Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON], на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня предявлення позову. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюб, від якого мають спільного сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. За рішенням суду відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання сина. На теперішній час [PERSON] виповнилося 18 років, у звязку з чим виплата аліментів на неповнолітню дитину припинена. [PERSON] навчається в Українському державному університеті залізничного транспорту. У звязку з денною формою навчання [PERSON] не має можливості працювати та отримувати заробіток. Позивач не в змозі самостійно утримувати сина. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 листопада 2018 року, вищевказану позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків. В установлені законом строки позивач усунула зазначені в ухвалі суду недоліки. 12 грудня 2018 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187\~ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. \~ \~ \~ \~Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 грудня 2018 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, 16 січня 2019 року особисто надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, 16 січня 2019 року особисто надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав. Третя особа [PERSON], в судове засідання не зявився, 16 січня 2019 року особисто надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 19 травня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківського району, актовий запис №240 (свідоцтво про розірвання шлюбу Серії 1-ВЛ №220551, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області 19 травня 2004 року). Під час державної реєстрації розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з «Тихонова» на «Гончарова» /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ №141443, видане 11 жовтня 2000 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області) /а.с.5/. [PERSON] 16 грудня 2016 року змінив прізвище на [PERSON] (свідоцтво про зміну імені Серія І-ВЛ №011774, видане 16 грудня 2016 року Харківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області) /а.с.6/. [PERSON] мешкає разом з матірю [PERSON] за адресою: смт.Безлюдівка Харківського району Харківської області, вїзд Мостобудівників, 14/2. [PERSON] на даний час не досягнув 23 років та є студентом другого курсу денного відділення Українського державного університету залізничного транспорту, денної форми навчання, факультету інформаційно-керуючих систем та технологій, термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року (довідка від 09 жовтня 2018 року №02-27-265, видана Українським державним університетом залізничного транспорту) /а.с.8/. [PERSON] в звязку з навчанням не працює та не має власних прибутків, проживає разом з матірю та фактично перебуває на її утриманні. Пленум Верховного Суду України у п.20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм [PERSON] кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форм навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч.1 ст.198 [PERSON] Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. \~ \~ \~ \~Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 ЦПК України. \~ \~ \~ \~При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аналіз зазначених статей вказує на те, що ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина [PERSON] кодекс України не містить. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Виходячи із вищенаведеного та зазначених у ст.3\~Цивільного Кодексу\~України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів повнолітнього сина, а також з урахуванням того, що відповідач є здоровим та працездатним, суд приходить до висновку, що він може надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина. Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів на підтвердження того, що він офіційно працевлаштований, має постійний, регулярний дохід, а також відомості щодо наявності на його утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, а також доказів щодо неспроможності сплачувати кошти на утримання сина. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати сина в матеріалах справи відсутні. Крім того, відповідно до змісту ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13. \~ \~ \~ \~Тому, враховуючи, рівний обовязок батьків щодо утримання повнолітнього сина, з урахуванням того, що [PERSON] продовжує навчатися, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до закінчення навчання [PERSON], але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. суд стягує з відповідача в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом була звільнена від оплати судового збору На підставі викладеного і

Outcome: approved