Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження особи, в обґрунтування якої вказала, що 29.07.2016 вона уклала шлюб з [PERSON] , в якому [INFO] на непідконтрольній українській владі території в м.Донецьку в неї народилася дитина - дівчинка. При зверненні до Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження її доньки, оскільки надані нею документи видані на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З метою державної реєстрації народження дитини заявник просить суд встановити факт народження у неї та її чоловіка [INFO] у м.Донецьку дитини жіночої статі. [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними у заяві. Вказала, що вона вперше народила дитину, яку назвали [PERSON] . На обліку по вагітності вона також перебувала у 20-му відділенні Донецької лікарні, оскільки постійно проживає зі своєю сім`єю в м.Донецьку. Заінтересована особа [PERSON] до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність та про те, що він підтримує вимоги заяви. Представник заінтересованої особи Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, письмово сповістив суд про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши [PERSON] , дослідивши докази по справі, допитавши свідка, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] з 29.07.2016 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Димитровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, та листом Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 23.07.2019 про наявність відповідного актового запису. Згідно паспорту громадянки України серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до медичного свідоцтва про народження від 01.07.2019 № 351/405 [PERSON] 12.06.2019 о 06.50 год. народила дівчинку вагою 3800 г у Донецькому клінічному територіальному медичному об`єднанні Міністерства охорони здоров`я Донецької Народної Республіки, де згідно обмінної карти та виписного епікризу з медичної карти заявник під час вагітності перебувала на обліку. Допитаний у суді свідок [PERSON] підтвердив факт народження [INFO] в м.Донецьку у його доньки [PERSON] та зятя [PERSON] першої дитини - онуки, яку назвали [PERSON]. Донька народжувала в м.Донецьку за місцем свого постійного проживання. Зараз [PERSON] з дитиною перебуває у нього дома. На звернення [PERSON] Мирноградський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області своїм листом від 19.07.2019 відмовив заявниці у державній реєстрації народження [INFO] у м.Донецьку дитини жіночої статі, оскільки подане нею медичне свідоцтво про народження № 351/405 від 01.07.2019 видане Донецьким клінічним територіальним медичним об`єднанням Міністерства охорони здоров`я Донецької Народної Республіки, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 за № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Відповідно до листа Мирноградського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області від 19.07.2019 за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про народження [INFO] дитини - дівчинки у [PERSON] не виявлено. За приписами ч.2 ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Відповідно до ч.4 ст.13 вказаного Закону, п.2 гл.1 розд.П Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Народження фізичної особи та її походження відповідно до ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України підлягає державній реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 п.7 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Указом Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» Кабінету Міністрів доручено ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій, представництв; евакуації працівників; вивезення в разі можливості майна та документації; переведення державних службовців і посадових осіб місцевого самоврядування з окремих територій у районі проведення антитерористичної операції на роботу в іншу місцевість. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 місто Донецьк є територією, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють повноваження, у зв`язку з чим їх зобов`язано переміститися в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі. Медична установа, якою було видане медичне свідоцтво про народження дитини у [PERSON] не була переміщена на територію, яка контролюється органами державної влади України, отже надане суду медичне свідоцтво про народження дитини у [PERSON] не може бути визнане належним доказом, оскільки виданий органом, створеним не відповідно до вимог українського законодавства. До того ж, як зазначено вище, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про народження [INFO] у [PERSON] дитини відсутній. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у [PERSON] відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту народження у неї та її чоловіка [INFO] дитини. Надаючи оцінку документу, виданому на непідконтрольній Україні території, суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський Суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок Європейського Суду з прав людини в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, є винятком із загального принципу недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути заснована до таких дій, як наприклад реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський Суд з прав людини, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Тому суд, як виняток, бере до уваги надані заявником документи, видані на непідконтрольній Україні території, та надає їм оцінку разом з іншими доказами по справі. Відповідно до п.1 ст.7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. На підставі показів свідка, інших письмових доказів суд приходить до висновку про доведеність факту народження [INFO] у [PERSON] , яка перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , доньки в м.Донецьку, у зв`язку з чим вимоги заявника підлягають задоволенню у повному обсязі. Встановлення даного факту необхідне заявнику для юридичного визначення народження дитини, реалізації її права на ім`я, захисту прав, свобод та інтересів малолітньої дитини. За умовами ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається, у тому числі, на підставі свідоцтва про шлюб. Отже, на виконання ч.3 ст.2571 ЦПК України батьками народженої [INFO] дитини - дівчинки суд вважає необхідним визначити заявника [PERSON] та заінтересовану особу - її чоловіка [PERSON] . На підставі ст.122 СК України, ст.49 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014, постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р,

Outcome: approved