overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25 грудня 1982 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований Трохимівською сільською радою Іванівського району Херсонської області, актовий запис № 11, від сумісного проживання з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. З липня 2016 року не проживають разом, сімейних відносин не підтримують. Вважає подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливим. Просить суд шлюб з відповідачем розірвати, оскільки примирення між ними неможливе. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та наполягала на розірванні шлюбу, протягом строку наданого їм судом для збереження сім'ї вони не примирилися, оскільки не бажають зберегти сім'ю. Після розлучення просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін та перевіривши їх доказами суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Трохимівській сільській раді Іванівського району Херсонської області 25 грудня 1982 року, актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.12.1982 року (а.с.7); неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили з липня 2016 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що причини, які побудили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, так як сторони тривалий час сімейні відносини не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї неможливо. Суд вважає, що сторони втратили відчуття любові і поваги один до одного, не підтримують подружніх відносин. Примирення між сторонами неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 25 грудня 2010 року першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем по справі, актовий запис № 930. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що причиною розпаду сім'ї стало те, що вони вступили в шлюб, не пізнавши добре один одного, мають різні погляди на шлюб та сім'ю, крім того позивачка зазначає, що останні два роки вони з відповідачем проживають окремо, відповідач постійно уникає зустрічей з нею та дітьми. Позивачка у судове засідання надала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання двічі не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, заяви до суду про причину неявки не надіслав. Суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб (а.с.4) вбачається, що 25 грудня 2010 року першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 930. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку із чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25 квітня 2002 року перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Іванівським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонської області, актовий запис № 12. Шлюб зареєстрований вперше. Від спільного проживання з відповідачем 9 вересня 2002 року народилась дочка [PERSON], яка проживає з матірю. З березня 2017 року спільне проживання з відповідачем припинено, сімейні відносини не підтримуються, тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Просить суд шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві, та доповнила їх тим, що протягом останніх двох років відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє фізичне та психологічне насильство в сімї, що привело до втрати почуття любові та поваги, робить неможливим подальше спільне проживання та збереження сімї. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що у нього та дружини різні погляди на сімейні відносини, що є причиною конфліктів та втрати інтересу до спільного проживання та збереження сімї. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи видно, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - Корешкова) [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іванівського районного управління юстиції у Херсонській області 25 квітня 2002 року, актовий запис № 12 (а.с.6); сторони мають на утриманні одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивача та відповідача, що мають істотне значення, зокрема сторони спільно не проживають, сімейні відносини не підтримують, інтересу до примирення та збереження сімї не проявили, в період спільного проживання в сімї часто виникали конфлікти, з березня 2017 року спільне проживання припинено, що є підставою для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25 липня 2009 року між сторонами укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 883. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося. На протязі одного року вони не спілкуються і не проживають разом у зв'язку з перебуванням чоловіка у в'язниці. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Позивач в судове засідання не з'явилася, скерувала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки та поновлювати їх наміру не мають. Сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі ст. ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25 лютого 1989 року вона з відповідачем уклала шлюб, зареєстрований Любимівською сільською радою Іванівського району Херсонської області, актовий запис № 2. З серпня 2013 року спільне проживання з відповідачем припинено, сімейні відносини не підтримуються, примирення неможливе та суперечить її інтересам. Просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві та доповнила їх тим, що в період спільного проживання відповідач допустив подружню невірність, в сім'ї часто виникали сварки, що привело до припинення спільного проживання, на примирення з відповідачем не згодна. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов визнав. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Любимівській сільській раді Іванівського району Херсонської області 25 лютого 1989 року, актовий запис № 2 (а.с.7). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, з серпня 2013 року сторони спільно не проживають, сімейні відносини не підтримують, інтересу до подальшого спільного життя та збереження шлюбу не проявили, в період спільного проживання відповідач допустив подружню невірність, в сім'ї часто виникали сварки, то є підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25 серпня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 70. Від спільного життя з відповідачем у них є неповнолітня дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, по причині несумісності характерів. Шлюб існує лише формально, стосунки припинені два роки тому. У судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позову, на примирення не згодна, прохає шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу прохала залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач проти позову не заперечував. На примирення не згоден. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 серпня 2007 року, про що в у Відділі реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області того ж дня зроблено запис за № 70. (а.с. 10). Від спільного сімейного життя у сторін [INFO] року народилася дочка [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, сумісного господарства не ведуть та фактично не спілкуються між собою. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились недружні взаємовідносини, сторони не мають наміру зберегти сім'ю. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю додаткового строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно до положень статті 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заяви відповідають дійсній волі дружини та чоловіка, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 25 травня 2013 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Спільне життя сторін не склалось, останні декілька років між ними постійно виникають суперечки, які переростають у сварки. З липня 2017 року шлюбні стосунки та ведення між сторонами спільного господарства припинено. Подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам позивачки, примирення неможливе, а тому, просила суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON], підтримала позов та просила його задовольнити, підтвердила обставини, що викладені у позові, пояснила, що строк наданий судом на примирення сторін не дав ніякого результату. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні проти позову заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами\~глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч. 2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-БВ № 111116 сторони перебувають у шлюбі від 25 травня 2013 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, про що зроблено актовий запис №101. Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що сторони спільного господарства не ведуть, почуття любові та поваги між ними зникли, внаслідок чого шлюбні відносини між ними фактично припинені, тому збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має суттєве значення. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає примирення сторін неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26.07.2008 року з відповідачем був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, запис № 183. Від шлюбу сторони дітей не мають. Між сторонами шлюбні відносини припинилися з лютого 2014 року. Примирення неможливе, сім'я розпалася остаточно. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. Вказуючи на дані обставини, просила шлюб з відповідачем розірвати. В заяві до суду позивачка просила розглянути справу у її відсутність, категорично заперечила щодо надання подружжю строку для примирення, вказала, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, немає. Просила судові витрати не стягувати з відповідача, присвоїти їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». За даними Лозівського РВ ГУДМС України в Харківській області відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. За цією адресою про місце, день та час розгляду справи суд у відповідності до вимог ч.ч. 4, 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомляв відповідача. Однак, відповідач в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, від відповідача заперечень на позов, поданих у зазначений судом строк, заяв про розгляд справи у його відсутність, не надходило. В телефонограмі до суду вказав, що позов визнає. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи і доводи позовної заяви, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 26.07.2008 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають, фактично шлюбні відносини між сторонами припинено з лютого 2014 року. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. [PERSON] скористалася правом відновити своє дошлюбне прізвище - [PERSON]. За заявою позивача суд вважає можливим не стягувати судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26.08.1995 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, актовий запис № 05. Від шлюбу мають дітей: доньку - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час подружні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на життя. Примиритися позивач не бажає. Вказуючи на дані обставини просила шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить слухати справу за її відсутності Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, згоден на розірвання шлюбу. Перевіривши матеріали справи і доводи позовної заяви, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК, якщо обставини визнані сторонами по справі, то вони не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з 26.08.1995 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей. Сумісне життя не склалося. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить їхнім інтересам. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. Відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі і це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, враховуючи, що відповідач повністю визнав позов, суд приходить до висновку про задоволення позову та розриває шлюб між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26.08.2006 року з відповідачем був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, запис № 280. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Між сторонами шлюбні відносини припинилися у вересні 2011 року. Спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Примирення неможливе, сім'я розпалася остаточно. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. Вказуючи на дані обставини, просила шлюб з відповідачем розірвати. В заяві до суду позивачка в особі свого представника просила розглянути справу у її відсутність, категорично заперечила щодо надання подружжю строку для примирення, вказала, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, немає. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. Просила судові витрати стягнути з відповідача, залишити їй прізвище «[PERSON]». За даними підрозділу ГУДМС України в Харківській області відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. За цією адресою про місце, день та час розгляду справи суд у відповідності до вимог ч.ч. 4, 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомляв відповідача. Однак, відповідач в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, від відповідача заперечень на позов, поданих у зазначений судом строк, заяв про розгляд справи у його відсутність, не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи і доводи позовної заяви, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 26.08.2006 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Між сторонами шлюбні відносини припинено, сторони з вересня 2011 року проживають окремо, примирення є неможливим. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. [PERSON] не скористалася правом відновити своє дошлюбне прізвище. За заявою позивача в особі представика, суд вважає можливим не стягувати судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, з відповідача.

Outcome: approved