Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що з відповідачем з 29.10.2013 року перебуває у шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У свідоцтвах про їх народження відповідач вказаний батьком. На даний час діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Згоди щодо їх матеріального забезпечення між сторонами не досягнуто. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Крім того, пояснила, що діти часто хворіють, у зв`язку з чим вона несе витрати на їх лікування, навчаються у школі, що також потребує додаткових витрат, її середньомісячний заробіток складає 5000 грн., самостійно утримувати дітей вона не має можливості, діти потребують матеріальної допомоги відповідача. Вказала, що відповідач є здоровим, працездатним, постійно виїжджає на заробітки за межі України, взмозі сплачувати аліменти у вказаному нею розмірі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. При цьому пояснив, що на даний час постійного місця роботи не має, виїжджає на тимчасові заробітки за кордон, здоровий, працездатний, інших утриманців не має. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Згідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статі 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 41 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 грудня до 31 грудня 2021 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2618 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що на утриманні позивача перебувають її двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У свідоцтвах про їх народження відповідач вказаний батьком. На даний час сторони разом не проживають, відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей не надає. Згідно до медичних висновків ЛКК № 811 від 15.11.2021 року малолітні [PERSON] , 2015 року народження та [PERSON] , 2014 року нарождження є частохворіючими дітьми. При визначенні розміру аліментів суд також враховує доходи позивача, на утриманні якої перебувають неповнолітні діти, зокрема згідно довідки про її доходи від 10.11.2021 року № 521 її середньомісячний дохід складає 6000 грн. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище неповнолітніх дітей та платника аліментів, його стан здоров`я, зокрема те, що відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців не має, виїжджає на заробітки за межі України, має нерегулярний, мінливий дохід. Доказів того, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей саме в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно суду не надано. Відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців не має. За наведених обставин та відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України суд вважає за вірне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме якнайкращим інтересам неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 10 листопада 2021 року. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Зкону України «Про судовий збір», а тому судовий збір підлягає стягненню судом в повному обсязі з відповідача в дохід держави в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved