Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 27 жовтня 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні стосунки поступово почали між ними погіршуватись через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя та обовязки. Відповідач нехтує сімейними цінностями, на підставі чого в сімї виникали сварки, свідками яких часто ставала дочка. З 2005 року подружжя разом не проживає та спільного господарства не веде. Крім того, вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.01.2012 року відповідача засуджено до десяти років позбавлення волі. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе. Шлюб носить формальний характер, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, наполягала на його задоволенні, просила строк для примирення не надавати. Відповідач [PERSON] будучи належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечив. Згідно ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.\~114\~Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] та\~[PERSON] зареєстрували шлюб 27 жовтня 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №8, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-БВ № 084489, виданим Адампільською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], 04 жовтня 2004, що підтверджується свідоцтвом про її народження. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сім'я не проживають з 2005 року. Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.01.2012р. відповідача засуджено до десяти років позбавлення волі. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім'єю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння, конфлікти і сварки між сторонами, в тому числі і в присутності неповнолітньої дочки, можуть негативно відобразитись на її вихованні. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх дитини, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved