Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до якої просила суд винести рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №3 у будинку №72 по вулиці Республіканській в м. Кременчуці. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири №3, що знаходиться в будинку №71 по вулиці Республіканській у місті Кременчуці Полтавської області. В зазначені квартирі з 15.11.1988 року зареєстрований [PERSON], як наймач квартири, що підтверджується довідкою ТОВ «Добробит». Відповідач по справі більше 15 років у вказаній квартирі не проживає, оскільки створив сімю та виїхав на постійне місце проживання до м.Москва Російської Федерації, де на даний час проживає та працює. Більш того, [PERSON] квартирою не цікавиться, особисті речі у квартирі відсутні. Вона має незначні доходи, оскільки являється пенсіонером та не має можливості сплачувати кошти за житлово комунальні послуги, які нараховуються в залежності від кількості зареєстрованих у квартирі осіб. При цьому для недопущення утворення боргів, вона вимушена сплачувати всі комунальні та інші платежі за відповідача, який не проживає у вище зазначеному помешканні, а тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився з невідомих суду причин. Суд вислухавши думку позивачки та її представника, які не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08.07.2011 року державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1-1298, [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Як вбачається із довідки витягу з домової книги про склад сімї та реєстрацію, виданої ТОВ «Добробит» 03.06.2016 року за вих.№1126/36, за вказаною адресою зареєстрований з 15.11.1988 року в якості наймача [PERSON]. Актом про не проживання від 03 червня 2016 року складеного працівниками ТОВ «Добробит» встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі №3, яка знаходиться в будинку №71 по вулиці Республіканській в м. Кременчуці з 2000 року. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону № 175/97-ЕР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст..163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Ст. 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо вони були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно ст.167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Враховуючи те, що як встановлено судом, відповідач [PERSON] не проживає в квартирі №3, яка знаходиться в будинку №71 по вулиці Республіканській в м. Кременчуці з 2000 року, тобто більше 15 років, без поважних причин, а також те, що судом не встановлено обставин, за яких за ним зберігається вказане житлове приміщення, то суд приходить до висновку, що останній втратив право користування вказаним житловим приміщенням, в звязку з чим позовні вимоги є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved