Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила враховуючи заяву про уточнення позовних вимог: визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Миколаївка, вул. Кірова, 10; в порядку поділу майна подружжя в натурі виділити [PERSON], наступне майно: кухонна стінка, пральна машина Gorenje WА61081R, газова плита GRETA 1470-00, холодильник INDESIT ТА 16R, телевізор LG, мікрохвильова піч SAMSUNG 62719 NR, мультиварка, DVD SAMSUNG, відеомагнітофон FUNAI, телевізор (менший), всього на суму 39\~500 грн.; в порядку поділу майна подружжя в натурі виділити [PERSON], наступне майно: автомобіль Volkswagen Polo 1.6., державний номер [NUMBER], культиватор, плуг, счепка, сівалка зернова, котки, склади в кількості 3 штук, усього на суму 303\~741,90 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за різність вартості майна, виділеного сторонам в натурі, у сумі 132\~120,95 грн. В якості обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, однак відносини між сторонами погіршились, спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинено та розірвано шлюб, проте взаємної згоди щодо поділу спільного сумісного майна сторони дійти не можуть, а тому позивач звернулася до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, та просила задовольнити їх з підстав вказаних у позові, враховуючи заяву про уточнення позовних вимог. Представник відповідача у судовому засіданні не визнала та заперечила проти позову, а також пояснила, що 1/2 спірного житлового будинку була придбана [PERSON] та [PERSON] до шлюбних відносин сторін, а інша половина будинку була придбана батьками відповідача, тому спірний житловий будинок не може бути поділений між сторонами. Також, стороною позивача не надано до суду жодних доказів належності відповідачу культиватора, плуга, счепки, сівалки зернової, котків та складів, які вказані в позовній заяві, а тому вказана позовна вимога також не може бути задоволена судом. Заперечила проти стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за різницю вартості майна, виділеного в натурі, в сумі 132\~120,95 грн. Представник відповідача вважала за доцільне, в порядку поділу майна подружжя в натурі виділити [PERSON] пральну машину, холодильник, мікрохвильову піч, мультиварку, відеомагнітофон, телевізор (менший), що сукупно складає 21\~500 грн., за оцінкою сторони позивача, а [PERSON] виділити кухонну стінку, газову плиту, телевізор LG та DVD SAMSUNG на суму 18\~000 грн. Автомобіль Volkswagen Polo 1.6. залишити у власності відповідача та компенсувати позивачу за рахунок [PERSON], різницю у сумі вартості оцінки автомобіля. Свідок [PERSON] суду пояснила, що сторони по справі є її батьками, однак вони проживають окремо, оскільки з 2013 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, а тому переїхала з батьківського будинку до власного житла. Вона являється єдиною донькою сторін. Починаючи з 2016 року відносини між батьками погіршувались, а в 2017 році батьки розїхалися та почали проживати окремо, батько залишився жити за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Миколаївка, вул. Кірова, 10, а мати переїхала. При переїзді, матір забрала два мякі куточки, один з яких віддала їй, а також штори, тюль, три килими, які вона також передала їй, оскільки вони з чоловіком тільки провели ремонтні роботи у своєму житлі і не мали достатньо речей для проживання. Також, вона особисто забрала у батьків постільну білизну та ковдру. Перебуваючи, 07.01.2018 року у батька, за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Миколаївка, вул. Кірова, 10, вона помітила, що кухонна стінка, пральна машина Gorenje, газова плита GRETA, холодильник INDESIT, телевізор LG, мікрохвильова піч SAMSUNG, мультиварка, DVD SAMSUNG, відеомагнітофон FUNAI, маленький телевізор, перебували в будинку. Вказану техніку та меблі батьки купували разом. Автомобіль Volkswagen Polo був придбаний батьками у шлюбі, одразу після того, як було продано попередній автомобіль ВАЗ 2109. Кому належить культиватор, плуг, счепка, сівалка зернова, котки та склади, їй не відомо, однак технікою постійно користується батько, оскільки обробляє земельні паї, які були надані йому батьками, тобто її дідусем та бабусею. Власником колісного трактору ЮМЗ-6 є її двоюрідній брат [PERSON], а вона та її батько мають право користуватися трактором. До шлюбу [PERSON] з [PERSON], батько перебував у шлюбних відносинах з першою дружиною, і житловий будинок, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Миколаївка, вул. Кірова, 10, належав їм порівну, а коли батько розірвав шлюбні відносини з першою дружиною, то вони з [PERSON] викупляли право власності у першої дружини батька на другу половину будинку через сільську раду, оскільки будинок належав колгоспу. Звідки батьки взяли гроші на викуп другої половини будинку, їй невідомо. Свідок [PERSON] суду пояснив, що сторони по справі відомі йому, як односельчани. Внаслідок розпаювання колгоспу в с. Миколаївка Кіровоградського району та області, приблизно десять чоловік, в тому числі він та [PERSON] отримали майнові паї на техніку, у звязку із чим їм дістались вантажівка ГАЗ-САЗ та трактор ЮМЗ-6. [PERSON] одразу взяв собі в користування ГАЗ-САЗ, оскільки був водієм вантажного автотранспорту. Згодом він віддав [PERSON] і трактор ЮМЗ-6, оскільки не мав відповідних документів на керування ним. [PERSON] користується вказаною технікою, допомагає людям по селу, в особливості тим, хто приймав участь у розпаюванні. За ким зареєстровано вказану техніку йому не відомо. Після того, як [PERSON] припинив стосунки з [PERSON], яка була його першою дружиною, [PERSON] викупав у неї 1/2 частини будинку в якому вони проживала, оскільки в той час приїжджали батьки [PERSON] і привозили йому гроші для купівля половини будинку. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] є його двоюрідною сестрою, а [PERSON] відомий йому, як мешканець с. Миколаївка Кіровоградського району Кіровоградської області. Внаслідок розпаювання колгоспу в с. Миколаївка Кіровоградського району та області, його батькові [PERSON] дістався трактор Т-16 у розібраному стані, а також [PERSON], [PERSON], та його батькові віддали ГАЗ-САЗ, який було передано в користування [PERSON], оскільки він був водієм вантажівки за фахом. В подальшому [PERSON] за власні кошти відновив вказаний ГАЗ-САЗ та до теперішнього часу користується ним і допомагає з перевезенням вантажів іншим селянам. Також, під розпаювання підпадав колісний трактор ЮМЗ-6, однак кому було віддано трактор, йому невідомо. За ким оформлено ГАЗ-САЗ та ЮМЗ-6, йому також невідомо. Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.07.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-ОЛ №260249, яке видано Кіровоградським РВ РАГС, актовий запис №625. Відповідно до свідоцтва про право власності зареєстрованого за №3176 від 21.11.1995 року [PERSON] та [PERSON] надбано за час зареєстрованого шлюбу право власності по 1/2 частині житлового будинку, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с.\~Миколаївка, вул. Кірова, 10. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 02.07.1996 року визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю, який виданий [PERSON] про передачу йому 0,055 га земельної ділянки, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Миколаївка, вул. Кірова, 10. Подвіря будинку за вказаною адресою залишено у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] та закріплено за ними по 575,5 м2 земельної ділянки. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області №54 від 22.09.2005 року погашено свідоцтво про право власності в спільному майні подружжя [PERSON] та [PERSON] від 27.12.1995 року стосовно житлового будинку, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Миколаївка, вул. Кірова, 10. Оформлено право власності на цілий житлового будинку, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Миколаївка, вул. Кірова, 10, на [PERSON] Підготовлено Кіровоградським ООБТІ пакет документів та свідоцтво про право власності на [PERSON] на цілий житловий будинок з надвірними будівлями в обмін свідоцтва про право власності від 27.12.1995 року. Згідно свідоцтва про право власності №277/2 від 17.10.2005 року [PERSON] є власником цілого житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Миколаївка, вул. Кірова, 10, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП «Кіровоградське ООБТІ» №8728032 від 24.10.2005 року та технічним паспортом на жилий будинок індивідуального житлового фонду. На запит суду, Регіональним сервісним центром в Кіровоградській області надано лист №31/11-788 від 11.04.2016 року, яким повідомлено, що згідно єдиної бази даних НАІС МВС України станом на 11.04.2016 року, на обліку значяться за [PERSON], [INFO], автомобілі: АЗЛК 412, державний номер В7667КД; ВАЗ 2109, державний номер [NUMBER]; Volkswagen Polo 1.6., державний номер [NUMBER]. Згідно свідоцтва про право про реєстрацію транспортного засобу серія САК764180 від 26.05.2012 року [PERSON] є власником автомобіля Volkswagen Polo 1.6., реєстраційний номер [NUMBER], 2012 року випуску. Актом прийому-передачі від 03.04.2001 року комісією, що діяла на підставі рішення загальних зборів співвласників майна колишнього СВК «Прогрес», провели передачу автомашин згідно заяви до майнової комісії на суму 4000 грн., а саме САЗ (91-33), 1988 року випуску, яку прийняли [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], що також підтверджується заявкою на відпуск матеріальних цінностей. Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу №3543/2015/000166 від 25.12.2015 року [PERSON] передав у власність, а [PERSON] прийняв у власність транспортний засіб марки ГАЗ-САЗ 3507, реєстраційний номер [NUMBER], 1984 року випуску, за обумовлену договором суму. Відповідно до свідоцтва про право про реєстрацію транспортного засобу серія СХТ693791 від 25.12.2015 року власником автомобіля ГАЗ-САЗ 3507, реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON]. Згідно свідоцтва про реєстрацію машини серія ЕЕ №002415 від 31.03.2016 року власником трактору колісного ЮМЗ-6, реєстраційний номер 23474ВА є [PERSON], ринкова вартість, якого станом на 22.03.2016 року складає 12\~574 грн., що підтверджується висновком оцінювача. Архівна довідка №23658 від 18.04.2016 року, яку надано ОКП «Кіровоградське ООБТІ» свідчить, що станом на 01.01.2013 року реєстрація права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Миколаївка, вул. Шевченка, 77, не проводилася. Відповідно до накладних №78 від 03.12.2015 року та №15 від 09.10.2015 року ТОВ «Ресурсенергобуд» відпустило, а [PERSON] одержав вугілля на загальну суму 13\~410 грн., які сплачено останнім. Згідно товарно-транспортної накладної при перевезені деревини автомобільним транспортом серія КРА №231966 від 04.11.2015 року було придбано 4,900 м. куб. техсировини для ВТП твердолистяні, штабель, на суму 1\~911 грн., пункт розвантаження: с. Велика Виска. Квитанція №14740403 від 05.12.2015 року свідчить, що [PERSON] сплатила 2\~000 грн. згідно договору за навчання [PERSON] в групі 13.37К Національної академії статистики та обліку. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 02.09.2016 року розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], 30.07.1994 року зареєстрований в Кіровоградському райвідділі реєстрації актів громадянського стану м. Кіровоград, актовий запис №625. Висновком експерта №1626 від 10.11.2016 року встановлено ринкову вартість колісного транспортного засобу Volkswagen Polo 1.6., реєстраційний номер [NUMBER], 2012 року випуску, станом на 08.11.2016 року, яка складає: 248\~741,90 грн. Відповідно п.1 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статтею 62 СК України передбачено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Як передбачено ч.1 ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.2 ст.372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Пунктами 22 та 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року розяснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч.ч.4, 5 ст.71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Наведені вище докази, що надані сторонами, свідчать, що [PERSON] та [PERSON] перебуваючи в шлюбі набули майно, а саме: кухонна стінка, 2008 року випуску, вартістю 3000 грн.; пральна машина Gorenje WА61081R, 2008 року випуску, вартістю 6000 грн.; газова плита GRETA 1470-00, 2007 року випуску, вартістю 5000 грн.; холодильник INDESIT ТА 16R, 2007 року випуску, вартістю 8000 грн.; телевізор LG, 2008 року випуску, вартістю 7000 грн.; мікрохвильова піч SAMSUNG 62719 NR, 2007 року випуску вартістю 1500 грн.; мультиварка, 2014 року випуску, вартістю 1500 грн.; DVD SAMSUNG, 2009 року випуску, вартістю 3000 грн.; відеомагнітофон FUNAI, 1996 року випуску, вартістю 2000 грн.; телевізор (менший), 1996 року випуску, вартістю 2500 грн. Згоди про добровільний поділ майна між сторонами не досягнуто, а тому суд прийшов до висновку, у порядку поділу майна подружжя в натурі виділити [PERSON], наступне майно: пральна машина Gorenje WА61081R; холодильник INDESIT ТА 16R; мікрохвильова піч SAMSUNG 62719 NR; мультиварка; відеомагнітофон FUNAI; телевізор (менший), всього на загальну суму 21\~500 грн., а також у порядку поділу майна подружжя в натурі виділити [PERSON], наступне майно: кухонна стінка; газова плита GRETA 1470-00; телевізор LG; DVD SAMSUNG, на загальну суму 18\~000 грн. Аналізуючи матеріали справи та докази, якими їх підтверджено, суд приходить до висновку, що у період зареєстрованого шлюбу сторонами набуто 1/2 частину спірного будинку, а тому вказана частина є спільною сумісною власністю подружжя. За таких обставин, суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину спірного житлового будинку залишивши у власності [PERSON] 3/4 частини спірного житлового будинку. Крім цього, сторонами у період зареєстрованого шлюбу набуто у власність автомобіль Volkswagen Polo 1.6., реєстраційний номер [NUMBER], що сторони не заперечували, а тому вказаний транспортний засіб також є спільною сумісною власністю подружжя в якій кожен із подружжя має рівну частку. Вирішуючи питання щодо поділу спірного транспортного засобу, суд враховує позицію сторін, які не заперечували проти залишення автомобіля у власності відповідача, цільове призначення спірного майна та можливість його використання за належністю кожною зі сторін, а тому приходить до висновку, що спірний транспортний засіб необхідно залишити у власності відповідача та стягнути з останнього на користь позивача 1/2 вартості автомобіля, що складає 124\~370 грн. 95 коп. Статтями 12, 13, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає за необхідне, відмовити у задоволенні позовної вимоги стосовно виділення відповідачу у порядку поділу майна подружжя в натурі культиватора, плуга, счепки, сівалки зернової, котків та складів, та стягненні з відповідача на користь позивача компенсації за різницю вартості вказаного майна, оскільки вказані обєкти підлягають реєстрації у відповідних державних органах, проте стороною позивача не надано до суду жодних доказів належності зазначених обєктів відповідачу. Крім того, від сторони позивача не надходило до суду клопотань про запит інформації на реєстрацію вказаного спірного майна, для встановлення їх власника. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує, що позивачем у ході розгляду справи сплачено: судовий збір за подання позову 1102,40 грн.; судовий збір за забезпечення позову 275,60 грн.; вартість судової автотоварознавчої експертизи 1056,96 грн. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 959,09 грн., а також вартість експертизи 1056,96 грн. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 704,80 грн. за виділення йому в натурі майна в порядку поділу майна подружжя.

Outcome: partial