Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій вказує, що 20.11.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час проживання без реєстрації шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Сім`я не склалася, між подружжям втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Сторони припинили подружні стосунки і проживають окремо. В подальшому збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не просила стягувати понесені нею судові витрати. Відповідач [PERSON] у своїй письмовій заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: сторони одружилися 20 листопада 2008 року, шлюб зареєстрований Мартинівською сільською радою Красноградського району Харківської області, актовий запис № 10. Сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Суд враховує, що в сторін фактично припинені шлюбні відносини і ведення спільного господарства, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав та не просив про надання строку для примирення. Спір про розподіл майна не розглядається. Від позивача не надходило клопотання про зміну свого прізвища на дошлюбне . Згідно положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ст.82 ЦПК України зазначено, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. (ст.111 СК України). За змістом ст.111 СК України суд не зобов`язаний призначати строк для примирення подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як передбачено ст.113 СУ України , особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, аналізуючи наведені докази та даючи їм оцінку, враховуючи визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу необхідно задовольнити.

Outcome: approved