Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з навчанням, в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до припинення ним навчання, тобто до 30.06.2021; стягнути одноразово з відповідача на користь позивача додаткові витрати на [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5229 грн. Свої вимоги мотивує тим, що сторони є батьками [PERSON] , який на даний час досяг повноліття, однак продовжує навчатися у Національному лісотехнічному університеті, що підтверджується довідкою №393 від 03.03.2020 (термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021). Оскільки син навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги, зокрема на придбання необхідної літератури, зошитів, інших канцелярських товарів, їжі, одягу, а також на проїзд до навчального закладу, а стан здоров`я та матеріальний стан відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти, однак добровільно коштів на утримання сина не надає, тому на підставі ст.199 СК України просить позовні вимоги в цій частині задовольнити. Крім цього, відповідно до довідки офтальмолога від 20.11.2019 [PERSON] встановлено діагноз Н52.1-Міопія, Н00-Ячмінь і халазіон, Міопія середнього ступеня, складний короткозорий астигматизм обох очей. Халязіони верхньої повіки правого ока. Рекомендовано: хірургічне видалення халязіонів верхньої повіки правого ока. У зв`язку з наведеним синові сторін було зроблено операцію, рекомендовано дорого вартісне лікування, окулярна корекція або контактні лінзи з подальшим повторним оглядом через 6 місяців та з подальшою лазерною корекцією зору, на що позивачем, згідно з представленими чеками, було витрачено 5229 грн., які на підставі ст.185 СК України просить стягнути з відповідача. Просить врахувати, що син сторін у зв`язку з навчанням на денній формі не має змоги працювати, заощадження позивача, якими остання могла покривати витрати сина вичерпалися, а на її утриманні також перебуває непрацездатна мати [PERSON] , [INFO] , яка хворіє, що підтверджується випискою із медичної карти хворого. В той же час відповідач працює таксистом, займається будівництвом, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 13.03.2020 відповідач має у власності земельні ділянки, площею 0,1068 га та 1,451 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також транспортний засіб марки мерседес, модель 124, та квартира за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 27.04.2020 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 25.05.2020. 20.05.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 500 грн. щомісячно визнав. Разом з тим, решту позовних вимог вважає безпідставними та необґрунтованими. Зазначив, що позивачем не доведено спроможність відповідача надавати допомогу на утримання сина в розмірі 2000 грн. щомісячно, як цього вимагає ст.199 СК України, а посилання на те, що відповідач працює таксистом та займається будівництвом є голослівними та не підтверджені жодними доказами. Натомість на даний час відповідач є безробітним, у зв`язку з чим перебуває на обліку в центрі зайнятості, має на утриманні малолітнього сина [PERSON] та матір [PERSON] , яка є особою похилого віку з інвалідністю. Крім цього, оскільки син сторін є повнолітнім, а тому в розумінні СК України не вважається дитиною, у зв`язку з чим посилання позивача на норми ст.185 СК України щодо стягнення додаткових витрат на дитину є безпідставними. Разом з тим, відповідач належним чином виконував свій обов`язок щодо утримання сина до досягнення ним повноліття та справно сплачував аліменти, призначені рішенням суду, а тепер, незважаючи на відсутність у відповідача обов`язку утримувати сина [PERSON] , який досяг повноліття, відповідач добровільно надає матеріальну допомогу особисто синові, в тому числі і частину коштів на проведення вказаної позивачем операції. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просили такі задовольнити. Додатково зазначили, що посилання відповідача на те, що він належним чином виконував свій обов`язок щодо утримання сина до досягнення ним повноліття та справно сплачував аліменти, призначені рішенням суду, спростовуються копією заяви позивача, поданої начальнику Шевченківського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області щодо вжиття заходів з приводу несплати відповідачем аліментів. Відповідач в судовому засіданні дав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, позовні вимоги визнав в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 500 грн. щомісячно, а в задоволенні решти позовних вимог просив відмовити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до вимог ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , який навчається у Національному лісотехнічному університеті, що підтверджується копією довідки №393 від 03.03.2020 (термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021). Відповідно до ч.3 ст.199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Судом встановлено, що [PERSON] проживає разом з позивачем. Відповідач проживає окремо. Згідно зі ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ст.201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, те, що повнолітня дитина сторін потребує матеріального забезпечення у зв`язку із продовженням навчання, беручи до уваги наявність на утриманні відповідача малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та матері [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом 3 групи, з урахуванням того, що відповідач має можливість надавати допомогу, однак у розмірі меншому, ніж про це просить позивач, позовні вимоги частково визнав, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову - 27.03.2020 і до закінчення [PERSON] навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку, підлягають до задоволення. Разом з тим, суд вважає безпідставними позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5229 грн., виходячи з наступного. Дійсно, відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В той же час відповідно до ч.1 ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що син сторін [PERSON] , [INFO] , [INFO] досяг повноліття та відповідно втратив правовий статус дитини. Враховуючи вищенаведене, оскільки позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування сина, який як на час розгляду справи, так і на час понесення таких витрат, не був дитиною, відповідач з урахуванням вимог ст.6, 185 СК України не зобов`язаний брати участь таких витратах, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 768 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: partial