Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просила суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Свої вимоги мотивувала тим, що вона 16 березня 2001 року уклала шлюб з [PERSON]. Шлюб між нею та відповідачем було розірвано 06 травня 2003 року. Донька, [PERSON], народилась 12 березня 1999 року, ще до укладення між нею та відповідачем шлюбу. Дочка, після розірвання шлюбу, проживає разом із нею. З 01 вересня 2016 року дочка навчається на другому курсі денного відділення Кременчуцького педагогічного коледжу імені [PERSON] і у зв 'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, отримає дохід і може надавати матеріальну допомогу. Інших дітей відповідач не має. До досягнення дочкою повноліття, відповідач надавав матеріальну допомогу, згідно виконавчого листа №2-3051 виданий 04 липня 2002 року Крюківського районого суду м.Кременчука, однак на даний час не надає, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі з підстав, що зазначені у ньому та суду пояснила, що після закінчення строку протягом якого стягувались аліменти, відповідач у добровільному порядку кошти на утримання дочки не надає. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився з невідомих суду причин. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилась, хоча завчасно надіслала до суду заяву відповідно до якої проти задоволення позовних вимог не заперечувала та просила справу розглядати у її відсутність. Суд, вислухавши думку позивачки, яка не заперечував проти ухвалення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне: Як достовірно встановлено в судовому засіданні сторони з 16.03.2001 року до 06.05.2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КЕ №116809, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції м.Кременчука Полтавської області 24.02.2004 року. Сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №074522, яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м.Кременчука Полтавської області 02.04.2001 року. Повнолітня дочка сторін [PERSON] на даний навчається на другому курсі відділення «Дошкільна освіта» денного відділу Кременчуцького педагогічного коледжу імені [PERSON] і термін навчання складає з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою №126 від 07.03.2017 року та остання проживає з позивачкою по справі, що підтверджується довідкою про склад сім»ї, виданою ОСББ №25 10.03.2017 року за вих..№20. Відповідно до ст.. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, між сторонами в справі виникли правовідносини, щодо реалізації батьківських обовязків з утримання їх повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Судом встановлено, що відповідно до ст. 187 Сімейного кодексу України відповідач за власною ініціативою аліменти не виплачує, в порядку ст. 188 Сімейного кодексу України від обовязку утримувати дочку [PERSON] не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст.189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Ненадання матеріальної допомоги повнолітній дитині, яка навчається і потребує в звязку з цим допомоги, є порушенням батьківського обовязку, передбаченого ст. 199 Сімейного Кодексу України. Згідно ст..200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст..182 Цього кодексу. Відповідно до ст..182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, матеріальний стан позивачки, відповідача та дитини, встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню, і з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача починаючи з дня предявлення позову до суду до закінчення [PERSON] навчання, тобто до 30 червня 2019 року. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача, відповідно до ст..88 ЦПК України на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved