Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] громади м.Житомира в особі Житомирської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. В обгрунтування позовних вимог вказала, що 18.01.2016 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 ідеальну частину квартири [ADDRESS]. Звернувшись до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було відмовлено, оскільки померла [PERSON] за життя не встигла оформити право власності на здійснену нею забудову 37,8 кв.м., тому існують розбіжності в технічних характеристиках квартири. Просить визнати за нею [PERSON] право власності на вказану частину квартири. Представник позивачки в судове засідання надав заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 20). Представник відповідача [PERSON] громади м.Житомира в особі Житомирської міської ради в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність (а.с. 18). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що 18.01.2016 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 ідеальну частину квартири [ADDRESS]. Звернувшись до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було відмовлено, оскільки померла [PERSON] за життя не встигла оформити право власності на здійснену нею забудову 37,8 кв.м., тому існують розбіжності в технічних характеристиках квартири. У відповідності до ст. 1241 ЦК України неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов»язкова частка). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, а також те, що позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері і позбавлена можливості в інший спосіб захистити свої права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 328,1218,1222„1258,1261,1268, ЦК України, ст. ст. 10, 11, .209,213,215, 218 ЦПК України,-

Outcome: approved