Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку та позбавлення права користуватися жилим приміщенням квартирою № 33 по вул. Шевченка, 156 в м. Золотоноша, Черкаської обл. Свою позовну заяву позивач пояснює тим, що вона являється власником квартири № 33 за адресою: м. Золотоноша, Черкаської обл., вул. Шевченка, 156, яка належить їй на праві приватної власності, що підтверджується [PERSON] про право власності на нерухоме майно від 12.07.2005р. та [PERSON] про право на спадщину за законом від 04.11.2016р. Відповідач [PERSON] являється її сином, проживав у її квартирі та у ній зареєстрований. Але виїхавши з квартири на інше постійне місце проживання в 2015 році [PERSON] не знявся з реєстрації по місцю його колишнього проживання. І не зважаючи на те, що відповідач вже давно (близько двох років) не проживає в квартирі позивача - вона вимушена сплачувати нараховані на кількість зареєстрованих осіб комунальні послуги, в суму до сплати яких враховується як споживач і [PERSON] Позивач не може оформити житлову субсидію, при цьому та обставина, що останній значиться зареєстрованим в будинку, перешкоджає позивачеві в повній мірі реалізувати її право володіти та розпоряджатися своєю власністю. Тому вимушена зверутися до суду з позовом про зняття його з реєстрації по вказаній адресі, оскільки для цього є всі підстави, адже відповідач відсутній за місцем свого колишнього проживання уже близько двох років. У звязку з тим, що відповідач без поважних причин не проживає у вказаній квіртирі більше одного року, то він згідно ст. 405 ЦК України втрачає право на користування вказаним житловим приміщенням. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням квартирою № 33 по вул. Шевченка, 156 в м. Золотоноша, Черкаської області та позбавити його права на користування вказаною квартирою. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, але скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, де наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, з невідомих суду причин. Оскільки згідно повідомлення відділу звязку адресат відсутній з місцем проживання, то судом, згідно ч. 9 ст.74 ЦПК України, було застосовано виклик відповідача до суду через оголошення в пресі, яке було опубліковане в газеті „Черкаський край № 1 від 04 січня 2017 року. Так як відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений, головуючий ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. [PERSON] про право власності на нерухоме майно від 12.07.2005р. вбачається, що [PERSON] належить ? частина квартири [ADDRESS]. Згідно [PERSON] про право на спадщину за законом від 04.11.2016р. вбачається, що [PERSON] являється спадкоємцем майна [PERSON], а саме ? частини квартири [ADDRESS]. Згідно довідки про склад сімї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги від 17.10.2016р. вбачається, що [PERSON] зареєстрований у квартирі [PERSON] [ADDRESS]. Згідно довідки голови будинкової ради від 13.10.2016р. вбачається, що дійсно, [PERSON], хоч і зареєстрований за адресою: [INFO], але фактично з 2015 року за вищевказаною адресою не проживає. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником жила або законом. Згідно ст. 7 Закону України „Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином судом встановлено, що відповідач з 2015 року фактично не проживає за місцем своєї реєстрації, чим порушує право позивача на власність. За таких обставин суд вважає, що позов у цій частині, підлягає до задоволення, оскільки відповідач відсутній за місцем свого колишнього проживання більше одного року, то він згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України має бути визнаний таким, що втратив право на користування вказаним житловим приміщенням. Водночас, позовна вимога [PERSON] про позбавлення відповідача права користуватися жилим приміщенням до задоволення не підлягає., оскільки фактично дублюється з первісною позовною вимогою.

Outcome: partial