Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 05.03.2005р. Від шлюбу в них народилися доньки [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. 26.05.2014 року [PERSON] знаходився в кафе «Париж» по пр.Будівельників в м.Маріуполі. До вказаного кафе під'їхали 2 автобуса з озброєними людьми, які викрали [PERSON] 30.05.2014р. нею було подано заяву до органів поліції про викрадення чоловіка, яка була зареєстрована в ЄРДР за №12014050770001956 від 30.05.2014р. за ч.2 ст.146 КК України. До даного часу його місце знаходження їй невідоме. Заявник має на утриманні двох неповнолітніх дітей, яких виховує самостійно та їй не вистачає грошових коштів для виховання дітей, проте для отримання відповідної матерільної допомоги від держави необіхдно визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Заявниця та її представник у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю. Представник заінтересованої особи - Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності на розсуд суду. Суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 05.03.2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що у Книзі реєстрації шлюбів 05.03.2005 року зроблено актовий запис № 128 (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 14.09.2006 року батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 08.07.2014 року батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). З копії паспорту [PERSON] вбачаєьбся, що він з 28.03.2001р. зареєстрований за адресою: [ADDRESS] З повідомлення про прийняття і реєстрації заяви від 01.03.2016р. вбачається, що заява [PERSON] від 30.05.2014р. про викрадення чоловіка [PERSON] прийнята та зареєстрована до ЄРДР із попередньою кваліфікацією ч.2 ст.146 КК України (а.с.11). Згідно довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 02.03.2016р. відомостей про перетинання кордону [PERSON] за період з 25.05.2014р. не виявлено (а.с.23-24). З листів УСБУ в Запорізькій області, Штабу АТО на території Донецької та Луганської областей, слідчого відділу та головного відділу УСБУ в Донецькій області вбачається, що [PERSON] у період з 2014р. не затримувався, підозра останньому не повідомлялася, у розшук не оголошувався (а.с.26, 28, 31, 32, 34). Таким чином, оскільки вже понад рік, з травня 2014 року, в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування, що також підтверджується показаннями свдіків [PERSON] та [PERSON], а визнання останнього безвісно відсутнім необхідне заявниці задля належного утриманні двох неповнолітніх дітей, суд задовольняє вимоги заявниці та визнає [PERSON] безвісно відсутнім з 01.06.2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved