Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття доньки [PERSON], тобто до [INFO], а потім у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття сина [PERSON], тобто до [INFO], а також просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO], та у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO], мотивуючи свої вимоги наступним. З відповідачем вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу кілька років. Від спільного життя у них народилися донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], батьком яких записаний і є відповідач. Спільне життя з відповідачем не склалося і на даний час вони проживають окремо. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач ніякої допомоги на утримання дітей не надає, що змушує її звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного життя у них народилися донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], батьками яких є сторони по справі (а.с.6, 7). Згідно з довідкою від 05.02.2015 №27, [PERSON]. проживає [ADDRESS] та до складу її сім'ї входять син [PERSON], [PERSON], [PERSON], які знаходяться на її повному утриманні (а.с.9). З довідки від 18.02.2015 №71 вбачається, що [PERSON] з 20.12.2011 працює помічником машиніста тепловоза у Локомотивному депо Знам'янка ДП «Одеська залізниця» і його дохід за шість місяців у період з серпня 2014 року по січень 2015 року становив 23911 грн. 69 коп. (а.с.8). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття і, на підставі викладеного, відповідач зобов'язаний виплачувати позивачу аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи обставини, визначенні ст.182 Сімейного кодексу України, те, що відповідач не заперечує сплачувати аліменти на утримання дітей, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині. Водночас, у задоволенні вимог щодо стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дітьми трирічного віку необхідно відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки, право на отримання аліментів від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років має саме дружина, а сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, їх шлюб зареєстровано не було, вимога позивача щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення дітьми трирічного віку, є безпідставною та такою, що не ґрунтується на законі. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст.ст.84, 180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial