overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася досуду зпозовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраці їх за місцем проживання вказуючи, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В вищезазначеному житловому будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] в користуванні жилим приміщенням позивач [PERSON] відповідачам не чинила. Вони є доньками колишнього власника житла, однак останні роки не проживають у вказаному житловому будинку, проживають в Греції, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити. Відповідачі всудове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про час розгляду справи повідомлялася завчасно, належним чином, через оголошення на сайт і Судова Влада України. Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи суд приймає до уваги слідуюче. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , відповідно до договору купівлі-продажу від 31.07.2019 року є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстроване місце проживання відповідачів [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією домової книги. З письмових пояснень колишнього власника житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] вбачається, що його доньки [PERSON] та [PERSON] за місцем реєстрації з 1997 року не проживають, на даний час проживають в Греції. Зазначив, що не заперечує проти визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком. Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається житлова площа протягом 6 місяців. Відповідачі ж за місцем реєстрації відсутні більше 6 місяців. Тому згідно з нормами даної статті ЖК України є підстави вважати, що [PERSON] та [PERSON] втратили право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Із позовної заяви вбачається, що позивач не може оформити субсидію, тобто отримати державну допомогу на виплату житлово комунальних послуг, оскільки потрібна інформація щодо всіх зареєстрованих у житловому будинку осіб. Оскільки реєстрація відповідачів за вказаною адресою носить формальний характер та перешкоджає реалізації позивачем права власності на житловий будинок. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №6 по вул.. Зарічанській 14/3а в м. Хмельницькому, вказавши, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на квартиру ї належить квартира [ADDRESS]. В лютому 2010 року вона познайомилася з відповідачами, які пояснили, що змушені були втекти з Донецької області та мали намір проживати в м. Хмельницькому та займатися підприємницькою діяльністю. Вона зареєструвала їх місце проживання у свої квартирі та після реєстрації проживання відповідачі зникли. З березня 2010 року вони в квартирі не проживають, місце проживання їх не відоме. Реєстрація їх місця проживання створює незручності оскільки вона змушена платити більше за комунальні послуги. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомленні належним чином про, що свідчить оголошення в пресі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]/3а в м. Хмельницькому. У вказані квартирі зареєстровані, однак не проживають з березня 2010 року - [PERSON], [PERSON]. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленні строки, проводиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідачі більше одного року не проживає у спірному будинку без поважних причин. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що має у власності будинок за адресою: вул.Перемоги, 5 в с.Корчів'я Костопільського р-ну, Рівненської області. В даному будинку також зареєстровані [PERSON] та [PERSON], відповідачі по справі. Відповідачі у вказаному будинку не проживають, місце їх проживання на даний час позивачу невідоме. Позивач сплачує житлово-комунальні послуги за відповідачів, які матеріальної допомоги на оплату житлово-комунальних послуг не надають. Просить визнати [PERSON] та [PERSON] особами, що втратили право на користування жилим приміщенням. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивач є власником житлового будинку за адресою: вул. Перемоги, 5 в с.Корчів'я, Костопільського р-ну, Рівненської області. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], племінники позивача, зареєстровані за адресою: [INFO], проте не проживають за даною адресою близько року, що підтвердили допитані в суді свідки [PERSON], [PERSON] Суд не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні. Згідно ст.405 ЦК України при відсутності члена сімї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] та [PERSON], особами, які втратили право на користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що має у власності частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], в якому також зареєстровані [PERSON] та [PERSON], відповідачі по справі. Приблизно протягом семи років відповідачі у вказаному будинку не проживають, так як змінили місце свого проживання. Позивач сплачує житлово-комунальні послуги за відповідачів, які матеріальної допомоги їй на оплату житлово-комунальних послуг не надають. Просить визнати [PERSON] та [PERSON] особами, що втратили право на користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явилась, звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та свідків, дослідивши матеріали справи вважає позов обгрунтованим. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], проте біля семи років не проживають за даною адресою. Дану обставину підтвердили допитані в суді свідки [PERSON] та [PERSON] Суд не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених свідком. Дані про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні. Згідно ст.405 ЦК України при відсутності члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] та [PERSON], особами, які втратили право на користування жилим приміщенням. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказані норми передбачають усунення будь-яких порушень права власності. Позивач просила захистити її право, як власника будинку, шляхом зняття з реєстрації відповідачів. Суд рахує, що реєстрація відповідачів у будинку є перешкодою власнику у повному здійсненні права власності. Отже, у цьому випадку має місце порушення прав позивача, а тому відповідач підлягає до зняття з реєстрації за вказаною адресою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, у якому зазначила, що [INFO] року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді трикімнатної квартири [ADDRESS], яка розташована в ЖСК «Машинобудівник-19». Паєві внески за вказану квартиру виплачені в повному обсязі станом на 1992 рік. Вона разом з відповідачами після смерті [PERSON] фактично прийняли спадкове майно - вказану квартиру та продовжують у ній проживати до теперішнього часу. Посилаючись на те, що вона є спадкоємицею першої черги, а відповідачі відмовились від прийняття спадщини, просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] жилою площею 36,7 кв.м., загальною площею 62,56 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] У судовому засіданіі представник позивачки підтримала позов з підстав, викладених у позові, наполягає на його задоволенні. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, від них надійшли нотаріально посвідчені заяви про визнання позову та прохання розглянути справу за їх відсутності. Суд вважає за можливе розгянути справу за відсутності відповідачів. Заслухавши представника позивачки, з'ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). [INFO] року [PERSON] помер, про що міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції складено актовий запис № 6965 (а.с.3). З цього часу відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність», яка діяла на час відкриття спадщини, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на це майно. Таким чином, [PERSON] на законних підставах набув право власності на вказану квартиру з моменту внесення ним пайового внеску. Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги, є в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Частиною першою статті 549 цього Кодексу передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З матеріалів справи вбачається, що позивачка разом з відповідачами фактично прийняли спадщину- вказану квартиру та продовжують у ній проживати до теперішнього часу, але відповідачі від спадщини відмовились (а.с. 11, 12, 56, 58), тому є всі підстави для визнання за позивачкою права власності на цю квартиру в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В своєму позові позивач зазначив, що є спадкоємцем після смерті [PERSON], проте в отриманні свідоцтва про спадщину її відмовлено, в зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Позивач у судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі до початку судового засідання звернулися із письмовою заявою, в якій визнали позовні вимоги в повному об'ємі та просили справу слухати без їх участі. Дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті залишилося спадщина, яка складається з житловий будинок [ADDRESS], який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу від 29.05.1963 року. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від прийняття спадщини на користь матері. Інших спадкоємців не має. Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно положень ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про власність», громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, і оскільки позивачем не заявлено вимог про стягнення з відповідача судового збору, тому суд вважає за необхідне залишити судові витрати за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В своєму позові позивач зазначила, що є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], проте в отриманні свідоцтва про спадщину їй відмовлено, в зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Позивач до початку судового засідання надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися, до суду надіслали заяви в яких визнали позовні вимоги та просили суд про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті залишилося спадщина, яка складається з домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] Спадкоємицею за за законом після смерті [PERSON] є його донька [PERSON]. яка фактично прийняла спадщину та [PERSON], [PERSON] Останні відмовилися від прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про власність», громадянин набуває права власності на майно, одержане внаслідок успадкування. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за законом на квартиру. В обґрунтування позову посилається на те, що її дідусем був [PERSON] , який [INFO] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємицею п`ятої черги за законом. Відповідачі за позовом є спадкоємцями першої черги за законом, але вони не бажають приймати спадщину, надавши до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини. В нотаріальній конторі позивач не в змозі прийняти спадщину, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, на підставі чого позивач звернулася до суду з даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує (а.с. 27). Відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають в повному обсязі (а.с. 26, 28). У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч. 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідної онукою [PERSON] , який [INFO] помер (а.с. 13-16, 20). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17-19, 21-22). Відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON] (спадкоємці першої черги за законом) надали до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини (а.с. 23-24). Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, та тим що відповідачі не заперечують проти задоволення позову, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи. Судові витрати пов`язані з розглядом справи не стягувати з відповідачів, оскільки позивач не просить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання правочину удаваним, визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля, визнання права власності на автомобіль, у якому просить суд визнати удаваним правочин - довіреність, видану [PERSON] їй - [PERSON] за №2913 від 25.11.2012 року; визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобілю ЗАЗ TF 698 K номер шасі [NUMBER] сірого коліру, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], укладений між нею та [PERSON] 25 листопада 2012 року; та визнати за нею право власності на вказаний автомобіль. Враховуючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, та оцінки доказів, на що може бути витрачений значний час, суд згідно з вимогами ч.3 ст.209 ЦПК України вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного і ст.ст.16, 202- 205, 235, 328, 334, 626, 638-640, 655 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання такими, що втратили право на житло. Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання такими, що втратили право на житло. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася та подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку в с. Старі Кути вул. Лазориківська, 72, Косівського району, Івано-Франківської області. Вона перебуває у родинних відносинах з відповідачами і дане господарство їй належить на підставі договору дарування, який укладений між нею та [PERSON]. Відповідачі зареєстровані в даному будинку від дня свого народження, однак на протязі останніх пяти років не проживають там. Через це позивачка фактично не може розпорядитися своїм майном, тому вона просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася та подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечила щодо задоволення позову. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не зявився подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вивчивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково із наступних мотивів. З акту обстеження матеріально-побутових умов життя від 16.02.2016 року, що в будинку в с. Старі Кути вул. Лазориківка, 72, Косівського району прописані та фактично не проживають та на протязі останніх років [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8), також даний факт підтверджується довідкою Старокутської сільської ради від 16.02.2016 року за № 52/2-24 (а.с. 7). Копією договору дарування від 19.12.2014 року підтверджується те, що власником житлового будинку в с. Старі Кути вул. Лазориківська, 72, Косівського району, Івано-Франківської області є [PERSON] (а.с. 5-6). А з адресної довідки виданої Косівським РС УДМС видно, що [PERSON] не зареєстрований в [INFO] (а.с. 17)., отже підстав для задоволення позову щодо нього не має. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України,

Outcome: partial