Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 травня 2007 року, в якому у них народився син [PERSON]»ян Любомирович, [INFO]. Поряд з тим, зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося чоловік зловживає спиртними напоями, на грунті чого в сім»ї часто виникали сварки та непорозуміння, нерідко в стані алкогольного сп»яніння наноси їй побої. На зауваження належним чином не реагував, про сім»ю не дбав, неодноразово залишав сім»ю і йшов проживати до своєї матері. З травня 2015 року з сім»єю не проживає. Попри часті завіряння відповідач своєї поведінки не змінює, продовжує зловживати спиртними напоями, а тому, вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим в зв»язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати, після розірвання шлюбу присвоїти дошлюбне прізвище «Яремій». Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач [PERSON] до суду подала заяву, згідно з якою просила розгляд справи провести без її участі, при цьому просила позов задоволити, надала згоду щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце такого був повідомлений у визначеному законом порядку, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання судової повістки. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подав. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 030673, виданого 03 травня 2007 року Горошівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON]»яна Олегівна, [INFO], зареєстрували шлюб 03 травня 2007 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 02. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Самагала». Крім того, встановлено, що в шлюбі в них народився син [PERSON]»ян Любомирович, [INFO]. Також встановлено, що стосунки між подружжям не склалися за твердженням позивача чоловік зловживав спиртними напоями, на грунті чого в сім»ї часто виникали сварки та непорозуміння, нерідко в стані алкогольного сп»яніння наносив їй побої. На зауваження належним чином не реагував, про сім»ю не дбав, неодноразово залишав сім»ю і йшов проживати до своєї матері. З травня 2015 року сторони разом не проживають. Шлюб набрав формальних рис і такий позивач наміру зберегти не має. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved