Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім»єю та визнання спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 1996 року вона зареєстрована в належному їй на праві власності будинку [ADDRESS]. До 2002 року з нею в будинку мешкала донька [PERSON], яка в 2002 року почала проживати разом з [PERSON]- її, на той час, цивільним чоловіком, а з 2011 року вони оформили шлюб офіційно. В сусідньому будинку (по спільній межі земельних ділянок) проживала одинока літня жінка [PERSON], з якою з самого початку сусідства у них склалися дуже теплі стосунки. Вона кожного літа допомагала їй поратись в городі, прибирала в будинку. Згодом, [PERSON] захворіла і вже не могла доглядати ані за господарством, ані за собою. Вона ж готувала їй їжу, прала, вбирала в домі. Якось [PERSON] запропонувала їй залишити доньку з її чоловіком жити в буднику № 30, а самій перейти до її будинку № 32 та жити разом вдвох, бо так і зручніше доглядати за нею та й веселіше. На що вона зраділа, так як цим самим може допомогти доньці з окремим житлом, погодилась на пропозицію і влітку 2002 року перейшла жити до сусідки. Вдвох вони жили до [INFO] року, дня смерті [PERSON] Похованням займалась вона особисто і усі витрати несла самостійно. Після поховання сусідки з 2008 року вона продовжує жити в будинку № 32, інших спадкоємців у [PERSON] немає. Через деякий час після смерті [PERSON] вона звернулася до нотаріальної контори з проханням роз'яснити їй порядок оформлення проживання в будинку померлої, на що їй повідомили про те, що так як вона не є родичкою померлої оформити це право може виключно через визнання себе спадкоємцем. Тому просить суд встановити факт проживання однією сім»єю з [PERSON] з літа 2002 року по [INFO] року в будинку [ADDRESS] а також визнати її спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивачка [PERSON] на розгляд справи не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, проте від неї до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги визнала повністю. Представник відповідачки [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги визнала повністю, пояснивши суду, що позивачка протягом тривалого часу доглядала за престарілою [PERSON] В певний період виїзджала з міста, тому за сусідкою доглядала її донька - відповідачка. Саме тоді [PERSON] захворіла і запропонувала укласти договір довічного утримання з відповідачкою. Однак позивачка [PERSON] постійно допомагала померлій, як до її смерті, так і після того, хоронила її, проживала з нею і продовжує проживати в [ADDRESS]. Інших родичів у померлої не було. Тому відповідачка не заперечувала проти задоволення позовної заяви. Суд, заслухавши пояснення представника відповідачки, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 01 березня 2008 року, актовий запис № 334. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачка є її сестрою. Позивачка протягом тривалого часу, точної дати вона не пам»ятає, однак більше 5 років, проживала разом зі своєю сусідкою [PERSON] Протягом часу спільного проживання між ними були добрі відносини, вона здійснювала за померлою догляд, домомагала їй по господарству. Після смерті [PERSON] хоронила її і усі послуги на поховання несла самостійно. На даний час так і залишилася проживати в [ADDRESS] Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою сторін по справі. Позивачка та померла [PERSON] проживали разом з 2005 року в будинку [ADDRESS] Між ними були добрі і дружні відносини. Позивачка доглядала за померлою, допомагала їй, хоронила її, а після смерті залишилася проживати в її будинку. З копій наданих позивачкою квитанцій вбачається, що [PERSON] несла витрати по сплаті житлово-комунальних послуг, водопостачання, газопостачання та користування електроенергією, в будинку [ADDRESS] Окрім цього, з наданих позивачкою квитанцій видно, що вона несла витрати на поховання [PERSON] 01 березня 2008 року здійснювавши оплату послуг священника, захоронення тіла померлої, придбавала похоронні речі та принадлежності. На даний час власником житлового будинку [ADDRESS] є відповідачка [PERSON] на підставі договору довічного утримання від 26 жовтня 2007 року, укладеного між нею та померлою [PERSON], що підтверджується безпосередньо копією самого договору довічного утримання та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. За положеннями ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За ст.1264 ЦК України в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. За приписами ч.2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.д. Як роз'яснено у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування » при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з літа 2002 року по [INFO] року проживала однією сім»єю з [PERSON], тобто не менше п»яти років на час відкриття спадщини. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] щодо встановлення факту її мешкання однією сім'єю з [PERSON] на час відкриття спадщини та визнання її спадкоємицею четвертої черги за законом після померлої [INFO] року [PERSON].

Outcome: approved