Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки, посилаючись на те, що [PERSON] є її сином, з дитинства страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, по причині чого не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у звязку з чим постійно потребує сторонньої допомоги та догляду. Посилаючись на викладене заявник просить визнати [PERSON] недієздатним та встановити над ним опіку. В судове засідання заявниця та її представник не зявилися, представник заявниці надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, без проведення фіксації судового процесу, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити її в повному обсязі. Представник зацікавленої особи у судове засідання не зявився, попередньо до суду були надані заперечення та заява про розгляд справи без участі представника зацікавленої особи. Згідно з запереченнями, орган опіки та піклування Запорізької міської ради по Вознесенівському району проти задоволення заяви частково заперечує в частині призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС №298440 від 15.06.1995 року, яке видано відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського району м. Запоріжжя батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Як свідчать матеріали справи, а саме копія паспорту, що [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський[ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO] є інвалідом І групи з дитинства, безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК, підстава - акт огляду МСЕК № 498 від 11.04.2013 року. Відповідно до положень ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, згідно до вимог ст. 39 ЦК України, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, згідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України. Як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи № 215 від 06.04.2017 року, проведеної експертами КУ Обласної клінічної психіатричної лікарні ЗОР [PERSON], [INFO], виявляє ознаки психічного розладу, у звязку з чим не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 3 ст. 237 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами його сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Таким чином, зібрані у справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Що стосується вимог заявника, щодо встановлення опіки над [PERSON], то судом не виявлені підстави для їх задоволення, оскільки, питання про можливість встановлення опіки розглядається судом лише за поданням органу опіки та піклування, у звязку з чим, суд залишає без задоволення вимоги заявника про встановлення опіки. Судові витрати, відповідно до положень ст. 240 ЦПК України, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial