Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2002 року, в якому у них народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначила, що через те, що відповідач зраджував їй в подружній вірності протягом п»яти останніх років разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. На її неодноразові зауваження відповідач належним чином не реагував, своєї поведінки не змінював. На даний час проживає з іншою жінкою. А тому, вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам, в зв»язку з чим просила суд шлюб між сторонами розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов, з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримала повністю. При цьому суду пояснила, що з відповідачем не проживає з моменту народження другої дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце такого був повідомлений у визначеному законом порядку, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про отримання судової повістки. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подав. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], повторно виданого 25 листопада 2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружились 15 лютого 2002 року в Скала-Подільській селищній раді Борщівського району Тернопільської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 05. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині [PERSON]. Крім того, встановлено, що в шлюбі в них народилося двоє дітей син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що в результаті того, що відповідач зраджував в подружній вірності їх сім»я фактично розпалася. З часу народження другої дитини разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Намагання позивача зберегти сім»ю позитивних результатів не дали, в зв»язку з чим наміру зберегти шлюб вона не має. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved