Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]В, за участю третьої особи - Органу опіки та піклування Вінницької міської ради, в якій просила розірвати шлюб та визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2015 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини розєднано у самостійні провадження. Позовна заява мотивована тим, що 19 червня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 981. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось, кожен з них живе своїм життям, з дитиною сторони практично разом не спілкуються. Вихованням та утриманням дитини практично займається лише позивач, тому позивач просить визначити місце проживання сина [PERSON], [INFO], разом з позивачем до досягнення ним повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, однак звернувся до суду із заявою, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд розгляд справи провести у його відсутність. Представник Органу опіки та піклування Вінницької міської ради в судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву, в якій зазначила, що у звязку із службовою зайнятістю не зможе бути присутньою у судовому засіданні, тому просить суд розгляд справи провести у її відсутність. Поряд з цим, при винесенні рішення просила суд врахувати те, що між батьками немає спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], тому при вирішенні справи просила застосувати положення ст. 160 Сімейного кодексу України та визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], за місцем проживання його матері [PERSON] Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 19 червня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 981 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 120099, виданого 19 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 8). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК № 366001, виданого 23 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. (а.с. 6). Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Разом з тим, зміст ст. 161 СК України вказує на те, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved