Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2014 року. Від даного шлюбу мають двох дітей: доньку F [PERSON], [INFO], сина F [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. Відповідач є працездатною особою, інвалідом не являється, хронічними захворюваннями не страждає, інших утриманців та інших аліментних зобовFязань не має. Крім цього, відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, окрім офіційного місця роботи водієм у Відокремленому підрозділі Південної залізниці Лозівської дистанції колії ПЧ-4, разом зі своєю цивільною дружиною має торгівельну точку на ринку мікрорайону F3, займається неофіційною підприємницькою діяльністю з ремонту автомобілів в гаражі за адресою: Харківська область, м. Лозова, с. Домаха, вул. Миру, буд.15, окрім ремонту автомобілів займається їх перепродажем. Нещодавно відповідач зробив ремонт в своїй квартирі за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 5[ADDRESS], що свідчить про його матеріальну забезпеченість. Житлом відповідач дітей не забезпечив. На утримання дітей потрібно не менше 9000 гривень, оскільки щомісячно витрачаються кошти на: ліки F 500 гривень, дитячий садок F 650 гривень, гуртки у дитячому садочку F 40 гривень, ремонти, іграшки, миючі засоби у дитячому садку F 100 гривень, їжу F 2000 гривень, одяг, взуття F 1500 гривень, засоби особистої гігієни (в тому числі підгузки) F 1000 гривень, відвідування гурта «балет» в БДЮТ ЛМР F 200 гривень, дитячий клуб «Умничка» - «Підготовка до школи» - 300 гривень, «Англійська мова» - 150 гривень, комунальні послуги F 2500 гривень. Відповідач сплачувати аліменти добровільно відмовляється, не бере участі у додаткових витратах. У зв'язку з чим просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 5000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11.02.2019 року і до повноліття дітей. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач не зFявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовFязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зFявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 15 березня 2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис F53 (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітній дітей: доньку F [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис F284, сина F [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис F126 (а.с.9,10). Діти проживають з позивачкою за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 2[ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою КП «Житлова управляюча компанія» (а.с.11). Згідно з довідкою від 06.02.2019 року, виданою приватним підприємцем [PERSON], [PERSON] з вересня 2018 року відвідує Дитячий клуб «Умнички» за напрямом «Підготовка до школи» та «Англійська мова», вартість гуртків складає 550 гривень щомісячно (а.с.26). Згідно з характеристиками від 06.02.2019 року F01-22/34 та F01-22/33, виданими Лозівським дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) F8 «Дзвіночок», [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) F8 «Дзвіночок» з 05.09.2018 року, [PERSON] F з 01.09.2015 року. Діти розвиваються відповідно віку, опановують різні види продуктивної діяльності, прагнуть до результативної діяльності та позитивної оцінки власного успіху, веселі та активні. В дитячий садок діти ходять охайними, гарно причесаними, чисто одягненими. Вихованням дітей займається мама [PERSON], яка відвідує батьківські збори, свята та розваги в дитячому садку, цікавиться розвитком дітей. Тато [PERSON], жодного разу не приходив до дитячого садка, з вихователями не спілкувався, батьківські збори не відвідував (а.с.27,28). Позивачкою за харчування дітей у дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) F8 за січень 2019 року сплачено 650 гривень, що підтверджується квитанціями від 06.02.2019 року та платіжними повідомленнями на батьківську плату за харчування (а.с.12,13,1415). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України F 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 згідно з ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч.2 ст.182 СК України. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» 15.05.2006 року N 3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01 січня 2019 року становить 1626 грн., з 01 липня 2019 року - 1699 грн., з 01 грудня 2019 року - 1779 грн. Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від:05.10.2000 року F2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»). За змістом позовної заяви відповідач працює водієм у Відокремленому підрозділі Південної залізниці Лозівської дистанції колії ПЧ-4, інвалідом не являється, хронічними захворюваннями не страждає, будь-яких утримань з нього не проводиться, у останнього наявна торгівельна точка на ринку мікрорайону F3, він займається неофіційною підприємницькою діяльністю з ремонту автомобілів в гаражі та їх перепродажем. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони не дійшли згоди щодо розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, враховуючи вік дітей та стан їх здоров'я, матеріальне становище сторін, той факт, що відповідач працездатний, та інші істотні обставини, що підтверджуються письмовими доказами, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Разом з цим, суд вважає необхідним роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що днем пред'явлення позову позивачем є 11 лютого 2019 року, що підтверджується відміткою на 1 примірнику позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved