Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просить суд ухвалити рішення про збільшення стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону. Позов обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2015 року по 08.11.2006 року, який розірвано на підставі рішення Тарутинського районного суду Одеської області 08.11.2016 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . 12 липня 2016 року позивачем було подано позов про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки від його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня пред`явлення позову, а саме з 30.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . На даний час виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в провадженні Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби в Одеській області. Сторони не можуть досягти порозуміння у питанні утримання доньки. На даний час коштів для утримання та забезпечення належного розвитку доньки не вистачає, тому позивач була змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів та стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, оскільки відповідно до рішенням суду, аліменти які стягнуто з відповідача у 2016 році, в порівнянні з ринковими цінами на сьогоднішній день є замалою грошовою сумою, оскільки дитина росте і потребує більших витрат. Позивач в судове засідання не з`явилась, просить розглянути справу за її відсутності про що надала відповідну заяву (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнав в повному обсязі (а.с. 20). У зв`язку з цим, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 12.07.2016 року з відповідача [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня пред`явлення позову, а саме з 30 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.5). Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі статтями 180 та 182 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батька, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Частинами 2 та 3 статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду, за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення, або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про присудження аліментів, в силу ст. 182 СК України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судом враховується той факт, що даних про працевлаштування та загальний дохід відповідача не представлено. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», 50% від прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів змінився мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів вимогам чинного законодавства не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що збільшення розміру стягнення аліментів буде розумним, достатнім і справедливим та відповідатиме інтересам дитини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону і досягнення дитиною повноліття. При визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати які складаються з 768,40 грн., судового збору.

Outcome: approved