Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 2008 року, в якому у них народилася одна дитина син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Поряд з тим, зазначила, що протягом останніх шести місяців, а саме з березня 2018 року з відповідачем не підтримує подружніх відносин, оскільки відповідач перебував на тимчасових заробітках в м.Києві та [PERSON]. Повернувшись додому, став дуже агресивним, почав вживати алкогольної напої, застосовувати до неї фізичну силу та чинити на неї психологічне насильство, що погано відобразилось на її здоров'ї та здоров'ї малолітнього сина. Бажання лікуватись від алкогольної залежності у відповідача не має. Окрім цього, відповідач повідомив їй, що у нього є інша жінка з якою хоче створити сім'ю. Така поведінка відповідача для неї є нестерпною та неприпустимою, що унеможливлює їх подальше спільне сімейне життя. Крім того зазначила, що сторони не мають спільних інтересів, не розуміють один одного, стали чужими людьми і вже більше двох місяців не живуть як чоловік та жінка. Таким чином шлюб між ними існує формально, і за таких обставин, подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв»язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує. Відповідач подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності, позов визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 147112, повторно виданого 01 листопада 2017 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 25 листопада 2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, про що складено відповідний актовий запис № 117. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Александрович». Від шлюбу мають одну дитину, сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. \~ \~ \~ \~Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved