Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на час навчання дитини, вказуючи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 1994 року. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка є студенткою, проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав, просить справу розглянути у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, подружжя припинили шлюбні відносини через те, що вони виявилися людьми з несумісними характерами та різними поглядами на сімейне життя. Сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливі. Поновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Шлюб носить формальний характер і тому підлягає розірванню. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка навчається в Білгород-Дністровській філії Державного навчального закладу «Одеське вище професійне училище торгівлі та технології харчування», про що свідчить довідка № 195 від 05.09.2014 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved