Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у шлюбі, який було зареєстровано 20.09.1997 року Руновщинською сільською радою Зачепилівського району Харківської області, актовий запис № 07. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, на грунті різних характерів, непорозуміння та конфліктів втрачено почуття кохання та поваги один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, тривалий час сторони проживають окремо, подальше спільне проживання в шлюбі неможливе, примирення не відбудеться. За твердженням [PERSON] фактично сім»я розпалася, кожен з них вже досить давно живе своїм життям. Спільне господарство не ведеться. Майнового спору на даний час не виникає. Згоди про місце проживання неповнолітніх дітей досягнуто, вони будуть проживати з матір»ю. Як вказує позивач під час проживання в шлюбі 13.10.2001 року ними було придбано житловий будинок в с. Руновщина Зачепилівського району Харківської області, який було зареєстровано на відповідача, позивач просить визнати даний будинок об»єктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності на ? його частину, так як відповідач відмовляється добровільно визнати за нею права власності на ? частину домоволодіння. Позивач просить суд розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 20.09.1997 року Руновщинською сільською радою Зачепилівського району Харківської області, актовий запис № 07. Неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] залишити проживати разом з нею. Залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Визнати право власності на ? частину домоволодіння, розташованого в с. Руновщина Зачепилівського району Харківської області. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява, відповідно до якої останній просить суд розглянути справу без його участі, не заперечує проти позовних вимог [PERSON], згоден з розірванням шлюбу та визнанням за нею права власності на ? частину домоволодіння. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи: -копію паспорта позивача, -свідоцтво про одруження, -копії свідоцтв про народження дітей, -копію договору купівлі-продажу житлового будинку, приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. В силу ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Ст. 112 СК України вказує на те, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, одного з дітей. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. В силу ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося по причині несхожості характерів, різних поглядів на сім»ю та ведення побуту, шлюбно-сімейні стосунки на даний час не підтримуються, примирення не відбудеться, неповнолітні доньки від даного шлюбу будуть проживати з матір»ю, відповідач в своїй заяві не заперечує проти позову, тому суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям ча час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. В силу ч.1 ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Незважаючи на той факт, що вищевказаний житловий будинок був зареєстрований лише на ім'я відповідача (як одного з подружжя), це майно вважається спільним майном подружжя. Частки кожного із співвласників в праві на даний спільний будинок не визначені. У зв'язку з цим, кожен із співвласників будинку вважається власником всього будинку спільно з іншим співвласником. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. \~\~\~\~Відповідно до п. 23 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ч. 3 ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Судом встановлено, що сторонами 20.09.1997 року зареєстровано шлюб. 13.10.2001 року подружжям було придбано житловий будинок в с. Руновщина Зачепилівського району Харківської області та зареєстровано на ім»я [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України даний будинок є спільною сумісною власністю подружжя. При встановлених обставинах, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Тому з урахуванням вищевикладеного шлюб між сторонами слід розірвати, визнати вказаний житловий будинок в с. Руновщина Зачепилівського району Харківської області спільною сумісною власністю подружжя та визнати за [PERSON] право власності на ? \~його частину. На підставі викладеного,

Outcome: approved