Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа: [PERSON], посилаючись на те, що на праві власності їй належить квартира [ADDRESS] на підставі біржового контракту (договору купівлі продажу) № ВР 245 від 01.07.1998 року. Відповідач [PERSON] є її колишнім чоловіком, шлюб з ним розірвано 13 серпня 2015 року. В червні 2013 року у зв'язку з фактичним припиненням сімейних відносин відповідач зібрав особисті речі і виїхав з вказаної квартири, при цьому куди конкретно переїжджає він їй не повідомив і по теперішній час їй місцезнаходження його не відомо. З вказаного періоду відповідач житлово - комунальні послуги за квартиру не оплачує, в утриманні житла участі не бере, внаслідок чого вона змушена нести всі витрати з утримання квартири не тільки за себе, але й оплачувати за відповідача. Дана обставина ставить її у скрутне матеріальне становище, оскільки вона є інвалідом, дуже хворіє і щомісяця несе витрати на покупку дорогих медикаментів. Вважає, що відповідач будучи зареєстрованим в спірній квартирі і непроживаючи в ній, значно обмежує її права, як власника, тому він втратив право на житлову площу в ній. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 126 в будинку № 61 по вулиці Київській в м.Маріуполі. Позивачка [PERSON] на розгляд справи до суду не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги повністю підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила задовольнити позов повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно в установленому законом порядку. Третя особа - [PERSON] на розгляд справи до суду не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність. Проти задоволення позову не заперечував. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно копії реєстраційного свідоцтва за № 38643 від 21 липня 1998 квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності на підставі биржового контракту (договору купівлі продажу) № ВР 245від 01 липня 1998 року, [PERSON]. За довідкою ПП «[PERSON] - ГІС» від 03.06.2015 року, в квартирі [ADDRESS], крім позивачки зареєстрований відповідач [PERSON], та її син [PERSON]. Як видно з акту ПП «[PERSON] - ГІС» від 08.06.2015 року, в квартирі [ADDRESS], відповідач [PERSON] не проживає протягом двох років з червня 2013 року по даний час. Інформацію викладену в акті підтвердили сусіди позивачки, мешканка квартири [ADDRESS], [PERSON], мешканка квартири [ADDRESS], [PERSON] та мешканка квартири [ADDRESS], [PERSON] Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Згідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги те, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим у вказаній квартирі, але фактично не проживаючим в ній перешкоджає позивачці у користуванні та розпорядженні нею своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] та визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягнення судового збору на користь держави в сумі 487,20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved