинок, оскільки батько не зареєстрував свідоцтво про право власності в органах БТІ. Таким чином, вона змушена звернутись з цього приводу до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив такий задовольнити. Представник Полонської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Після смерті [PERSON], позивачка, як спадкоємець за законом прийняла спадщину, про що 04 жовтня 2010 року подала до нотаріальної контори відповідну заяву, що стверджується даними витягу № 24911096 про реєстрацію в Спадковому реєстрі та заяви про прийняття спадщини. Померлий [PERSON], за свого життя не зареєстрував вказане вище домоволодіння в органах Бюро технічної інвентаризації, вказана обставина унеможливлює спадкоємцю оформити спадщину. Як вбачається з даних свідоцтва про народження серії І-АГ № 576041 на ім`я [PERSON] в графі «Батько» зазначений [PERSON], що свідчить про те, що спадкодавець по відношенню до позивача являється батьком. Після смерті спадкодавця позивач як спадкоємець першої черги за законом, відповідно до ст.ст.1217, 1261 ЦК України, набула право власності на вказане житло. Однак, через відсутність свідоцтва про право власності на згадане житло [PERSON], яка прийняла спадщину, не може у нотаріуса оформити на будинок свої спадкові права, а тому за ним відповідно до\~ ч.1 ст. 1220, ч.1 ст.1222, ч.1 ст.1223, ст. 1233 ЦК\~\~ України слід\~\~ визнати в порядку спадкування право власності на вказане вище домогосподарство.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на ? ідеальної частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в с. Роговичі по вул. Перемоги, 5, Полонського району, Хмельницької області, та ? ідеальну частину земельної ділянки площею 0,1250 га для обслуговування житлового будинку, та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В обґрунтування позову зазначала, що з 20.07.1991 року по 17.09.2012 року перебувала з відповідачем у шлюбі, в період якого вони у 1992 році розпочали будівництво житлового будинку та господарських споруд, котре було закінчено у 2005 році. Разом з тим, відповідачем 27.04.2009 року приватизовано земельну ділянку площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, про що йому видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 953454. Оскільки добровільно [PERSON] відмовляється здійснити поділ житла, має намір його продати, тому вона звернулась до суду. При розгляді справи позивача та її представник позов підтримали і просили такий задовольнити із вказаних вище підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак в минулих засідання фактично позов визнавав, пояснив, що будинок дійсно збудовано в період шлюбу з позивачкою. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що сторони з 20.07.1991 року по 17.09.2012 року перебували у шлюбі. Згідно розпорядження виконкому Полонської ради народних депутатів від 07.12.1992 року [PERSON] було надано дозвіл на будівництво житлового будинку в с. Роговичі по вул. Перемоги, 5, Полонського району Хмельницької області на виділеній земельній ділянці площею 0,25 га. Будівництво зазначеного будинку завершено у 2005 році, право власності на який в цілому зареєстровано за [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 31.07.2008 року Роговичівською сільською радою Полонського району, що сторонами визнається. В даний час позивачка бажає визнати за нею право на ? частину спірного домоволодіння. Вирішуючи питання щодо законності позову, суд виходить із наступного. Спільною сумісною власністю подружжя (статті 60, 69 СК України), ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя можуть бути зокрема, будинки, квартири. Відповідно до положень ст.ст.63, 70 СК України частки майна чоловіка та дружини є рівними. Отже, оскільки між бувшим подружжям виник спір з приводу належності будинку, тому суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на ? частину цього житла. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати, зокрема, сплата судового збору в сумі 1197 грн. 82 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на приміщення зерноочисних споруд ЗАВ-10, що розташоване в с. Москвитянівка по вул. Лесі Українки, 26-г, Полонського району, Хмельницької області, та на приміщення зерноочисних споруд КЗС-25, що в с. Москвитянівка по вул. Лесі Українки, 26-в, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]. В обґрунтування вимог вказувала, що в період їхнього шлюбу чоловік придбав згадані приміщення зерноочисних споруд внаслідок ліквідації СВК «Нива», на котрі він за життя не отримав свідоцтва про право власності. У 2016 році [PERSON] помер та після його смерті вона, як спадкоємиця за законом, не може оформити спадщину на нерухоме майно із вказаних вище підстав, тому змушена звернутись з цього приводу до суду. В судове засідання позивачка не з`явилася, доручила представляти свої інтереси [PERSON], котрий позов підтримав та просив його вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 11 травня 1988 року позивачка уклала шлюб з [PERSON]. В період шлюбу, згідно акту прийому-передачі від 14 червня 2007 року, складеного між керуючим санацією СВК «Нива» [PERSON] та головою ФГ «[PERSON] і компанія» [PERSON], останній прийняв у власність приміщення зерноочисних споруд КЗС-25 площею 267,3 кв.м. та ЗАВ-10 площею 49,8 кв.м, 1989 року побудови. Даним нежитловим будівлям згідно рішенням виконкому Малошкарівської сільської ради від 26 квітня 2010 року за № 6, присвоєно поштові адреси в с. Москвитянівка по вул. Лесі Українки, № 26-в та № 26-г відповідно. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відтак, [PERSON] на праві права спільної сумісної власності подружжя належала ? частина вказаного майна. 31 березня 2016 року [PERSON] помер та після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на ? частину зазначених приміщень зерноочисних споруд, однак за життя він не отримав правовстановлюючі документи на них, внаслідок чого позивачка позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі. Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ч.1 ст.1261 цього Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка після смерті свого чоловіка у встановлений законодавством шестимісячний строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщину, а відтак вонаяк єдина спадкоємиця першої черги за законом, відповідно до ст.ст.1217, 1261 ЦК України набула право власності на ? частину вказаних нежитлових будівель.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 3,28 умовних кадастрових гектара без визначення меж частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Роговичівської сільської ради Полонського району Хмельницької області, та належала на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0404538 від 09.10.2000 року, для [PERSON] яка помела 08.11.1995 року. В обґрунтування вимог вказувала, що 08 листопада 1995 року померла її мати [PERSON], позивачка на час її смерті постійно проживала разом з нею. Після смерті матері позивачка фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, оскільки проживав разом з покійною на день її смерті та за її життя вели спільне господарство. Однак оформити право на спадщину позивачка позбавлена можливості, оскільки правовстановлюючий документ, що свідчить право покійної на земельну частку (пай), було видано через пять років після її смерті, що унеможливлює позивачці як спадкоємиці за законом оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому вона змушена звернутися з цього приводу до суду. При цьому, зазначала, що крім неї інших спадкоємців не має. В судове засідання позивачка не зявилась, доручила [PERSON] представляти свої інтереси, яка позов підтримала та просила його задовольнити із вказаних вище підстав. Представник Полонської міської ради та відділу Держгеокадастру у Полонському районі в судове засідання не зявились, подавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності проти позову не заперечують. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає позов слід задовольнити. Встановлено, що [PERSON] набула право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату серії ХМ № 0404538 розміром 3,28 умовних кадастрових гектара на території Роговичівської сільської ради Полонського району ради, про що свідчать дані листа відділу Держгеокадастру у Полонському районі за вих. № 55/142-17 від 24 травня 2017 року. 08 листопада 1995 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку. У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б свідчили про те, що [PERSON] мала за життя право на вказану земельну ділянку, що унеможливлює для [PERSON] в даний час отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку. За вказаних обставин, суд вбачає за можливе, відповідно до ст.ст.1258, 1268 ЦК України, визнати за позивачкою право на земельну частку (пай), що належала померлій [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити для неї додатковий строк для прийняття спадщини, котра відкрилась після смерті матері [PERSON], померлої 09 листопада 2004 року, терміном на два місяці. В обґрунтування вимог зазначала, що її мати мала право на земельну частку (пай) по бувшому ВСАТ «Новоселицьке» (відділення [PERSON]) на території бувшої Новоселицької сільської ради Полонського району, про що їй стало відомо лише в лютому 2017 року, а відтак вона в установлений законодавством шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні сторони не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд справи у їхній відсутності, в яких представник позивачки [PERSON] також вказав про підтримання позовних вимог, а представники відповідачів про визнання позову [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд зазначає про таке. Встановлено, що 09 листопада 2004 року померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на право на вказану вище земельну частку (пай). Вказані обставини стверджується даними повідомлення відділу у Полонському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 15.05.2017 року за вих. № 94/0-0.29-42/142-17, згідно якого вбачається, що [PERSON] була включена до списку померлих громадян-власників земельних часток (паїв), які знаходяться в користуванні ВСАТ «Новоселицьке» (відділення «Дубовий Гай») на території Новоселицької сільської ради, однак державний акт на право власності на земельну ділянку їй не видавався. [PERSON] являється спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері. Оскільки, позивачка разом із спадкодавницею на час відкриття спадщини не проживала, а відтак, відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України в разі виявлення бажання прийняти спадщину, мала подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Цю дію [PERSON] не вчинила, у звязку з чим згідно до вимог ч.1 ст.1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину. За приписами ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачка для прийняття спадщини після смерті матері мала подати до нотаріуса відповідну про це заяву у період з 09 листопада 2004 року по 09 травня 2005 року. Однак, приймаючи до уваги, що покійна [PERSON] мала право на земельну частку (пай), але за життя не отримала державний акт на нього, а відтак позивачка не могла бути обізнаною про наявність у спадкодавця права на вказану земельну ділянку, а тому не могла своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Дану обставину суд визнає поважною причиною пропуску зазначеного строку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити для неї додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. В обґрунтування вимог вказувала, що 13 листопада 2000 року померла її баба, котра проживала в [INFO], після смерті котрої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,7702 га на території Сасанівської сільської ради. Вказала, що переглядаючи особисті речі баби в листопаді 2016 року вона виявила державний акт на право власності на зазначену землю, виданий на ім`я [PERSON] Спадкоємцем після смерті останньої була її дочка (для заявниці мати) [PERSON], котра померла 17 серпня 2002 року, не прийнявши спадщину. За таких обставин, вона своєчасно не мала змоги подати до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не з`явилася, свої інтереси доручила представляти [PERSON], котрий позов підтримав та просив вимоги [PERSON] задовольнити із вказаних підстав. Представник відповідача також не зявився, подав суду письмову заяву, в якій вказав про визнання даного позову та просив розгляд справи проводити у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд зазначає про таке. Встановлено, що 13 листопада 2002 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,7702 га, розташовану на території Сасанівської сільської ради Полонського району, котра належала для [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 808490 виданого 08 квітня 2002 року. З матеріалів справи вбачається, що дочка покійної [PERSON] [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], котра являється матір`ю для позивачки, померла 17 серпня 2002 року та спадщину після смерті своєї матері не прийняла. Відтак, [PERSON], за положеннями п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, може прийняти спадщину після смерті своєї баби. Позивачка 28 листопада 2016 року звернулася до Полонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на земельну ділянку після смерті [PERSON] та 27 січня 2017 року отримала письмове повідомлення від нотаріуса, яким їй рекомендовано звернутися до суду про визначення додаткового строку для подання даної заяви. Приймаючи до уваги, що до набрання чинності Цивільним кодексом України спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв, а її онука [PERSON] про наявність спадкового майна дізналася лише в листопаді 2016 року, у звязку з чим не подала у визначений ст.1270 ЦК України шестимісячний термін до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, який закінчився 13 травня 2001 року, тому ці обставини суд визнає як поважними причинами пропуску строку для прийняття нею спадщини та, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, знаходить підстави для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини терміном на два місяці.

Outcome: approved