Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Позивачка посилається на те, що відповідач протягом останніх двох років не виявляє батьківського піклування щодо дитини, самоусунувся від виконання своїх обов'язків по її вихованню та утриманню, не бере участі у додаткових витратах, які пов'язані з лікуванням та перебуванням дитини у дошкільному навчальному закладі. Не дивлячись на те, що рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 23 січня 2014 року відповідачеві було визначено способи участі у вихованні доньки і встановлені дні зустрічі та особистого спілкування з дитиною, останній з дитиною не зустрічається, не бере участі у заходах, які проводяться дошкільним закладом, де виховується дитина. В зв'язку з цим вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, тому, посилаючись на висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 12 листопада 2014 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, просить позбавити його цих прав. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали повністю, просять позбавити відповідача батьківських прав як такого, що ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що він не ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Проживаючи окремо від позивачки і дитини в іншому населеному пункті в с.Воскодави Гощанського району Рівненської області та працюючи в м.Рівне, він не має можливості спілкуватися з дитиною у дні, коли пропонує йому це робити позивачка. Проте, він в міру своїх можливостей приймає участь у вихованні дитини. Зокрема: він систематично сплачує аліменти в розмірі, який йому визначено рішенням суду, крім того купив дитині коляску, дав позивачці гроші на придбання дитячого велосипеда, періодично купує і привозить іграшки. Частіше з дитиною не спілкується через небажання зустрічатися з позивачкою, з якою у нього склалися неприязні стосунки, а оскільки дитина ще досить маленька, то такі зустрічі з донькою можуть відбуватися тільки в присутності її матері. Останній раз спілкувався з дитиною у перших числах березня 2015 року. Представник органу опіки і піклування Гощанської районної державної адміністрації в судовому засіданні позов не підтримав і вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав є недоцільним, оскільки відсутні підстави для позбавлення останнього батьківських прав. Відповідач систематично сплачує аліменти на утримання дитини, має постійне місце роботи, за місцем проживання характеризується позитивно, має належні умови для спілкування з дитиною за місцем свого проживання. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що батько дитини самоусунувся від виконання обов'язків по вихованню дитини, не приїжджає до неї, не несе додаткові витрати, які пов'язані із перебуванням дитини у дошкільному навчальному закладі та з лікуванням. Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає по сусідству із позивачкою і їй відомо, що дитина останньої на даний час відвідує дитячий садок. Відповідача за місцем проживання дитини бачила востаннє влітку 2014 року. Зі слів позивачки їй відомо, що відповідач після народження доньки за власні кошти купив дитині коляску, а влітку 2014 року дав позивачці 800 грн. на придбання дитячого велосипеда. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача, свідків, думку представника органу опіки і піклування Гощанської райдержадміністрації, який вважає за недоцільне позбавляти відповідача батьківських прав, думку прокурора, оцінюючи матеріали справи, досліджені в судовому засіданні, суд рахує, що позов до задоволення не підлягає. Встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.п.15, 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач практично від народження дитини з нею та позивачкою спільно не проживає. Проте, він регулярно сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі, який йому визначено рішенням суду. Проживаючи окремо від позивачки і дитини на значній відстані в іншому населеному пункті в іншій області, він не має можливості часто спілкуватися з дитиною, що пов'язано із віддаленістю їх місць проживання, а також із зайнятістю його на роботі, оскільки він працює в м.Рівне. Одночасно свою поведінку відповідач пояснює також небажанням зустрічатися з позивачкою, з якою у нього склалися неприязні стосунки, з метою уникнення суперечок, а оскільки дитині ще тільки третій рік і вона є досить маленькою, то такі зустрічі з донькою можуть відбуватися тільки в присутності її матері. Крім сплати аліментів, відповідач в міру своїх можливостей приймає участь у вихованні дитини. Так, встановлено, що відповідач купив дитині коляску, дав позивачці гроші на придбання дитячого велосипеда, періодично купує і привозить іграшки. Доводи позивачки про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є безпідставними, оскільки вони не підкріплені ніякими доказами. Суд погоджується з висновком органу опіки і піклування Гощанської райдержадміністрації від 14 лютого 2015 року про недоцільність позбавляти відповідача батьківських прав, оскільки останній за місцем проживання характеризується позитивно, в міру можливостей виконує свої обов'язки по вихованню дитини. Одночасно суд не приймає до уваги висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області від 12 листопада 2014 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав по причині ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, оскільки обставини, викладені у даному висновку, не відповідають фактичним обставинам, які встановлені по справі. За таких обставин, суд вважає, що позивачкою не надано суду достатніх доказів того, що відповідач ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому він не може бути позбавлений батьківських прав. Одночасно суд вважає за можливе скористатися своїм правом, наданим йому відповідно до роз'яснень, що містяться в п.18 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, про те, що суд може з урахуванням поведінки батьків відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, але повідомити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Таким чином, суд передбачає ціль спонукати відповідача до більш ретельного виконання свого обов'язку по вихованню дитини, зокрема: спілкуватися з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, цікавитися умовами її життя та виховання, піклуватися про духовний розвиток дитини та інше (відповідно до віку та рівня розвитку дитини).

Outcome: dismissed