Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на зняття з реєстрацію та реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька. В позові зазначила, що вона з 2008 по 2009 роки перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами припинений на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2009 року. Дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. 19.05.2016 року позивач одружилася з [PERSON] та обрала прізвище чоловіка - [PERSON]. Син позивача [PERSON] зареєстрований разом з нею за адресою: [ADDRESS], а фактично вони проживають у квартирі [ADDRESS], яка належить їй на праві власності. На теперішній час вона позбавлена можливості зареєструвати сина за фактичним місцем його проживання, оскільки батько дитини, відповідач у справі, дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію дитини за місцем її проживання не надає. Посилаючись на викладене, просила надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання сина [PERSON] за місцем її реєстрації за адресою: [ADDRESS] без згоди батька [PERSON], надати дозвіл на реєстрацію місця проживання сина [PERSON] за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS] без згоди батька [PERSON], а також просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В судовому засіданні представник позивач підтримала вимоги позову з підстав, викладених у позові. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач не надала доказів на підтвердження того, що вона зверталася до відповідача з приводу надання дозволу на реєстрацію дитини за місцем проживання позивача. Насправді з таким питанням вона до нього ніколи не зверталась, хоча їй відомо його місцезнаходження та номер засобів зв'язку. З цих підстав просив залишити позов без задоволення. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, повідомлення про згоду на участь у справі від нього не надходило. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 36 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 16.04.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який припинений на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2009 року (а.с.10,16). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]), який проживає з матір'ю (а.с.9). 19.05.2016 року позивач одружилася з [PERSON] та обрала його прізвище - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 11). Дитина [PERSON] зареєстрований за попереднім місцем проживання його матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. З 27.09.2016 року позивач на підставі договору купівлі-продажу набула право власності на ? частину квартири [ADDRESS], інша ? частина цієї квартири належить її чоловіку [PERSON] (а.с. 12-13). Як вбачається з довідки голови ОСББ «Будівельник 290/25» від 29.03.2017 року, позивач разом з чоловіком [PERSON] ти сином [PERSON] проживають у квартирі [ADDRESS] Позивач має намір зареєструвати у вказаній квартирі свого сина, проте відділ реєстрації фізичних осіб по Хортицькому району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради у реєстрації відмовив через відсутність згоди батька. Частиною 4 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов'язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Відповідно до Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України № 1077 від 22.11.2012 року, визначено порядок реєстрації місця проживання і порядок зняття з реєстрації місця проживання дітей, які не досягли 14 років. Так, п. 3.3 Порядку передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за однією адресою, при знятті з реєстрації одного з батьків разом з дитиною/дітьми до 14 років, другий з батьків надає письмову згоду на зняття дитини/дітей з реєстрації місця проживання. Пунктом 2.3 цього Порядку передбачено, що при проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків, надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. За змістом ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як встановлено судом, письмової згоди на зняття з реєстрації місця проживання малолітнього сина [PERSON] та на реєстрацію його місця проживання разом з матір'ю, відповідач не надає. Виходячи з інтересів малолітньої дитини, суд дійшов висновку про задоволення позову у спосіб, обраний позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати у розмірі 640 гривень (а.с. 2, 3).

Outcome: approved