Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Трускавецької міської ради про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його сина [PERSON], [INFO] Позивач позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Трускавецького міського суду від 07.11.2008 року шлюб між ними розірвано. У шлюбі [INFO] в них народився син [PERSON]. Позивач стверджує те, що коли дитині було близько півтора року, [PERSON] залишив сім'ю і переїхав проживати до своїх батьків у Росію. Відповідач від виконання своїх обов'язків щодо дитини умисно ухиляється, адже не бере участі у вихованні дитини, не провідує сина, не цікавиться здоров'ям дитини, морально та матеріально не підтримує дитину, а відтак підлягає позбавленню батьківських прав. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився і не повідомив причини своєї неявки, хоча його належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи і від нього не поступало клопотання про слухання справи у його відсутності, тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без його участі. Представник третьої особи служби у справах дітей Трускавецької міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є мамою, а відповідач [PERSON] є батьком малолітнього сина - [PERSON], [INFO], підтвердженням чого є свідоцтво про народження, копія якого наявна в матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Факт проживання малолітнього [PERSON] з позивачем підтверджується довідкою про склад сім'ї №6088 від 09.12.2015 року, актом обстеження умов проживання. З позову вбачається, що відповідач від виконання своїх обов'язків щодо дитини умисно ухиляється, адже не бере участі у вихованні дитини, не провідує сина, не цікавиться здоров'ям дитини, морально та матеріально не підтримує дитину, чим ухиляється як батько від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Трускавецької міської ради від 15.02.2016 року, комісія вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які доводять, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина, не цікавиться життям та розвитком дитини, а тому суд погоджується із висновком комісії з питань захисту прав дитини Трускавецької міської ради про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав.

Outcome: approved