Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним правочину, посилаючись на те, що 02.06.2011 року позивачка уклала з ПАТ «Укрсоцбанк» договір кредиту № 31211А018-К на купівлю автотранспортних засобів, згідно якого останнє надало їй грошові кошти для придбання автомобіля марки HYUNDAI модель TUCSON, 2011 року випуску, сірого кольору, номер шасі [NUMBER]. Крім цього, з третьою особою укладено договір застави вказаного вище транспортного засобу. На початку листопада 2013 року до позивачки звернувся відповідач, який запропонував купити в позивачки автомобіль. Позивачка повідомила відповідачеві, що автомобіль є кредитним та перебуває в заставі банку, однак це його не зупинило і вони вирішили звернутись до банку з цього приводу. 07.11.2013 року позивачка відвідала відділення банку в м.Енергодар та повідомила працівникам банку, що має намір продати належний її автомобіль і для цього потрібно письмова згода банку, але працівники банку відмовили їй, що вони не можуть цього зробити. 07.11.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу житлового будинку, відповідно до якого, позивачка передала відповідачеві автомобіль та техпаспорт на нього, а відповідач передав їй грошові кошти (58 000, 00 грн.), після чого відповідач поїхав у невідомому їй напрямку, договір був складений приватним підприємцем «Юридичної консультації» по Запорізькій області, [PERSON]. Позивачка вважає, що правочин є недійсний, оскільки автомобіль є кредитним та перебуває під заставою у банку, крім того, договір повинно бути укладено нотаріально , у зв»язку із чим позивачка звернулася до суду. У судове засідання позивачки не з»явилася, надала суду заяву, у якій повністю підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу за її відсутністю на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином про місце та час розгляду справи, однак, судові повістки за місцем реєстрації не отримував, згідно ст.74 ч.5 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Третя особа - представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», у судове засідання не з»явився , був повідомлений належним чином, про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу заочно за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки законні та обгрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню, оскільки 02.06.2011 року позивачка уклала з ПАТ «Укрсоцбанк» договір кредиту № 31211А018-К на купівлю автотранспортних засобів, згідно якого останнє надало їй грошові кошти для придбання автомобіля марки HYUNDAI модель TUCSON, 2011 року випуску, сірого кольору, номер шасі [NUMBER]. Крім цього з третьою особою укладено договір застави вказаного вище транспортного засобу, що підтверджується вищезазначеними договорами. Право власності на автомобіль HYUNDAI модель TUCSON, 2011 року випуску, сірого кольору, номер шасі [NUMBER], підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] від 01.06.2011 року, виданого на ім»я [PERSON]. Факт укладання «Попередного договору № 1 купівлі - продажу житлового будинку», підтверджується даним договором від 07.11.2013 року та розпискою про отримання коштів від 07.11.2013 року, які посвідчені приватним підприємцем «Юридичної консультації» по Запорізькій області, [PERSON], за яким [PERSON] продала автомобіль марки HYUNDAI модель TUCSON, 2011 року випуску, сірого кольору, номер шасі [NUMBER], а [PERSON] придбав даний автомобіль та сплатив за нього 58000,00 гривень. Згідно ст.17 Закону України « Про заставу» заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, тобто Банку. Однак жодних дозволів Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» позивачці не надавало, тому вона не мала законного права відчужувати заставне майно, помиляючись щодо наслідків угоди та її природи. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Аналізуючи «Попередний договір № 1 купівлі - продажу житлового будинку» від 07.11.2013 року, судом встановлено, що жодна із істотних умов не дотримана, що дає підстави вважати вищезазначений договір недійсним з моменту його підписання, договір суперечить вимогам цивільного законодавства. Жодних доказів, заперечень з боку відповідача суду надано не було, тому правочин слід визнати недійсним. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved