Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її рідного дядька [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у [ADDRESS] (тимчасово окупована територія Донецької області). [INFO] [PERSON] похований на Оленівському кладовищі Булавинської сільської ради, с.м.т. Булавинське, м. Єнакієве. Для реєстрації в законному порядку факту смерті [PERSON] звернулася до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, але в реєстрації факту смерті [PERSON] відмовлено, оскільки заявником для підтвердження факту смерті, пред'явлено документи видані на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для державної реєстрації смерті. Вважає, що в позасудовому порядку встановити факт смерті матері неможливо. Заявник в судовому засіданні підтримав вимоги та просив задовольнити їх. Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти задоволення заяви не заперечує. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 234 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Серед таких юридичних фактів у ст. 256 ч. 1 п. 8 ЦПК України визначений факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як зазначено в ст. 257-1 ч. 1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території. Відповідно до ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] батьками померлого [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] - матері заявниці. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] після одруження прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]. Батьками заявника [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER] Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 27 жовтня 2012 року після укладення шлюбу прізвище заявника змінено на [PERSON]. Із довідки №1419104688 від 13.02.2017 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи встановлено, що місце проживання (перебування) [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з листа №15.14-93/425 від 14.02.2017 Бахмутський міський відділ державної реєстрацій актів цивільного стану відмовив в державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі того, що пред'явлені заявником документи не відповідають за формою, встановленою законодавством України. На підтвердження факту смерті [PERSON] померлого [INFO] суд приймає такі докази, надані заявником. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в сел. Оленівка Єнакіївський район Донецької області. Відповідно до ксерокопії лікарського свідоцтва про смерть №821 від 14 вересня 2016 року [PERSON] помер [INFO] у [ADDRESS] за місцем свого мешкання. Згідно довідки № 821 (форма № 106\\у) від 14 вересня 2016 року причиною смерті [PERSON] є атеросклеротичний кардіосклероз. Дослідженими судом фотознімками з місця поховання знаходить підтвердження факт поховання на кладовищі [PERSON], померлого [INFO] Згідно положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, суд вважає за необхідне, вирішуючи питання щодо оцінки доказів по справі про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. Згідно з пп.1 п.1, п.3 Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру актів цивільного стану громадян на території Донецької області - м. Єнакієве, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території міста Єнакієве Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON] в певний час. Встановлення факту смерті має юридичне значення, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Outcome: approved