Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем з 03 жовтня 1980 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають повнолітнього сина. Подружні стосунки з відповідачем були припинені з 1986 року через те, що відповідач поїхав до своєї матері в Чернігівську область та залишився жити там. З того часу вони проживають окремо. Позовна заява надійшла до суду 11.07.2018 року. 11.07.2018 року автоматизованим авторозподілом не вдалося визначити суддю для розгляду заяви через відсутність в Куликівському районному суді Чернігівської області суддів для розподілу справи. 17.09.2018 року було проведено повторний авторозподіл справи та передано заяву на розгляд судді Лібстера А.С. Ухвалою судді від 03 жовтня 2018 року, після отримання відомостей щодо місця реєстрації відповідача, заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. У судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не з'явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. При предявленні позову [PERSON] просила суд розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення. Представник позивача адвокат [PERSON] надала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у підготовче та в судове засідання не зявився. Рекомендовані поштові відправлення повернені суду за закінченням терміну зберігання. Також відповідач повідомлявся про день, час і місце судового засідання справи через оголошення на офіційному веб порталі «Судова влада України», однак в судові засідання 22.10.2018, 08.11.2018, 21.11.2018 року не зявився. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, то це дозволяє суду, відповідно до ст. 280 ЦПК України, з огляду на подану позивачем заяву, в якій вона не заперечує проти заочного розгляду, розглянути справу заочно за наявними у ній даних та доказів. За сукупності наведених обставин судом прийнято ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до переконання про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України)\~сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог\~ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1\~ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~\~ Згідно з ч. 3 ч. 4\~ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 03 жовтня 1980 року Сєверодонецьким відділом ЗАГС Ворошиловградської області № 818 (а.с. 4). Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, те що сторони більше тридцяти років не проживають разом, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі\~ст.112 Сімейного кодексу України\~належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі.

Outcome: approved