Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 квітня 1996 року. Від шлюбу мають одну дитину, дочку [PERSON] , [INFO] . Крім того зазначила, що у період шлюбу сторони змінили прізвища - відповідач змінив своє прізвище та ім`я на [PERSON] , а вона змінила прізвище на Михайлівська, що підтверджується відповідними свідоцтвами про зміну імені. Поряд з тим, зазначила, що під час спільного проживання у них часто виникали суперечки з приводу нестачі грошей і відсутності роботи. А у 2002 році відповідач виїхав на тимчасові заробітки за кордон, звідки декілька разів приїжджав додому, а згодом перестав приїжджати та став все рідше дзвонити, а в подальшому будь-який зв`язок між ними припинився. Таким чином, тривалий час, а саме 18 років, не спілкуються, подружніх стосунків не підтримують. За таких обставин вважає, що шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати і після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище [PERSON] . Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з поштового повідомлення наявного в матеріалах справи, відповідач повідомлення про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до такої документи, не отримав, таке повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку з чим, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів відповідача, такий про надходження позову та відкриття провадження у справі, 09 лютого 2021 року був повідомлений через офіційний веб - сайт суду. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 05 лютого 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 26 квітня 1996 року у виконкомі Рожнівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис № 9. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові « [PERSON] », дружині « [PERSON] ». Від шлюбу мають одну дитину, дочку [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим встановлено, що позивач 30 січня 2008 року своє прізвище [PERSON] змінила на Михайлівська, що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданим 30 січня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області. Крім того встановлено, що відповідач також 17 лютого 2012 року змінив своє прізвище та ім`я з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданим 17 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі на протязі 18 років подружні відносини не підтримують. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved