Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказано, що вона, [PERSON], 09 грудня 1995 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який було розірвано 01 квітня 2011 року. В шлюбі у них народився син, [PERSON], [INFO]. На даний час син [PERSON] знаходиться на повному її утриманні та проживає разом з нею. Допомога відповідача має нерегулярний характер, але для дитини вона має бути чітко вираженою грошовою формою. На її неодноразові звернення та прохання про виплату фіксованої суми аліментів відповідач не реагує. У звязку з чим позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, до його повноліття, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила, просила позов задовольнити у повному обсязі. Суду пояснила, що у сина травма хребта, він перебуває на обліку у лікаря невропатолога. На лікування та обстеження дитини необхідні кошти. Відповідач оплачує навчання сина у музикальній школі, це його ініціатива. Інколи відповідач приносить продукти, він допомагає, але не регулярно. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, проти доводів позивача та проти задоволення позову у повному обсязі заперечував. Суду надав письмові заперечення, у яких зазначив, що він є неплатоспроможним, адже він деякий час не працював, у нього на утриманні вагітна дружина та її син від першого шлюбу, а також він матеріально допомагає матері, яка є пенсіонером. У нього кредити, які потрібно виплачувати кожен місяць. Він вважає, що надає допомогу позивачу, оскільки щомісяця купує продукти харчування та приносить їм. Виплачувати аліменти він згоден, але не в такому розмірі. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕД № 287964, виданого 09 грудня 1995 року Сєвєродонецьким відділом реєстрації актів громадянського стану, [PERSON] та [PERSON] 09 грудня 1995 року одружились, про що зроблено відповідний актовий запис № 1089. Прізвище після одруження дружини [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 240536, виданим 10 вересня 2003 року Сєвєродонецьким відділом реєстрації актів громадянського стану міського управління юстиції в Луганській області [PERSON] народився 13.08.2003 року. Батьком дитини записаний [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно з рішенням Сєвєродонецького міського суду від 01.04.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з довідкою № 2174 від 17.09.2013 року, виданою КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, 22-а/113, зареєстровані [PERSON], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Згідно з довідкою лікаря [PERSON] від 21.11.2013 року [PERSON], [INFO], переніс компресійний перелом хребта 06.08.2010 року. Згідно з довідкою лікаря [PERSON] від 27.11.2013 року [PERSON], [INFO], перебуває на обліку з 18.09.2013 року з діагнозом: церебральний синдром, отримує лікування. Згідно з довідкою про доходи № 3 від 30.01.2014 року, виданою ВАТ «Сєвєродонецьке автотранспортне підприємство 10920», [PERSON] дійсно працює в ВАТ «Сєвєродонецьке автотранспортне підприємство 10920» на посаді водія заробітна плата за грудень 2013 року 112,17 грн. Згідно з наказом про надання відпустки № 1-О від 02.01.2014 року, [PERSON] водію ВАТ «Сєвєродонецьке автотранспортне підприємство 10920» надається відпустка б/с заробітної плати з 02.01.2014 р. по 31.01.2014 р. Згідно з розрахунком податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності за 2013 рік, [PERSON] не має доходу від пасажирських перевезень. Як вбачається з наданих суду квитанцій [PERSON] купував продукти харчування та шкільний одяг для сина [PERSON], що не заперечувалось позивачем в судовому засіданні. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 177288, виданим 24.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.01.2014 року. [PERSON] після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно з актом КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 04.02.2014 року, в квартирі [ADDRESS], фактично проживають без реєстрації [PERSON], [PERSON], [PERSON] в період з грудня 2013 року по теперішній час. Згідно з свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 125819, виданим 23 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області [PERSON] народився 20.09.2006 року. Батьком дитини записаний [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно з довідкою № 20 КУ «Сєвєродонецька багатопрофільна лікарня» від 04.02.2014 року [PERSON] перебуває на обліку по вагітності в ЖК м. Сєвєродонецька № 2, вагітність 26 тижнів. Згідно з пенсійним посвідченням № [NUMBER] [PERSON], [INFO], отримує пенсію за віком. Задовольняючи позов частково та визначаючи частку заробітку від доходу, яку потрібно стягувати з відповідача в якості аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача він проживає з іншою дружиною та її сином від іншого шлюбу, офіційно працює, має стабільний щомісячний заробіток, з якого повинен надавати допомогу своїй непрацездатній матері - [PERSON], а також утримувати свою вагітну дружину та її малолітнього сина [PERSON], який проживає з ними. Враховуючи такі обставини, доводи відповідача про те, що коштів, які він заробляє, не вистачить на утримання вагітної дружини та її сина, непрацездатної матері, на утримання себе та на сплату аліментів на користь [PERSON] у розмірі 800 гривень щомісячно, заслуговують на увагу, оскільки в такому разі розподіл грошових коштів, зароблених відповідачем, між ним та його утриманцями буде несправедливий. За таких обставин, суд вважає, що справедливим буде стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати державного мита звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 229 гривень 40 копійок. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial