Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона матір'ю чотирьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вона та її доньки - [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Крім того, в спірній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON], які є її братами. Її батьки були позбавлені батьківських прав відносно неї та її братів. За ними було закріплено житло за адресою: [ADDRESS]. В 1996 році, після закінчення інтернату, вона зареєструвалась у спірному житловому приміщенні. Цього ж року вона почала проживати у цивільному шлюбі з громадянином Сирії [PERSON], з яким згодом вони одружилися. У Сирії у них народилися сини [PERSON] і [PERSON]. 17 травня 2012р. через те, що в Сирії почалися військові дії, вона була перевезена спеціальним рейсом разом зі своїми дітьми з Сирії у м. Київ. Після прибуття на територію України, вона направилася за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS], однак дізналася, що в цій квартирі проживає її двоюрідний брат - відповідач [PERSON], який відмовився пускати її з дітьми до квартири і їй тимчасово довелося проживати у тітки - [PERSON], яка є матір'ю відповідача, але у них з тіткою виник конфлікт через те, що вона мала на меті повернутися проживати у спірну квартиру за місцем своєї реєстрації. Після цього конфлікту [PERSON] вигнала її з дітьми зі своєї хати. 18 вересня 2012 р. вона знов намагалася вмовити відповідача [PERSON] пустити її проживати у квартиру, у якій вона зареєстрована разом з дітьми, однак останній почав їй погрожувати вбивством і навіть застосував до неї фізичну силу. Маючи інше житло та постійну в ньому реєстрацію, відповідач [PERSON] незаконно вселився до спірної квартири за адресою: [ADDRESS], яка належить до державного житлового фонду. З цього приводу вона зверталася з заявою до Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області та прокуратури Кіровського району м. Донецька. Договір найму житлового приміщення-вказаної спірної квартири, був укладений в 1990р. ще на її дідуся - [PERSON]. Окрім неї та її дітей у спірній квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані два її брати - [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, відповідач [PERSON] міг бути вселений в спірну квартиру лише з її письмової згоди та зі згоди братів, так як сам він не зареєстрований у спірній квартирі за адресою: [ADDRESS] і має інше власне житло та реєстрацію у м. Донецьку. Своєї письмової згоди на вселення відповідача [PERSON] до спірної квартири ні вона, ні її діти ніколи не давали, так як він не звертався до неї з таким проханням. Не давали такої письмової згоди і її брати - треті особи [PERSON] та [PERSON]. На даний час вона вимушена проживати у орендованій квартирі, за користування якою вона навіть не має змоги здійснювати оплату, яку здійснюють люди, не байдужі до ситуації, у яку вона потрапила. Відповідач [PERSON] чинить їй та її дітям перешкоди у користуванні спірним житловим приміщенням, внаслідок чого вона постійно перебуває в стані психологічної напруги, страху та тривоги. Просила ухвалити судове рішення, яким вселити її, [PERSON] з дітьми: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у квартиру [ADDRESS] та зобов'язати [PERSON] не чинити їй і її дітям перешкод в проживанні та користуванні вказаною спірною квартирою, а також передати їй ключі від вхідних дверей в вищевказане спірне житлове приміщення і виселити відповідача [PERSON] з незаконно займаної ним квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Також просила: -продовжити за нею строк збереження спірного житлового приміщення - квартири [ADDRESS] у Кіровському районі м. Донецьку до моменту виселення відповідача; -стягнути з відповідача [PERSON] на її користь сплачений нею судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON], який діяв на підставі довіреності, у повному обсязі підтримали позовні вимоги та надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник і представник третіх осіб - [PERSON], [PERSON] - [PERSON], яка діла на підставі довіреності, позовні вимоги [PERSON] не визнали та суду пояснили, що відповідач дійсно не зареєстрований у спірній квартирі [ADDRESS], а зареєстрований за іншою адресою та має інше житло. Вселився відповідач у спірну квартиру з усної згоди братів позивача [PERSON] - третіх осіб [PERSON] та [PERSON] на тих умовах, що він сплатить всі борги за комунальні послуги за квартиру, відремонтує її і буде там жити. Він дійсно сплатив всі борги за комунальні послуги в спірній квартирі, відремонтував її, проживає там та продовжує сплачувати всі необхідні комунальні послуги за спірну квартиру. Позивач [PERSON] тривалий час проживала в Сирії, не відносилася до спірної квартири, як до свого постійного місця проживання, жодних майнових виплат, пов'язаних зі сплатою комунальних платежів за спірну квартиру, не несла. Просили відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог, як безпідставних та необґрунтованих. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, до суду звернувся з клопотанням про розгляд справи без його участі. Суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних по справі доказів. Представник 3-ї особи ТОВ «Горняк-2005» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, до суду звернувся з клопотанням про розгляд справи без його участі. Суд також вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника 3-ї особи -ТОВ «Горняк-2005» на підставі наявних по справі доказів. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до переконання у тому, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Як вбачається з п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, тобто має бути зазначено, які порушення, невизнання або оспорення його прав свобод чи інтересів ці обставини підтверджують. З огляду на вказане, звернення до суду з позовом має містити докази порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які б дали підстави вважати про наявність спору про право. Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Відповідно до ст.ст. 379, 382 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Ст. 103 ЖК УРСР передбачає, що договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця. Відповідно до ст. 63 Житлового кодексу України предметом договору найму житлового приміщення в будинках державного і громадського житлового фону є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, пов'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001р. № 2402-III передбачає, що держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти-члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватись жилим приміщенням нарівні з власником або наймачем. Відповідно до ст.ст. 7, 59, 156 ЖК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дітей. При розпорядженні своїм майном дружина, чоловік зобов'язані враховувати інтереси дітей інших членів сім'ї, які відповідно до закону мають право користуватись ним. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника житла не потребується. Згідно ст. 94 ЖК України, здача жилого приміщення в піднайом з порушенням вимог, установлених частинами першою, третьою і четвертою статті 91 і статтею 93 цього Кодексу, тягне за собою недійсність договору піднайму. У цьому разі громадяни, які незаконно поселилися в жилому приміщенні, зобов'язані негайно звільнити його, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Як вбачається зі ст.. 109 ЖК України , виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Частина 1 ст. 116 ЖК України передбачає, що наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, роблять неможливим для інших проживання із ними в одному будинку, виселення винних на вимогу наймодавця або інших зареєстрованих осіб провадиться без надання іншого житлового приміщення. В судовому засіданні встановлено, що спірна двохкімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], на підставі ордеру була надана [PERSON], який 21 квітня 1990 року. був знятий з реєстрації у зв'язку зі смертю. Крім того, у вказаній квартирі в різні роки були зареєстровані треті особи - [PERSON], [PERSON], позивач [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON], [PERSON], що підтверджується випискою з особового рахунку від 05 лютого 2013р., випискою з домової книги від 05 лютого 2013 р. Також судом встановлено, що у спірну квартиру [ADDRESS] вселився без належних для цього підстав та проживає без відповідної реєстрації троюрідний брат позивача [PERSON] - відповідач [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], та всіляко перешкоджає позивачу [PERSON] і її дітям користуватись вказаною спірною квартирою. До 17 травня 2012р. позивач [PERSON] з власної волі, разом зі своїм чоловіком - громадянином Сирії - [PERSON] та малолітніми дітьми проживала в Сирії. Після початку бойових дій на території Сирії будинок, в якому проживала позивач, було розбомблено та він згорів. 17 травня 2012 року спеціальним авіарейсом позивача [PERSON] з малолітніми дітьми було євакуйовано в Україну. З часу повернення в Україну позивач [PERSON] з дітьми проживала у своєї тітки [PERSON], оскільки син тітки - відповідач [PERSON] разом зі своєю родиною незаконно вселився у спірну квартирі [ADDRESS] та проживає там. Після конфлікту який виник з між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], позивач вимушена була піти від тітки. На даний час позивач [PERSON] з малолітніми дітьми проживають у знайомих та друзів. Відповідачем [PERSON], з метою перешкоджання позивачу [PERSON] користуватись спірною квартирою за адресою: [ADDRESS], у спірній квартирі були замінені замки на вхідних дверях і ключі від них є лише у нього. Факт перешкоджання позивачу [PERSON] відповідачем [PERSON] в користуванні спірною квартирою підтверджується також постановою про відмову в порушені кримінальної справи Кіровського РВ ДГУ МВС України у м. Донецьку від 20 вересня 2012 р., згідно з якою позивач [PERSON] зверталася до органів міліції стосовно виникнення конфліктних ситуацій та неправомірної поведінки брата -відповідача [PERSON], який побив її та дітей, сильно душив її та пообіцяв убити. 10 грудня 2012 р. позивач [PERSON] зверталась до Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України у Донецькій обл. з приводу того, що її брат - відповідач [PERSON] не пускає її та дітей до спірної квартири [ADDRESS], що підтверджується висновком за результатами проведеної перевірки від 11 грудня 2013 р. Таким чином, відповідач [PERSON] незаконно вселився у спірну квартиру за адресою: [ADDRESS], без передбачених законом підстав проживає в ній та перешкоджає позивачу [PERSON] в користуванні вказаною спірною квартирою, тобто грубо порушує права позивача, як наймача квартири. На законну вимогу позивача про виселення з квартири відповідач безпідставно відмовляється і продовжує перешкоджати позивачу в здійсненні її права користування спірною квартирою, а також не передає їй ключі від замків вхідних дверей у спірну квартиру. Вказані дії відповідача [PERSON] суд визнає неправомірними та такими, що порушують права наймача спірної квартири - позивача [PERSON] За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, тобто виселити відповідача [PERSON] з незаконно займаної ним квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Суд також вважає за необхідне вселити позивача [PERSON] з неповнолітніми дітьми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у квартиру [ADDRESS] та зобов'язати відповідача [PERSON] не чинити перешкод позивачу [PERSON] в проживанні та користуванні вказаною спірною квартирою і передати їй ключі від вхідних дверей в спірну квартиру. В решті позовних вимог [PERSON], як необґрунтованих, суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати в сумі 114грн.70 коп.

Outcome: partial