Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що на утриманні позивача знаходяться неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 14.12.2011 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання вказаної неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Позивач вказує, що на даний час матеріальний стан відповідача суттєво змінився, оскільки він займається підприємницькою діяльністю, а томупросить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно. В судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що відповідач дійсно займається підприємницькою діяльністю, однак середньомісячний розмір його доходів становить близько чотирьох тисяч гривень, а тому він не спроможний сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі 3000 грн. та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 14.12.2011 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Згідно положень ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є передбачена ст. 181 СК України можливість судового стягнення коштів на її утримання. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, ч. 1 ст. 182 СК України визначено перелік обставин, які повинні враховуватися при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, обов'язок доведення цих обставин покладається на сторони. В судовому засіданні було встановлено та підтверджується повідомленням Кодимського відділення Подільської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області № 2180/Т/15-18-13-02 від 23.11.2017 року, що валові доходи [PERSON] від зайняття підприємницькою діяльністю за 2016 рік складають 50000 грн., тобто середньомісячний розмір його доходів становить 50000 : 12 = 4166,67 грн. Інших доказів, які б підтверджували розмір доходів відповідача до суду сторонами не було надано. Враховуючи положення ч. 1 ст. 60 ЦПК України, позивачем не було доведено та не надано достатніх доказів, що доходи відповідача дозволяють йому сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі. При визначенні розміру аліментів на утримання\~\~неповнолітньої дитини, суд виходить з того, що для забезпечення розвитку дитини законодавством визначено прожитковий мінімум, забезпечення якого покладено на батьків, тобто встановлену державою гарантію мінімального забезпечення дітей, зобовязана виконати кожна із сторін в рівній мірі, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому саме такий розмір аліментів підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial