Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позивачі обґрунтовують позов тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло вони є власниками житлового приміщення, розташованого в [ADDRESS]. В даному будинку зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. Відповідач [PERSON] в зазначеному будинку не мешкає понад два роки. На даний час позивач не знає місцезнаходження [PERSON] Особистих речей відповідача у будинку немає, комунальні платежі та витрати по утриманню квартири вона не здійснює. Оскільки відповідач залишається зареєстрованою у її будинку, позивач змушена виплачувати за неї комунальні платежі, позбавлений права розпорядитися своєю власністю. Мотивуючи позов тим, що відповідач в указаному житловому приміщенні не мешкає більше двох років, без поважної причини, плату за користування житловим приміщенням не здійснює, реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає позивачу розпоряджатися власністю, позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, на підставах, викладених у позовній заяві. Та надала суду заяву про те, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст.74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 21 квітня 1988 року, виданого на підставі рішення виконкому Артемівської районної Ради народних депутатів № 92 від 20.04.1988 року виданого відділом комунального господарства Артемівського районного виконкому, житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. З довідки про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 1532 від 22.10.2014 року вбачається, що [PERSON], [INFO], є власником будинку, а [PERSON], [INFO] встановлено, що зареєстрована але не проживає за даною адресою: [ADDRESS]. Відповідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає, право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] не проживає за місцем реєстрації, за адресою: [ADDRESS], з 2012 року, тобто більш ніж один рік, особистих речей відповідача у житловому приміщенні не має, домовленості між власником житла та відповідачем відносно її реєстрації у будинку нема. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням доведений у судовому засіданні та підлягає задоволенню в повному обсязі. На стягненні судових витрат з відповідача позивач не наполягає.

Outcome: approved