Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що до 08 серпня 2016 року вона перебувала у шлюбі з громадянином [PERSON] . Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] , народження [INFO] та [PERSON] , народження [INFO] . Після розлучення [PERSON] сплачував аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку(доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.01.2016 року до повноліття дітей, згідно рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 18.01.2016 року. Сплату аліментів на старшого сина зупинив, коли сину [PERSON] виповнилося 18 років. На даний час [PERSON] навчається на ІІ курсі денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу «Хорольського агропромислового фахового коледжу Полтавської аграрної академії» - 208 «Агроінженерія». Термін навчання закінчується [INFO]. Позивач зазначає, що син проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. В даний час [PERSON] працює в Грабарівському психоневрологічному будинку-інтернаті медичною сестрою, але коштів не вистачає на сплату комунальних послуг та утримання дітей. Крім цього, навчання сина у навчальному закладі потребує додаткових витрат, у зв`язку з чим, просить стягти з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] щомісячно, в розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу(заробітку), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для дитини відповідного віку, до 23 років. Представник позивача - адвокат Коваль В.І. у судовому засіданні позовні вимоги уточнив та просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до закінчення останнім навчання. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги представника позивача визнав, не заперечував щодо їх задоволення. При ухваленні рішення просив врахувати ту обставину, що він створив нову сім`ю та має на утриманні ще одного малолітнього сина [PERSON] , народження [INFO] . Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 08.08.2016 року (а.с.14-15). Від шлюбу мають спільних синів: [PERSON] , народження [INFO] та [PERSON] , народження [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження та довідкою № 526 від 14.08.2020 (а.с.10,11). Згідно довідки № 291 від 13.08.2020 року, яка видана Відокремленим структурним підрозділом «Хорольського агропромислового фахового коледжу Полтавської аграрної академії» (а.с.12), [PERSON] є студентом ІІ курсу денної форми навчання, спеціальність: «208. Агроінженерія. Дата завершення навчання -[INFO]. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Кодексу. Частина 2 ст. 200 СК України вказує, що при визначенні розміру аліментів одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16-ц. Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Згідно частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, враховуючи вищевикладене, та зважаючи на те, що [PERSON] , який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги з боку батька, а батько - відповідач по справі, має можливість виплачувати аліменти на повнолітнього сина, який навчається, а також враховуючи згоду батька сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача на період навчання і до закінчення сином навчання, тобто до [INFO]. На думку суду, такий розмір аліментів є розумним та справедливим. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов підлягає до задоволення, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. У відповідності зі ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved