Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача на її користь судові витрати та витрати на правову допомогу у сумі 2900 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що між нею та [PERSON] було укладено шлюб 07.08.2010 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. 30.07.2012 року рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області шлюб між сторонами розірвано, місце проживання дитини визначено з позивачкою. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.11.2012 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що починаючи з 2013 року відповідач життям дитини не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися та приймати учать у вихованні сина. На засіданні опікунської ради виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 26.09.2016 року встановлено, що відповідач долею дитини та її станом здоров'я не цікавиться, участі у виховані не приймає, з сином не спілкується, в зв'язку з чим комісія зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала з підстав, що зазначені в ньому та суду пояснила, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебуває, однією сім'єю не проживають. Будь - якої допомоги на утримання дитини відповідач не надає, участі у вихованні дитини не приймає взагалі, аліменти не сплачує. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до судового засідання не з'явився, направив до суду заяву, відповідно до якої просив розглядати справу у його відсутність з урахуванням висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона знайома з позивачкою протягом трьох років. Вказала, що [PERSON], який є батьком [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не забезпечує. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши думку позивача та її представника, які не заперечували проти ухвалення заочного рішення, беручи до уваги пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення виходячи з наступного. Як достовірно встановлено в судовому засіданні сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 286. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції 09.07.2011 року Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.07.2012 року шлюб між сторонами розірвано, місце проживання дитини - сина [PERSON] визначено з матір'ю [PERSON] 08.11.2012 року рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.07.2012 року і до досягнення дитини повноліття. Встановлено, що відповідач участі у вихованні сина не бере, не підтримує матеріально, що підтверджується, розрахунком боргу по аліментах, виданого Автозаводським відділом державної виконавчої служби м. Кременчук головного територіального управління юстиції у Полтавській області № 24067 від 20.05.2016 року, листами Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук головного територіального управління юстиції у Полтавській області № 31435 від 24.06.2016 року, № 57423 від 31.10.2016 року, довідкою №10 від 19.05.2016 року, виданої ОСББ «Гвардійський». Відповідно до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 903 від 26.09.2016 року про затвердження висновку щодо доцільності позбавити батьківських прав [PERSON], затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, згідно якого орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 164 СК України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Враховуючи викладене, а також те, що як достовірно встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється та фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина [PERSON], протягом тривалого часу не займається вихованням та матеріальним утриманням останнього, не проявляє до нього батьківської уваги та турботи, то суд приходить до висновку, що наявні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою було сплачено 2 900 грн. за надання їй правової допомоги, що підтверджується квитанцією № 04/11 від 04.11.2016 року, а також сплачено судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією від 29.12.2016 року. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати за надання правової допомоги та витрати понесені у зв'язку з сплатою судового збору.

Outcome: approved