Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину. Посилається на те, що з відповідачем у справі перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає із нею окремо від відповідача у будинку її батьків та перебуває на її повному утриманні. Відповідач починаючи з 2015 року ухиляється від надання їй матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку.У зв'язку з цим вона бажає у примусовому порядку стягувати з нього аліменти. Відповідач не має постійного місця роботи та стабільного заробітку, але працює по найму на будівництві. Вона на даний час ніде не працює, утримує дитину сама. У звязку із наведеним просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON]у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення донькою повноліття, з проведенням їх індексації відповідно до закону. У судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини, зазначені в позові, підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач позов визнав частково, подав відзив на позов, просив брати до уваги те що він хворіє та стягувати аліменти з нього не6 більш ніж 930 грн. щомісячно. З обставин зазначених у позовній заяві судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі 09 вересня 2011 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Між сторонами відсутня згода щодо визначення щомісячного розміру аліментів на утримання їхньої спільної дитини. Крім того судом встановлено, що позивач ніде не працює. Відповідач працездатний, інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має, однак на даний час не має постійного стабільного доходу, хворіє. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності на утриманні останнього інших осіб, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною першою ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. При цьому, суд виходить із достатності зазначеного розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на утримання неповнолітньої дитини, а також з реальної можливості відповідача, який офіційно не працює та хворіє на хронічну хворобу, такий розмір аліментів сплачувати щомісячно. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення зі стягненням з відповідача в дохід держави судових витрат в частині задоволених вимог.

Outcome: partial