Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. В дане судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позову та наведених доводів. Раніше у судовому засіданні приймаючи участь особисто позивач [PERSON] суду показала, що 17.07.2015 року помер її батько [PERSON] Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої входить квартира по вул.Двірцева, 30-27 у м.Краматорську. Коли вона, як спадкоємиця першої черги, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, вона зясувала, що мається заповіт від 29.08.2013 року на користь сторонньої людини відповідачки [PERSON] Вона заперечує проти дійсності цього заповіту, оскільки останні роки життя батько [PERSON] був хворим, переніс три інсульти, після чого був лежачим та не міг говорити, не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому не міг усвідомлювати правочину заповіту. На підставі ст.225 ЦК України просить суд визнати заповіт від 29.08.2013 року, складений [PERSON] та посвідчений Першою Краматорською держнотконторою, недійсним. Зазначені доводи позивачки були підтримані у судовому засіданні її представником [PERSON], яка просила суд позов задовольнити. В дане судове засідання відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, представник відповідачки надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову заперечує. Приймаючи участь у судовому засіданні раніше відповідачка [PERSON] обґрунтувала свої заперечення тим, що була з дитинства знайома з [PERSON], між ними виникла «перша любов», а потім життя розвело, кожний влаштував особисте життя, одружився. Будучи вже розлученим, [PERSON] зустрів її у 2013 році та вони вирішили співмешкати, у звязку з чим у квітні 2013 року [PERSON] переїхав до неї жити на вул.Доменщиків, 7-1 у м.Краматорську. Приблизно у липні 2013 року у [PERSON] був скандал з донькою [PERSON], якій він виявився непотрібним, у звязку з чим останній вирішив все своє майно заповідати їй ([PERSON]І.). На початку серпня 2013 року [PERSON] з інсультом потрапив до лікарні, де, побоюючись за своє життя, реалізував свою волю та у присутності нотаріуса, адвоката, свідків 29.08.2013 року склав заповіт. В наслідок перенесеного інсульту [PERSON] був лежачим, практично не говорив, але був цілком адекватним, вимовляючи окремі слова, зокрема «так» чи «ні», робив рухи головою та жести руками, які відповідали значенню. Після лікування вона забрала його з лікарні та доглядала до січня 2015 року. Далі у звязку з пологами доньки вона відїздила до РФ, у звязку з чим [PERSON] доглядав його брат [PERSON] В квітні 2015 року вона на незначний час повернулася до м.Краматорська та дізналася, що [PERSON] доглядає донька [PERSON] Коли повернулася з РФ у серпні 2015 року, дізналася, що у липні 2015 року [PERSON] помер. Просить в позові відмовити, оскільки вважає, що на момент складання заповіту від 29.08.2013 року [PERSON] хоча й мав фізичні вади, але в психічному стані був здоровим. Зазначені доводи відповідачки були підтримані у судовому засіданні її представником [PERSON], який просив суд в задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши доводи позову та заперечення, допитавши під час судового розгляду справи свідків, а саме: свідка [PERSON], [INFO], який у судовому засіданні показав, що доводиться чоловіком позивачці [PERSON], у шлюбі з 2005 року. [PERSON] знав як батька дружини, що мешкав окремо. Відносини були нормальні. З літа 2012 року поведінка [PERSON] стала не зовсім адекватною. Останній в розмові повторювався; мав провали у памяті; коли він його у гаражі попросив подати молоток, то батько приніс зубило. У серпні 2013 року батько переніс третій інсульт та коли він його провідував у лікарні, батько був у критичному стані, мав «скляні» очі, не розмовляв, жести були хаотичні, свідка [PERSON], [INFO], який у судовому засіданні показав, що товаришує з сімєю позивачки [PERSON], у звязку з чим інколи бачив її батька [PERSON] Останній здавався йому нормальним, але приблизно з грудня 2012 року його поведінка змінилася. [PERSON] мав безумний пустий погляд; останній якось купив сковороду та відламав від неї ручку, пояснивши, що зробив це, оскільки яєчня швидко остиває, тобто висловлював явну маячню. При зустрічі інколи не впізнавав його (свідка) або сприймав його як свого батька чи сина, свідка [PERSON], [INFO], який у судовому засіданні показав, що був знайомий з [PERSON] приблизно 20 років, мали дружні стосунки, неодноразово зустрічалися на свята, на дні народження, їздили по гриби. Під час зустрічі у листопаді-грудні 2012 року останній поводив себе адекватно, вони спілкувалися з приводу авто, життя онуків. Коли зіткнулися на вулиці приблизно у травні 2013 року, [PERSON] якось дивно на нього поглянув, не відразу впізнав та пішов, спілкуватися на став. Пізніше він з [PERSON] не зустрічався, свідка [PERSON], [INFO], яка у судовому засіданні показала, що проживає по сусідству з відповідачкою [PERSON] за адресою: м.Краматорськ, вул.Доменщиків, 7-2. [PERSON] вона знала як сусіда з весни 2013 року, оскільки останній проживав разом з [PERSON] по вул.Доменщиків, 7-1. Під час спілкування, останній висловлював намір скласти заповіт на користь співмешканки [PERSON] Якось у серпні 2013 року [PERSON], будучи у психічному плані адекватним, допомагав їй вішати на вулиці килим для просушування, а пізніше того ж дня потрапив до лікарні з інсультом. Після виписки з лікарні вона інколи провідувала сусіда [PERSON], який фізично був слабким, йому було важко розмовляти, але останній адекватно давав розуміти свої потреби шляхом жестів руками, слів «так» чи «ні», свідка [PERSON], [INFO], яка у судовому засіданні показала, що проживає по сусідству з відповідачкою [PERSON] за адресою: м.Краматорськ, вул.Доменщиків, 18-1, підтримує з відповідачкою дружні стосунки. З 2013 року відповідачка стала проживати спільно з [PERSON] Їй (свідку) відомо, що останній раніше переніс два інсульти, але поводив себе повністю нормально, ніякої дивини вона не помічала. З розмови з [PERSON] їй відомо, що у нього від шлюбу є донька Елліна, але стосунки з колишньою дружиною та донькою погані, оскільки вони вигнали його з житла. У серпні 2013 року [PERSON] потрапив до лікарні з новим інсультом, де за ним доглядала [PERSON] та забрала його додому після виписки. Провідуючи його у лікарні та пізніше, вона (свідок) бачила, що [PERSON] не міг ходити, знаходився у ліжку, був обмежений у мовленні, але поводив себе адекватно та спілкувався шляхом кивків, жестів руками, говорив «так» і «ні», свідка [PERSON], [INFO], який у судовому засіданні показав, що у серпні 2013 року він проходив повз лікарні, коли до нього звернувся раніше незнайомий чоловік, який представився адвокатом [PERSON] та запропонував бути присутнім в якості свідка під час посвідчення у лікарні заповіту, на що він погодився. В палаті окрім нього перебували хворий чоловік, адвокат, нотаріус, ще один свідок, відповідачка [PERSON] та інші хворі. Адвокат та нотаріус спілкувалися з хворою людиною у ліжку з приводу заповіту, хворий щось намагався говорити, але тихо, у звязку з чим до нього нахилялися адвокат та нотаріус. Також хворий чоловік відповідав за запитання жестами рук, говорив «так» і «ні». Він здавався тяжко хворим, але адекватним, оскільки його жести та відповіді були розумні та співвідносилися із суттю розмови. Лікар до палати заходив. Під час його (свідка) присутності нотаріус нічого не друкував, текст не писав, в голос не читав. У адвоката мався готовий документ, який він (свідок) підписав, погодившись з тим, що людина, яка складала заповіт, була психічно здоровою, свідка [PERSON], [INFO], яка у судовому засіданні показала, що вона є приятелькою відповідачки [PERSON] На день народженні останньої 03.04.2013 року вона познайомилася з [PERSON], який проживав разом з відповідачкою. Пізніше в ході розмови [PERSON] якось повідомив їй, що «донька залишила його без штанів», у звязку з чим він має намір все заповідати [PERSON] Був повністю психічно адекватним. У серпні 2013 року [PERSON] потрапив до лікарні. Після виписки останнього з лікарні вона (свідок) допомагала [PERSON] доглядати за [PERSON], в тому числі намагалася якось його розважити, щось розповісти. Останньому було важко розмовляти, але він цілком адекватно спілкувався рухами рук, міг сказати «так» і «ні», дивився телевізор, свідка [PERSON], [INFO], яка у судовому засіданні показала, що проживає по сусідству з відповідачкою [PERSON] за адресою: м.Краматорськ, вул.Доменщиків, 6-2. [PERSON] знає з квітня 2013 року, оскільки він став проживати разом з [PERSON] по вул.Доменщиків, 7-1. Як сусіди вони бачилися та спілкувалися, [PERSON] був повністю адекватною у психічному плані людиною. Якось літом 2013 року він поскаржився їй на свою доньку Елліну, а саме, що він все життя працював, а під старість став непотрібним, що його «викинули з дому». З приводу заповіту розмов не було. Після лікування остання у серпні 2013 року вона також бувала у відповідачки в гостях, де зустрічалась з [PERSON] Останній був обмежений у русі та мові, але належним чином реагував, поводив себе адекватно, міг сказати «так» і «ні», свідка [PERSON], [INFO], який у судовому засіданні показав, що [PERSON] доводився йому рідним братом, відносини між ними були добрі. 07.08.2013 року вони разом були на рибалці, все було добре, а наступного дня 08.08.2013 року після обіду йому зателефонувала [PERSON], яка повідомила, що брату стало погано та він потрапив до лікарні. Він відвідав [PERSON] у лікарні, викликав по телефону його доньку Елліну, яка приїхала, але доглядати батька не стала, казала, що не має на це часу, дорікнула, що він (свідок) бажає «спихнути батька на неї», та пішла. Після виписки з лікарні [PERSON] повернувся до [PERSON], яка продовжувала мешкати разом з ним та доглядати його. Ще до цієї події брат мав намір одружитися на [PERSON], але цьому заважав наявний шлюб останньої, укладений у РФ, розірванням якого вона займалася. Хвилюючись про своє здоровя та з приводу затримки укладення шлюбу, [PERSON] вирішив скласти заповіт на користь [PERSON] З цього приводу він (свідок) звернувся до адвоката [PERSON], який займався справою про розірвання шлюбу [PERSON] Адвокат підтвердив можливість складання заповіту навіть у лікарні. Він (свідок) був присутнім під час складання заповіту у лікарні, у звязку з чим підтверджує, що брат [PERSON] розумів значення того, що відбувалося, бажав цього, коли нотаріус до нього звертався, відповідав кивками голови, жестами рук, а також чітко міг сказати «так» і «ні». З приводу можливості складання цього правочину він (свідок) до лікаря не звертався та лікаря в палаті не було. 29.08.2013 року був складений вказаний заповіт при свідках, який нотаріус в голос зачитав. Коли [PERSON] була вимушена поїхати у власних справах до РФ, він узяв догляд за братом на себе. У звязку з тим, що [PERSON] був лежачим, то з метою отримання його пенсії він (свідок) звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатним. 06.11.2014 року Краматорським міським судом було прийнято відповідне рішення та вже після прийняття якого він (свідок) зрозумів, що під «недієздатним» слід розуміти не тільки те, що людина лежача, а те, що вона психічно нездорова, але, на його думку, брат хоча й був обмежений в розмові та русі, але на все реагував адекватно. Незважаючи на це він (свідок) рішення суду не оскаржував. Також йому відомо, що приблизно у 2014 році [PERSON] лікувався у психіатричній лікарні, але вважає, що таке лікування було викликано не тяжкою психічною хворобою, а депресією внаслідок того, що здоровий чоловік був прикутий до ліжка, свідка [PERSON], [INFO], яка у судовому засіданні показала, що проживає по сусідству з відповідачкою [PERSON] за адресою: м.Краматорськ, вул.Доменщиків, 8-2, підтримує дружні стосунки з нею, у звязку з чим бувала в гостях у відповідачки, де познайомилася з [PERSON] Останній створив в ній враження повністю психічно здорової людини. У серпні 2013 року [PERSON] потрапив до лікарні, зокрема вона через віно бачила як його забирала «швидка допомога». Пізніше зі слів [PERSON] вона дізналася, що у лікарні [PERSON] склав на її користь заповіт, дослідив надані письмові докази: -ксерокопію паспорта позивачки [PERSON], з якого зокрема вбачається місце реєстрації останньої: м.Словянськ, вул.Біломорська, 7, шлюб з [PERSON] (а.с.4-9), -копію свідоцтва про смерть [PERSON], померлого 17.07.2015 року у м.Краматорську (а.с.10), -копії свідоцтв про народження, одруження, якими підтверджується родинний звязок позивачки з померлим (а.с.11-13), -витяг зі Спадкового реєстру про реєстрацію спадкової справи до майна померлого [PERSON] (а.с.14), -копії медичних документів, щодо стану здоровя [PERSON], копії довідки про групу інвалідності, про причину смерті (а.с.15-42), -довідку про реєстрацію місця проживання відповідачки [PERSON] за адресою: м.Краматорськ, вул.Доменщиків, 7-1 (а.с.50), -копії правовстановлюючих документів, якими підтверджується право власності на квартиру по вул.Двірцева, 30-27 у м.Краматорську за [PERSON] (а.с.58-59), -копія нотаріального заповіту [PERSON] на користь [PERSON] від 29.08.2013 року (а.с.65), -лист Першої Краматорської ДНК від 28.12.2015 року про наявність відкритої спадкової справи до майна померлого 17.07.2015 року [PERSON], наявність заяви про прийняття спадщини від доньки [PERSON] та заяви про відмову від спадщини від доньки [PERSON] (а.с.71), -лист Першої Краматорської ДНК від 25.02.2016 року про наявність зареєстрованого заповіту від імені [PERSON], посвідченого 29.08.2013 року державним нотаріусом цієї нотаріальної контори, який не було скасовано або змінено, про наявність заяви про прийняття спадщини від спадкоємиці за заповітом [PERSON] дослідив матеріали цивільної справи Краматорського міського суду №234/7028/14-ц за заявою [PERSON] про визнання недієздатним [PERSON], встановлення опіки та призначення опікуна, згідно якій рішенням суду від 06.11.2014 року заява була задоволена, [PERSON] визнано недієздатним, над ним встановлено опіку та призначено [PERSON] опікуном. Вказане судове рішення прийнято зокрема на підставі акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №100 від 17.09.2014 року, дослідив витребувані за ухвалою суду від 11.12.2015 року з КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м.Краматорська» а/к №9390б та історії хвороби №36, з КМУ «Міська лікарня №3» м.Краматорська історію хвороби №5948 на [PERSON], дослідивши висновок посмертної судово-психіатричної експертизи №39 від 25.04.2016 року (а.с.112-121), згідно якому [PERSON], [INFO], померлий 17.07.2015 року, на момент складання заповіту 29.08.2013 року страждав на органічну деменцію судинного ґенезу (гіпертонічна хвороба 3 стадії, церебросклероз 3 стадії, дисциркуляторна енцефалопатія 3 стадії, повторні інсульти головного мозку (2007 рік, жовтень 2012 року, 08.08.2013 року). Ступінь прояву слабоумства в момент складання заповіту 29.08.2013 року позбавляла [PERSON] здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно статей 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ст.30 ч.1 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст.203 ЦК України, зокрема згідно частинам 2 та 3 якої особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Недотримання цих вимог відповідно до ст.215 ЦК України є підставою для визнання правочину недійсним. Як встановлено в судовому засіданні сукупністю досліджених доказів у справі, спадкодавець [PERSON], померлий 17.07.2015 року, на момент складання ним заповіту на користь відповідачки [PERSON], посвідченого 29.08.2013 року Першою Краматорською ДНК, страждав органічною деменцією судинного ґенезу та за своїм психічним станом не розумів значення своїх дій та не міг ними керувати, що підтверджується зокрема висновком посмертної судово-психіатричної експертизи №39 від 25.04.2016 року. Згідно ст.225 ч.1 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Згідно ст.1257 ч.2, ч.4 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Згідно ст.1257 ч.2, ч.4 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. На підставі ст.ст.1222, 1223, 1258, 1266 ЦК України позивачка [PERSON], яка доводиться донькою спадкодавці [PERSON], своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, що підтверджується листом державного нотаріуса Першої Краматорської ДНК. Також до нотконтори у передбачений законом шестимісячний строк надійшла заява від відповідачки [PERSON], яка висловила бажання прийняти спадщину за заповітом від 29.08.2013року. Будучи спадкоємицею позивачка [PERSON] правомірно та обґрунтовано вимагає поновлення її порушених цивільних прав та інтересів відповідно до ст.ст.225 ч.1, 1257 ч.2, 4 ЦК України. На підставі наведеного суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити та визнати недійсним заповіт [PERSON] від 29.08.2013 року на користь відповідачки [PERSON], як вчинений у момент, коли він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. Відповідно до ст.88 ЦПК України, у звязку з прийняттям рішення про задоволення позову, за рахунок відповідачки позивачці слід відшкодувати документально підтверджені судові витрати в розмірі 730,80 грн. (а.с.1, 56).

Outcome: approved