Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів, в подальшому уточнювала позовні вимоги, спочатку збільшивши розмір позову, потім зменшивши розмір, остаточно просила стягнути 44883 грн. 22 коп. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 09.11.2011 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], на утримання якого рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 05.12.2011 року з відповідача було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач сплачує аліменти не регулярно та не в повному обсязі, станом на день складання позову - 06.07.2015 р. має заборгованість у розмірі 5988,79 грн. Позивач працює, але отримує невелику заробітну плату, намагається забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач працює неофіційно, їздить на заробітки до РФ, отримує доходи, однак добровільно матеріальної допомоги не надає на утримання сина, інших утриманців не має. Позивач вважає, що має право просити суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несплату аліментів, з розрахунку 1% від несплаченого за кожний день прострочення, відповідно до ч.1 ст.196 СК України. Остаточний розмір вказаної неустойки (пені) розрахований позивачем виходячи із загальної кількості днів прострочення сплати аліментів наростаючим підсумком. Крім того, позивач просить стягнути судовий збір на її користь із відповідача. У судовому засіданні позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали, вказуючи на обставини, аналогічні викладеним у позові. Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували, надавали письмові заперечення, посилаючись на те, що вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не має. Так, позивач несвоєчасно подала на виконання виконавчий лист про сплату аліментів, і таким зволіканням створила несприятливі обставини для відповідача, внаслідок чого було порушено кримінальну справу проти відповідача за ст.164 КК України. Крім того, відповідач як на час стягнення аліментів так і до березня 2013 року працював офіційно, однак виконавчий лист не був направлений за його місцем роботи. Відповідно, розрахунок заборгованості по сплаті аліментів у той період, який провів державний виконавець, не є правильним. У подальшому після звільнення з роботи відповідач по мірі можливості сплачує аліменти на утримання сина, надає іншу допомогу - передавав подарунки, але через відсутність постійного заробітку не має можливості сплачувати аліменти регулярно. Крім того, відповідач утримує свою родину - дружину та її двох синів. Позивач не надала доказів того, що відповідач їздить на заробітки до РФ. Насамкінець - розмір неустойки, розрахований позивачем, в декілька разів перевищує сам розмір заборгованості по аліментах, тобто є неспівмірним і не може слугувати засобом для збагачення особи. Представники відповідача просять відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник третьої особи - начальник ВДВС Тростянецького РУЮ Сумської області у судовому засіданні показав, що виконавчий лист №2-627/11 від 05.12.2011 р. перебував на виконанні у ВДВС тричі - із 06.06.2012 р. по 11.10.2012 р. за зверненням стягувача, після чого була закінчено виконавче провадження і направлений лист за місцем роботи боржника до м.Київа, потім 20.05.2013 р. вказаний лист надійшов повторно та був на виконанні до 05.06.2013 р. - та направлений до м.Суми за місцем роботи боржника. З 11.11.2013 р. вказаний виконавчий лист знову повернувся від ВДВС Сумського МУЮ через звільнення боржника з роботи, та перебуває на виконанні у ВДВС Тростянецького РУЮ до цього часу. Про сплату аліментів відповідач повідомляє виконавчу службу, передає відповідні квитанції, які знаходяться у матеріалах виконавчого провадження, на даний час виникла заборгованість у [PERSON] по сплаті аліментів за вказаним виконавчим листом - у розмірі 5888 грн. 79 коп., при тому [PERSON] вказує, що у довідці від 29.07.2015 р. (а.с.23) загальна сума зазначена 5988,79 грн., однак помилково не враховано за лютий 2015 року 300 грн., замість невірно зазначеного 200 грн. У вказаному виконавчому провадженні скарг чи позовів на дії державного виконавця від сторін не надходило, були лише запити, на які надавались відповіді. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, встановив наступне. За рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 05.12.2011 р., на підставі якого був виданий виконавчий лист у цивільній праві № 2-627/11 відповідач [PERSON] був зобов'язаний сплачувати аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 09.11.2011 р. (а.с.7). Вказаний виконавчий лист позивачем був звернений до виконання та перебуває на виконанні у Відділі ДВС Тростянецького РУЮ ГУЮ у Сумській області і як вбачається із розрахунку заборгованості, проведеного державним виконавцем, у період із листопада 2011 р. по липень 2015 р. [PERSON] аліменти сплачував нерегулярно: 10.07.2012 р. - 200 грн., 27.09.2012 р. - 200 грн., 30.10.2012 р. - 3000 грн., 01.04.2013 р. - 100 грн., 30.05.2013 р. - 100 грн., 05.06.2013 - 100 грн., 28.10.2013 р. - 20 грн., 25.11.2013 р. - 300 грн., 10.12.2013 р. - 500 грн., 31.01.2014 р. - 500 грн., 28.02.2014 р. - 500 грн., 28.03.2014 р. - 500 грн., 30.04.2014 р. - 200 грн., 23.07.2014 р. - 400 грн., 30.09.2014 р. - 400 грн., 22.10.2014 р. - 500 грн., 27.11.2014 р. - 500 грн., 29.12.2014 р. - 500 грн., 27.02.2015 р. - 300 грн. (з урахуванням усного уточнення представником ВДВС, що підтверджено квитанцією (а.с.- 46), 31.03.2015 р. - 300 грн., 30.05.2015 р. - 150 грн., 29.07.2015 р. - 500 грн. Таким чином, борг по аліментам на 01.08.2015 року становить 5888,79 грн. (а.с.23). Саме вказана довідка державного виконавця є вірною, яку представник ВДВС просив прийняти до уваги. Суд не приймає до відома заперечення відповідача щодо неправильно розрахованого розміру до сплати аліментів та заборгованості, з огляду на наступне. Згідно з ч.3 та ч.9 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.4 ст.195 СК України - розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.11 ЦПК України). Оскільки відповідачем не пред'явлено позовних вимог щодо оспорювання визначеного розміру аліментів та заборгованості по аліментам, суд приймає до відома розрахунок по аліментах та заборгованості, представлений державним виконавцем (а.с.23). Таким чином судом встановлено, що відповідач мав заборгованість по сплаті аліментів у період: 2011 р. : з 09.11.2011 року по 30.11.2011 року - 331,50 грн.; з 01.12.2011 року по 31.12.2011 року - 335,75 грн.; 2012 р.: з 01.01.2012 року по 31.01.2012 року - 333,60 грн.; з 01.02.2012 року по 29.02.2012 року - 338,25 грн.; з 01.03.2012 року по 31.03.2012 року - 432,03 грн.; з 01.04.2012 р. по 30.04.2012 р. - 417,50 грн.; з 01.05.2012 р. по 31.05.2012 р. -386,10 грн.; з 01.06.2012 р. по 30.06.2012 р. - 460,80 грн.; з 01.07.2012 р. по 31.07.2012 р. - 262,40 грн.; з 01.08.2012 р. по 31.08.2012 р. - 560 грн.; з 01.09.2012 р. по 30.09.2012 р. - 143,20 грн.; з 01.11.2012 р. по 30.11.2012р. - 348,30 грн.; з 01.12.2012 р. по 31.12.2012 р. - 359,10 грн.; 2013 р.: з 01.01.2013 р. по 31.01.2013 р. - 363 грн.; з 01.02.2013 р. по 28.02.2013 р. - 363 грн.; з 01.03.2013 р. по 31.03.2013 р.( за 17 днів) - 199,06 грн.; з 01.08.2013 р. по 31.08.2013 р. - 363 грн.; з 01.09.2013 р. по 30.09.2013 р. - 363 грн.; з 01.10.2013 р. по 31.10.2013 р. - 343 грн.; з 01.11.2013 р. по 30.11.2013 р. - 63 грн.; 2014 р.: з 01.04.2014 р. по 30.04.2014 р. - 185,80 грн.; з 01.05.2014 р. по 31.05.2014 р. - 385,80 грн.; з 01.06.2014 р. по 30.06.2014 р. - 385,80 грн.; з 01.08.2014 р. по 31.08.2014 р. - 396 грн.; 2015 р.: з 01.01.2015 р. по 31.01.2015 р. - 385,80 грн.; з 01.02.2015 р. по 28.02.2015 р. - 85,80 грн.; з 01.03.2015 р. по 31.03.2015 р. - 85,80 грн.; з 01.04.2015 р. по 30.06.2015 р. - 385,80 грн.; з 01.05.2015 р. по 31.05.2015 р. - 235,80 грн.; з 01.06.2015 р. по 30.06.2015 р. - 385,80 грн. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Такий висновок щодо застосування норми права, а саме ч.1 ст.196 СК України, викладений у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року цивільна справа № 6-94цс15, який є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права (ст..360-7 ЦПК України). Враховуючи вказані обставини суд не погоджується із розміром неустойки (пені), розрахованої позивачем, та вважає за необхідне вирахувати пеню від суми несплачених кожного місяця аліментів за кожен день прострочення та обчислити її в межах одного місяця. Отже, пеня з врахуванням суми несплачених аліментів та строків, коли зобов'язання по сплаті мало бути виконано, за кожен місяць окремо складає за період з: 09.11.2011 р. - 30.11.2011 р. (3,315 х 21) = 69,62 грн., 01.12.2011 р. - 31.12.2011 р. (3,3575 х 31) = 104,08 грн., 01.01.2012 р. - 31.01.2012 р. (3,336 х 31) = 103,42 грн., 01.02.2012 р. - 29.02.2012 р. (3,3825 х 29) = 98,09 грн., 01.03.2012 р. -31.03.2012 р. (4,3203 х 31) = 133,93 грн., 01.04.2012 р. - 30.04.2012 р. (4,175 х 30) = 125,25 грн., 01.05.2012 р. - 31.05.2012 р. (3,861 х 31) = 119,69 грн., 01.06.2012 р. - 30.06.2012 р. (4,608 х 30)= 138,24 грн., 01.07.2012 р. - 31.07.2012 р. (2,624 х 31) = 81,34 грн., 01.08.2012 р. - 31.08.2012 р. (5,6 х 31) = 173,6 грн., 01.09.2012 р. - 30.09.2012 р. (1,432 х 30) = 42,96 грн., 01.11.2012 р. - 30.11.2012р. (3,483 х 30) = 104,49 грн., 01.12.2012 р. - 31.12.2012 р. (3,591 х 31) = 111,32 грн., 01.01.2013 р. - 31.01.2013 р. (3,63 х 31) = 112,53 грн.; 01.02.2013 р. - 28.02.2013 р. (3,63 х 28) = 101,64 грн., 01.03.2013 р. - 31.03.2013 р.( за 17 днів) (1,9906 х 17) = 33,84 грн., 01.08.2013 р. - 31.08.2013 р. (3,63 х 31) = 112,53 грн., 01.09.2013 р. - 30.09.2013 р. (3,63 х 30) = 108,9 грн., 01.10.2013 р. - 31.10.2013 р. (3,43 х 31) = 106,33 грн., 01.11.2013 р. - 30.11.2013 р. (0,63 х 30) = 18,9 грн., 01.04.2014 р. - 30.04.2014 р. (1,858 х 30) = 55,74 грн., 01.05.2014 р. - 31.05.2014 р. (3,858 х 31) = 119,60 грн., 01.06.2014 р. - 30.06.2014 р. (3,858 х 30) = 115,74 грн., 01.08.2014 р. - 31.08.2014 р. (3,96 - 31) = 122,76 грн., 01.01.2015 р. - 31.01.2015 р. (3,858 х 31) = 119,6 грн., 01.02.2015 р. - 28.02.2015 р. (0,858 х 28) = 24,02 грн., 01.03.2015 р. - 31.03.2015 р. (0,858 х 31) = 26,60 грн., 01.04.2015 р. - 30.06.2015 р. (3,858 х 30) = 115,74 грн., 01.05.2015 р. - 31.05.2015 р. (2,358 х 31) = 73,10 грн., 01.06.2015 р. - 30.06.2015 р. (3,858 х 30) = 115,74 грн. А всього загальна сума неустойки (пені) складає 2889,34 грн. Як роз'яснено в п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Крім цього, суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст..197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Разом із тим суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати неустойки, оскільки належними і допустимими доказами він не довів, що заборгованість виникла не з його вини. Так, як встановлено із пояснень сторін, відповідач був обізнаний про рішення суду щодо стягнення із нього аліментів, на той час перебував у трудових відносинах, мав постійний дохід (а.с.61 - 63), однак не вчинив жодних дій щодо недопущення виникнення заборгованості по сплаті аліментів. На ці обставини також вказує факт порушення проти відповідача у 2012 році кримінального провадження за ч.1 ст.164 КК України, яке було закрите за примиренням сторін у зв'язку із виплатою відповідачем заборгованості по аліментах, як про те зазначили сторони у процесі. Крім того, з часу звільнення з роботи відповідача, як пояснили його представники у суді, але відповідних доказів не надали, - він на облік до центру зайнятості за пошуком роботи не звернувся, тому посилання відповідача на відсутність можливості отримати дохід, суд вважає безпідставним і такими, що не заслуговують на увагу. Суд вважає також недоведеним факт наявності на утриманні у відповідача інших осіб, оскільки за довідкою про склад сім'ї (а.с.47-50), він проживає із дружиною, яка є працездатною, та двома дітьми дружини, яких, відповідно до вимог СК України, повинні утримувати їх батьки, а не відповідач. Довідки про те, що сім'я відповідача є малозабезпеченою родиною, до суду від стороною відповідача не надано. Отже суд визначає розмір неустойки (пені) від суми несплачених аліментів у розрахованій вище сумі - 2889,34 грн., які підлягають стягненню із відповідача, а у задоволенні інших позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивач звертаючись до суду, та остаточно уточнюючи позовні вимоги просила стягнути з відповідача 44883,22 грн. Позовні вимоги її задоволені на 6,44 % у сумі 2889,34 грн., тому на її користь з відповідача слід стягнути повернення судового збору у сумі 28 грн. 90 коп. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed