Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про визнання права власності, посилаючись на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2014 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та ТОВ «Руніком Стройінвест» про визнання договору дарування недійсним, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON], ТОВ «Руніком Стройінвест» про розподіл спадкового майна, переведення прав та обов'язків покупця, визнання права власності, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] Миколаївна та ТОВ «Руніком Стройінвест», про визнання договору дарування недійсним - задоволено повністю, а саме було визнано недійсним договір дарування квартири за адресою: м. Одеса, пр.-т. Шевченка, 15/5, кв.13, укладений [PERSON] та [PERSON] від 25 січня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 166. В свою чергу апеляційним судом Одеської області від 22.06.2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2014 року в частині задоволення позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та ТОВ «Руніком Стройінвест», про визнання договору дарування недійсним щодо визнання недійсним договору дарування квартири за адресою: м. Одеса, пр.-т. Шевченка, 15/5, кв.13, укладений [PERSON] та [PERSON] від 25 січня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 166 було залишено без змін. У звязку із визнанням недійсним договору дарування квартири за адресою: м. Одеса, пр.-т. Шевченка, 15/5, кв.13, укладений між [PERSON] та [PERSON] від 25 січня 2011 року, позивач вважає, що належне їй майно має бути повернуто. Проте відповідач [PERSON], яка є спадкоємцем після смерті [PERSON]. який був стороною визнаного недійсним договору дарування у позасудовому порядку вирішити спір у позасудовому порядку відмовляється. Також позивач зазначила, що на її запит щодо видачі право установчого документу на спірну квартиру приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було відмовлено. Позивач у судове засідання не зявився, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2014 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та ТОВ «Руніком Стройінвест» про визнання договору дарування недійсним, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON], ТОВ «Руніком Стройінвест» про розподіл спадкового майна, переведення прав та обов'язків покупця, визнання права власності, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та ТОВ «Руніком Стройінвест», про визнання договору дарування недійсним - задоволено повністю, а саме було визнано недійсним договір дарування квартири за адресою: м. Одеса, пр.-т. Шевченка, 15/5, кв.13, укладений [PERSON] та [PERSON] від 25 січня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 166. У подальшому апеляційним судом Одеської області від 22.06.2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.07.2014 року в частині задоволення позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та ТОВ «Руніком Стройінвест», про визнання договору дарування недійсним щодо визнання недійсним договору дарування квартири за адресою: м. Одеса, пр.-т. Шевченка, 15/5, кв.13, укладений [PERSON] та [PERSON] від 25 січня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі за № 166 було залишено без змін. Відповідно до технічної документації квартири за адресою: м. Одеса, пр.-т. Шевченка, 15/5, кв.13 складається з 2-х житлових кімнат:1-а кімната площею 12,9 кв.м., 2-а кімната площею 16,2 кв.м., кухні площею 6,5 кв.м., вбиральні (сполученої) площею 2,4 кв.м., коридору площею 7,4 кв.м. Відповідно до матеріалів справи [PERSON] було приватному нотаріусу [PERSON] направлено лист з проханням про повернення право установчого документу на спірну квартиру, на підставі якого було оформлено договір дарування, який у подальшому судом було визнано недійсним. Проте відповіді та Свідоцтва про право власності на житло, виданого Одеським стале-дрото-канатним заводом «Стальканат» 13.08.1993 р. № 1327 приватним нотаріусом надано не було. Відповідач, яка у свою чергу є спадкоємцем після смерті [PERSON], який був стороною визнаного недійсним договору дарування до подачі позову спір вирішити мирним шляхом відмовлялася, проте під час судового розгляду справи [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі. Відповідно до ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину…» Відповідно до ст.41 ч.4 Конституції України право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За правилами ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно положень ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», передбачено, що рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно. Згідно із ст.15 ЦПК України загальні суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів. При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved