Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 17.05.2014 року зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки вони з відповідачем через постійні сварки та непорозуміння шлюбні відносини не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. Крім того, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, офіційно не працює, інших утриманців не має. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити дитину на подальше проживання з матір'ю та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., а також стягнути понесені судові витрати. У судове засідання позивач не з'явилася, згідно поданої заяви просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, вважає примирення неможливим, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.20). Відповідач у відповідності до ч.5\~ст.74 ЦПК України\~належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4\~ст.169 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ст.224\~та ч. 2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 17.05.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №113576, виданим 17.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с.8). Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і сім'я розпалась остаточно, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Сторони по справі мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №230407, виданого 30.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирської області (а.с.5). Як вбачається з довідки ОСББ Вацківський, 9 від 07.09.2016 року № 03/09 дитина проживає з позивачем (а.с.6). Згідно 6 принципу Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Відповідно до положень статтей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України\~встановлений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.ст.180-184 СК України\~батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в разі ненадання допомоги з них за рішенням суду стягуються аліменти у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ст.184 СК України. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності та розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дитини, враховуючи те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, не має інших утриманців, малолітня дитина сторін проживає з матір'ю, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.1\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved