Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти, посилаючись на те, що з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], яка\~ проживає з позивачкою та знаходиться\~ на її утриманні. Відповідач, як батько, добровільно матеріальної допомоги на утримання сім?ї не надає, а тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини, а також аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини усіх доходів відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, до суду надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, судова повістка тричі залишалася не врученою за закінченням терміну зберігання та з інших незалежних від поштового відділення причин, що свідчить про те, що [PERSON] своєю пасивною поведінкою відмовляється від одержання поштових відправлень, так як відповідно до Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою КМУ № 270 від 05.03.2009 року після повідомлення його про надходження реєстрованого поштового відправлення не зявляється за їх одержанням. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої\~Законом України від 17.07.1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Оскільки [PERSON] достеменно знав про розгляд Тетіївським районним судом Київської області цивільної справи\~за позовом\~[PERSON] до\~[PERSON] про\~стягнення аліментів\~на утримання\~неповнолітньої дитини\~та дружини\~до досягнення\~дитиною трьохрічного\~віку,\~оскільки подав\~відзив на\~позовну заяву, проте судові повістки не отримує, ходом розгляду справи не цікавиться, суд вважає, що він про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що дає підстави суду розглядати справу у його відсутності. 25.02.2019 року відповідачем до суду був наданий відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги визнає частково лише в частині сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини. В задоволенні іншої частини позовних вимог просить суд відмовити в звязку з матеріальною неможливістю сплати аліментів в такому розмірі (а.с.26-28). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони 23.07.2016 року зареєстрували шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1646, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії I-ОК № 251554, виданого повторно 14.11.2018 року (а.с.6). Від шлюбу мають спільну малолітню доньку\~[PERSON],\~[INFO],\~яка\~ проживає разом з позивачкою та знаходиться\~ на її утриманні (копія свідоцтва про народження дитини а.с. 7, копія довідок виконавчого комітету Кошівської сільської ради Тетіївського району Київської області № 17 та 18 від 19.01.2019 року а.с. 8,9). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сім?ї не надає. Позивач займається доглядом за малолітньою дитиною і позбавлена можливості працевлаштуватися, іншого доходу, крім соціальних виплат не має, а їх розмір є не достатнім для прожиття її та дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу\~України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~Відповідно до\~ст.\~182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~Відповідно до\~ст.\~8\~ЗУ «Про\~охорону дитинства»\~кожна дитина\~має право\~на рівень\~життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. \~Відповідно до\~ч.2\~ст.\~84\~Сімейного кодексу\~України\~дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років,\~за умови,\~що останній\~може надавати\~матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1-4 ст. 12 ЦПК України,\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги те, що відповідач працює та отримує заробітну плату (виписка про рух коштів банківської карти АТ «Альфа-Банк» на ім?я [PERSON] а.с. 32-33), яка значно перевищує дохід позивача в розмірі соціальних виплат на дитину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] як батько не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, тож суд у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного кодексу України стягує з нього аліменти на утримання дитини. А також суд приходить до переконання, що, оскільки відповідач сім?ю не забезпечує, позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває у важкому матеріальному становищі, має на утриманні малолітню дитину, а тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути по 768,40 гривень судового\~ збору на користь держави за подання позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку (разом 1536,80 гривень), оскільки позивач згідно законодавства звільнена від його сплати, а відповідно до постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року судовий збір сплачується окремо за кожну позовну вимогу (або загальною сумою).

Outcome: approved