Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що з відповідачем по даній позовній заяві [PERSON] вони проживали в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого в його свідоцтві про народження вказаний відповідач. Як запевняє [PERSON] після розірвання шлюбу вони з сином стали проживати окремо від відповідача, останній не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча вона неодноразово зверталася до нього з даним питанням. Позивач стверджує, що відповідач є працездатною особою, працює неофіційно, тому на її думку може та повинен брати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини. На даний час неповнолітній син навчається в 10 класі, кожного дня на харчування у школі потрібно 10 грн., також на поїздки до музичної школи потрібно на квиток 13 грн. на день. Крім того синові зараз 16 років і потрібні постійні кошти на придбання нового одягу, взуття та певні кошти на його дозвілля. Позивач просить суд стягувати з [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], мешканця [INFO] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Від [PERSON] надійшло заперечення на позов [PERSON], згідно якого позовні вимоги визнає частково в розмірі 1000 грн. щомісячно у зв»язку з наступним. З 2010 року відповідач створив нову сім»ю, 01.07.2012 року у нього народився син [PERSON], який проживає з ним та разом з дружиною знаходяться на його утриманні. [PERSON] зазначив, що ні він, ні його дружина офіційно ніде не працюють, живуть за рахунок випадкових заробітків. Також допомоги потребують батьки відповідача, які є людьми похилого віку та часто хворіють. Тому відповідач стверджує, що сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. він не може в силу свого фінансового стану. В підтвердження своїх слів [PERSON] надав суду копії свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження дитини, відомість з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, згідно якої за період з 01.04.2017 року по 30.09.2017 року інформація про доходи [PERSON] відсутня, довідку Дніпровського районного центру зайнятості № 720 від 24.11.2017 року, відповідно до якої [PERSON] не перебуває на обліку в центрі зайнятості та не отримує допомоги по безробіттю. Також відповідачем надано довідку видану квартальною вуличного комітету Підгородненської міської ради Дніпропетровського району від 07.12.2017 року, згідно якої [PERSON] дійсно мешкає без реєстрації в м. Підгородне разом з дружиною та сином, на даний час постійного місця роботи ні він ні дружина не мають. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Позивач пояснила, що весь час з моменту розлучення вона проживає разом із сином, батько дитини добровільно допомоги не надає. Син харчується в шкільній столовій, вартість якого складає в день близько 10 грн., крім того він три рази в неділю їздить до сел.. Зачепилівка приміським транспортом з с. Рунівщина до музичної школи. На даний час вартість проїзду складає 15,23 грн. в один бік. Крім того, враховуючи що син досяг 16 річного віку, у нього виникають і додаткові потреби в коштах, однак вона не взмозі їх задовольнити у зв»язку з відсутністю можливості працевлаштування в с. Рунівщина Зачепилівського району Харківської області. [PERSON] вказала, що посилання відповідача на відсутність працевлаштування є неправдивим, так як останній не офіційно працевлаштований здійснює розвезення питної води населенню, про що їй відомо від рідної тітки, якій він особисто періодично здійснює доставку води. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги [PERSON], вказав, що розмір аліментів, вказаний в позовній заяві, є співмірний з витратами, необхідними для розвитку здібностей дитини та забезпечення її нормального рівня життя. Представник вказав, що відповідно до довідки Держкомстату середня заробітна плата по Україні (так само як і по Дніпропетровській області) складає 7\~377 грн. Тому у випадку стягнення в розмірі ? частини заробітку розмір присуджених аліментів був би значно більший від твердої грошової суми 1500 грн. та постійно б зростав в більшу сторону. В судове засідання відповідач не з»явився, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, окрім заперечення проти позову [PERSON], отже позиція відповідача суду зрозуміла. Тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наданих доказів. Суд, вислухавши позивача, її представника, дослідивши матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності,приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони по справі є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно довідки про склад сім»ї № 614 від 28.09.2017 року неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір»ю в с. Рунівщина Зачепилівського району Харківської області. Відповідно до довідки Руновщинської ЗОШ № 01-44/155 від 31.08.2017 року [PERSON] у 2017/2018 навчальному році не входить до категорії пільгового контингенту і підлягає харчуванню за батьківські кошти. Вартість харчування станом на 01.09.2017 року становить 10 грн. на день на одного учня. Згідно довідки № 18 від 12.09.2017 року [PERSON] згідно наказу №27 від 01.09.2017 року зарахований до Зачепилівської дитячої музичної школи. Відповідно до наданого позивачем квитка № 894 від 14.12.2017 року вартість проїзду від с. Рунівщина до сел.. Зачепилівка становить 15,23 грн. З наданих до суду відповідачем заперечень проти позову вбачається, що він проживає окремо від позивача та сина [PERSON] в м. Підгородне Дніпропетровської області разом з дружиною та їхнім спільним сином [PERSON]. Також з наданих документів слідує, що відповідач в центрі зайнятості на обліку не перебуває, грошової допомоги по безробіттю не отримує, і в період з 01.04.2017 року по 30.09.2017 року офіційно доходів не мав. За інші періоди інформації про доходи відповідачем не надано, як і станом на теперішній час. Крім того відповідачем не надано жодних підтверджень добровільної сплати аліментів на утримання сина. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В силу\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, у звязку із набранням чинності 08.07.2017року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно з ч. 2ст. 182 СК України. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1,2\~ст.184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ч.1 ст.183 СК України передбачає, що частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON], який знаходиться на вихованні та утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання, тому суд, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини,вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно. При цьому суд вважає, що запропонований позивачем до стягнення розмір аліментів на дитину є не значно більшим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не буде надто обтяжливим для відповідача. Також при вирішенні спору судом береться до уваги добрий стан здоров'я дитини та сторін. Задовольняючи позов, суд також виходив із положень\~статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано\~Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., де передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При задоволенні позову суд стягує з відповідача у дохід держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 грн, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved