Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 25.06.2011 року вона та відповідач зареєстрували шлюб, від якого у них 27 липня 2013 року народилася дитина, [PERSON]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, а тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, просить шлюб розірвати. Так, як дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, позивачка просить визначити та стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у частці від заробітку відповідача. Також позивачка просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у частці від заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років В судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 червня 2011 року. Від шлюбу мають дочку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідача не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними. Під час подружнього проживання у сторін виявились різні характери, погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини фактично припинилися з 28 лютого 2016 року та з цього часу шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась та зберегти її неможливо, тому не застосовує заходів, спрямованих на примирення сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що розірвання шлюбу відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, аліменти до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зважаючи на те, що відповідач допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку ( доходів), але не менш як 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення до досягнення дитиною повноліття, а також у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved