Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 15 жовтня 2005 року вступила у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №48. Від указаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Сімейне життя не склалось, між ними повністю відсутнє взаєморозуміння, мають різні погляди на життя та сімейні відносини, у них повна несумісність характерів. З боку відповідача мали місце випадки подружньої невірності, в звязку з чим між ними часто виникали сварки, в ході яких відповідач висловлює на її адресу різного роду образи. Оскільки сварки відбуваються в присутності дитини, позивач вважає, що ці обставини негативно впливають на психічний розвиток дитини вже зараз та матимуть такий же негативний вплив в подальшому. [PERSON] фактично потребами сімї не цікавиться та живе виключно для задоволення своїх егоїстичних забаганок, тоді як задоволення першочергових потреб сімї та вирішення нагальних потреб сімї повністю покладається на позивача. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, їх сімя розпалася остаточно та зберегти її неможливо, тому рішення про розірвання шлюбу є остаточним, примирення між нею та відповідачем неможливе. Окрім того, відповідач не бажає надавати достатню матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку, хоча має таку можливість, оскільки являється військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом та має стабільну заробітну плату. Та допомога, яку надає відповідач на утримання сина є нестабільною та недостатньою, при цьому надається на настійливі прохання позивачки, хоча відповідач, як батько дитини, мав би сам усвідомлювати свій батьківський обовязок щодо виховання та утримання дитини. Позивач не може на достатньому матеріальному рівні самостійно утримувати сина, у звязку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини, шлюб між ними розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Урсул», а всі витрати понесені нею по справі розподілити між ними в рівних частинах. Позивач, в судове засідання на розгляд справи не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.26), відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не зявився, причину неявки не повідомив, хоча сповіщався належним чином про день, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с.21,25,30). Враховуючи те, що сторони по справі в судове засідання не з'явилися, а розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, неявку відповідача, та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, тоді суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачений ст. 184 цього кодексу. \~Відповідно до ст. ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~\~\~\~\~ \~ Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується\~\~на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Із матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який зареєстрований 15 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №48, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.8), який проживає з матірю та знаходяться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою №956, виданою Ананьївською міською радою Одеської області 21 березня 2017 року (а.с.9). Беручи до уваги, що збереження сімї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сімї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сімї та спільне проживання, постійно виникали сварки, кроків до примирення не роблять, наявність неповнолітнього сина, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Урсул», визначити аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини. Вирішуючи питання щодо витрат по справі, враховуючи матеріальне становище сторін та знаходження на утриманні позивача неповнолітнього сина, враховуючи бажання позивача, суд вважає за можливе розділити їх між сторонами по справі, посилаючись на вимоги ст.88 ЦПК України, а саме сплачений позивачем судовий збір в сумі 640 гривень 00 копійок залишити за нею, судовий збір в сумі 640 гривень 00 копійок за позовні вимоги в частині стягнення аліментів стягнути з відповідача в дохід держави, а також стягнути з відповідача 375 гривень 00 копійок на користь позивача, в рахунок погашення частково витрат повязаних зі зверненням позивача до суду.

Outcome: approved