Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки Ольги, [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення повноліття кожного з дітей. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 04 червня 2001 року Новоолександрівською сільської радою Великобурлуцького району Харківської області, який розірвано 14 березня 2007 року, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 17. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку Ольгу, [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання своїх дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає. В звязку з наведеним позивач просить позов задовольнити. В судовому засідання позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми віку повноліття. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги позивача з підстав викладених в позовній заяві з урахування уточнених позовних вимог. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав частково, згоден сплачувати аліменти, але в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, оскільки його заробіток не дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі якому просить позивач та зазначив, що у нього на утриманні знаходяться четверо неповнолітніх дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 04 червня 2001 року Новоолександрівською сільської радою Великобурлуцького району Харківської області, який розірвано 14 березня 2007 року, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.05). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку Ольгу, [INFO]. Батьком [PERSON] в свідоцтві про його народження серії І-ВЛ № 455770, виданого Великобурлуцьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області та Ольги в свідоцтві про народження серії 1-ВЛ №298661, виданого виконкомом Хатнянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області записаний відповідач (а.с.06-07). В судовому засіданні [PERSON] не оспорював дану обставину, при цьому пояснив, що він є батьком даних дітей. Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні і це підтверджується довідками за вихід. № 210 від 17.05.2017 року та вихід. № 209 від 17.05.2017 року, виданих виконкомом Хатнянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області (а.с.08-09). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~статті 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати своїх дітей, відчувати відповідальність за них, забезпечувати їм добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Позивач, посилаючись на те, що відповідач не піклується про матеріальне забезпечення дітей на відповідному рівні, не надає матеріальної допомоги, тому просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми віку повноліття. Судом встановлено, що відповідач працездатний, але на даний час офіційно не працює, має на утриманні ще чотирьох дітей: - доньку Вероніку, [INFO], доньку Анастасію, [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.36-39). Згідно зі ст.ст.\~59,\~60 ЦПК України\~доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судовому засіданні надав докази того, що він має на утриманні чотирьох дітей (відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 614793, серії І-НО № 513463, серії І-ВЛ № 130740, серії І-ВЛ № 387055), відповідно до посвідчення № 70 його сімя є багатодітною. Відповідно до характеристики за вихід. № 451 від 07.07.2017 року [PERSON] з родиною проживає в с.Артемівка з 2014 року. Офіційно місця роботи не має, працює за наймом. Дружина не працює, здійснює догляд за дітьми, отримує соціальну допомогу (а.с.34). Згідно ч.2\~ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також при стягненні аліментів на дитину необхідно зазначити їх мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину слід стягнути до досягнення дитиною повноліття. У разі зміни обстановки відповідач і позивач мають право звертатись до суду з позовом про перегляд розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів, відповідно до\~ст.182 СК України\~\~підлягають врахуванню матеріальне становище платника аліментів, матеріальне становище матері дитини, вік дитини та її\~\~право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а також принцип рівності участі батьків в утриманні неповнолітньої дитини. З огляду на викладене, суд при вирішенні спору щодо визначення розміру стягуваних аліментів також керується принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, відповідно до яких дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевірив їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи вимоги ст.ст.180-184 СК України, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача задовольнити частково, стягнувши із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх аліменти: сина [PERSON], [INFO] та доньки Ольги, [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж пятдесят відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи із 19 червня 2017 року і до досягнення дітьми віку повноліття. Задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі значно ускладнюватиме матеріальне становище відповідача. Тому, в іншій частині позовних вимог позивачеві слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 19 червня 2017 року. Аліменти на дітей слід стягувати до досягнення кожною дитиною віку повноліття. У разі зміни обстановки відповідач, а також і позивач мають право звертатись до суду з позовом про перегляд розміру аліментів. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 640 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. Згідно з п.1 ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial