Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 01 лютого 2010 року між ними зареєстровано шлюб. Вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем склалося вкрай невдало по причині побутових труднощів, відсутності взаєморозуміння при вирішенні побутових труднощів, відсутності взаєморозуміння при вирішенні життєвих питань, що призводило до конфліктів. Фактично сімя розпалася, відповідач проживає окремо, ведуть окреме господарство, мають окремі бюджети. Примирення вважає неможливим. Спір про поділ майна на даний час відсутній. В судовому засідання позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Додатково пояснила, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, з вересня 2016 року вони проживають окремо. Строк на примирення просила не надавати. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що дійсно між ним та позивачем 01 лютого 2010 року зареєстровано шлюб. Спільне життя не склалося, в результаті чого з вересня 2016 року вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, подальше збереження сімї вважає неможливим. У звязку з цим вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить суд розірвати шлюб. Строк на примирення просив не надавати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані сторонами доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 лютого 2010 року Омельницькою сільською радою Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис №01 (а. с. 7). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 9, 10). Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, з вересня 2016 року сторони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, шлюб між сторонами фактично розпався, а сімя носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн. на користь позивача, сплачений при подачі позову (а. с. 2). На підставі ч. ч. 3, 4 ст. 56, ст. ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved