Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований 03 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 27. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позову [PERSON] вказала, що на протязі сумісних років життя сторони дійшли до висновку про несумісність характерів, через що виникали сварки, які призвели до втрати поваги, довіри та любові. З листопада 2015 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та введення спільного господарства. За таких обставин [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить їхній із відповідачем шлюб розірвати. В судовому засіданні [PERSON] заявлений позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.14), судову повістку отримав особисто 04 червня 2016 року, але до суду дана особа не з'явилась і не повідомила суд про причини своєї неявки (а.с.14). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з'явився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.16), суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 вересня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції у Харківській області (а.с.04). Від спільного життя сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Судом встановлено, що з листопада 2015 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, на даний момент сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення між сторонами та подальше спільне життя є неможливим, [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. В зв'язку з цим суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін і впливати на їх психоемоційний стан, а тому шлюб слід розірвати. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох і згідно ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем - «[PERSON]».

Outcome: approved