Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , ПП [PERSON] про визнання договору підряду недійсним та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Позовні вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка в [ADDRESS] 0,15 га [ADDRESS] розташована [ADDRESS] , 19.01.08.2019 року їй стало відомо, що відповідно до договору підряду на будівництво № 11/02/19 від 11.02.2019 року на належній їй земельній ділянці ПП [PERSON] планує почати будівництво дерев`яної конструкції, як окремої будівлі. Договір підряду на будівництво укладений у м. Житомирі між «Підрядником» ПП Сіроватським та «Замовником» [PERSON] . Відповідно до платіжного документу АТ КБ Приватбанк 15.02.2019 року [PERSON] сплачено [PERSON] 49\~424,00 грн. за договором підряду на будівництво від 11.02.2019 року. Як власник земельної ділянки вона не мала волевиявлення на укладення та підписання вищевказаного договору, своєї згоди на будівництво відповідачам не надавала і не уповноважувала будь-кого укладати договір підряду на будівництво. Відповідно до заяви про уточнення позовних вимог [PERSON] просить суд застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину і зобов`язати ПП [PERSON] повернути [PERSON] передоплату, внесену 15.02.2019 року в сумі 49\~424,00 грн. за договором підряду на будівництво від 11.02.2019 року. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] не заперечує проти позову та просить суд його задовольнити, оскільки він особисто, без будь-яких доручень та повноважень від власника земельної ділянки [PERSON] уклав договір підряду на будівництво з метою зробити подарунок у вигляді будинку з натурального дерева. Через деякий час від [PERSON] йому стало відомо, що будинок виготовляється з продуктів переробки натуральної деревини. [PERSON] категорично заперечує проти такого подарунку. У відзиві на позовну заяву представником відповідача [PERSON] вказує, що 11.02.2019 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір підряду 11/02/19, при укладенні якого були дотримані загальні вимоги, необхідній для його чинності. Позивачкою не спростовано презумпції правомірності правочину. Позивач не є стороною правочину, а тому не має права ставити під сумнів його дійсність лише з підстав, викладених для оспорюваних правочинів. Відповідач [PERSON] у відзиві на позов вказує, що метою укладення договору було здійснення подарунку позивачці, яка б набула права власності на збудований на її земельній ділянці будинок. Здійснення будівництва на земельній ділянці позивачки не позбавить її права власності на вказану земельну ділянку. З відзиву [PERSON] також вбачається, що власник земельної ділянки [PERSON] категорично заперечує проти подарунку з мотивів неналежної якості деревини. Правочини, в яких відпала потреба, не визнаються недійсними, а припиняються на чітко встановлених договором і законом підставах. Вважають, що подача такого позову є зловживанням правом та просять відмовити у задоволенні позовних вимог. У відповіді на відзив представника [PERSON] адвоката Хоменко С.О. позивач вказує, що відповідач [PERSON] не мав повноважень на підписання договору підряду, а відповідач [PERSON] не пересвідчився щодо права власності на земельну ділянку по [ADDRESS] . Таким чином відповідачі укладенням вказаного договору підряду створили перешкоди їй, як власнику, у здійсненні права користування земельною ділянкою на власний розсуд. Вона має намір розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд і ніякого будівництва на своїй земельній ділянці не планувала і не планує. Просить суд задовольнити уточнений позов у повному обсязі. В судовому засіданні позивач уточнені вимоги позову підтримала і суду пояснила, що на початку серпня 2019 року їй стало відомо, що на її земельній ділянці, без її згоди та волевиявлення, планується будівництво житлового будинку з дерева. Вона дізналася, що [PERSON] перерахував [PERSON] передоплату в сумі 49\~424,00 грн. за договором підряду на будівництво. Вона разом з [PERSON] поїхала до [PERSON] подивитися на будинок, але їй не сподобалась якість деревини. Виник спір, їм пропонували варіанти вирішення спору, але домовленості не досягли. Просить суд визнати договір підряду недійсним та застосувати наслідки його недійсності, повернувши [PERSON] передоплату, внесену 15.02.2019 року в сумі 49\~424,00 грн. за договором підряду на будівництво від 11.02.2019 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову визнав і суду пояснив, що він дійсно хотів подарувати будинок позивачці, з якою перебуває у відносинах та має спільного сина. При укладенні договору підряду з [PERSON] він пояснював, що не прописаний і не проживає за адресою, де буде проводитись будівництво. В рахунок передоплати він перерахував [PERSON] 49\~424,00 грн. Потім він розповів позивачці, що має намір купити для неї будинок і вони разом поїхали на фірму до відповідача. При огляді будинку вони побачили, що деревина неналежної якості, не пропитана. Позивач сказала, що такий подарунок їй не потрібен. Просить суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] та повернути йому передоплату. Представник ПП Сіроватського [PERSON] . [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнав і суду пояснив, що позовні вимоги [PERSON] спрямовані на уникнення відповідальності за невиконання договору підряду. При укладенні договору підряду № 11/02/19 було дотримано всі вимоги, необхідні для його чинності та передбачені ст. 203 ЦК України: сторони мали необхідний обсяг правоздатності і волевиявлення сторін було вільним, укладення даного договору не суперечить інтересам позивача та її повнолітнього сина, було дотримано встановленої законодавством форми договору. Позивач не могла не знати про намір [PERSON] побудувати будинок, оскільки вони мають спільну дитину, підтримують відносини. Оскільки позивачем не наведено передбачених законодавством підстав для визнання договору підряду недійсним, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у\~статті 16 ЦК України. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним (частина 2\~статті 16 ЦК України). За змістом частин 2, 3\~статті 16 ЦК України\~суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Нормами цивільного законодавства передбачений спосіб захисту цивільних прав та інтересів, зокрема й шляхом визнання правочину недійсним, правові засади для застосування якого врегульовані приписами\~статей 215-236 ЦК України. Правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями частин першої, третьої\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Тобто відповідно до вищевказаних норм\~ЦК України\~недійсним можна визнати лише договір як правочин, і така вимога може бути заявлена як однією зі сторін, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. З матеріалів справи вбачається, що позивачеві [PERSON] належить земельна ділянка, розташована по [ADDRESS] площею 0,15 га., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 94115650. Згідно Договору підряду на будівництво № 11/02/19 від 11 лютого 2019 року [PERSON] як «замовник» та приватний підприємець [PERSON] як «підрядник» уклали договір, відповідно до якого замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов Договору виконання комплексу будівельно-монтажних робіт з будівництва дерев`яної конструкції як окремої будівлі, на земельній ділянці, що належить [PERSON] на підстав Державного акту та розташована за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). Відповідно до вимог\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої, третьої\~статті 837 ЦК України\~за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та ПП [PERSON] було укладено договір підряду, згідно умов якого сторони погодили, що [PERSON] за кошти [PERSON] зобов`язується виконати певні будівельні роботи з будівництва дерев`яного будинку в смт Велика Олександрівка Херсонської області. \~ \~ \~ \~Вказаний будинок [PERSON] мав намір побудувати для позивача [PERSON] на належній їй земельній ділянці. Посилання позивача на необізнаність про майбутнє будівництво не підтверджено належними та допустимими доказами. З пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що позивач не лише знала та погоджувалась на будівництво дерев`яного будинку на належній їй земельній ділянці, а й разом з [PERSON] їздила до [PERSON] перевірити якість будівельних матеріалів, що свідчить про виконання умов договору підряду в частині контролю та нагляду за ходом і якістю робіт. Вказана обставина в судовому засіданні не заперечується позивачем. Частина 1\~статті 628 ЦК України\~передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Зазначені положення узгоджуються з нормами частини 1 статті\~203, частини 1 статті\~215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства. У пунктах 7, 8\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»\~судам роз`яснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Відповідно до частини 1\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Відповідно до частин 1-5\~статті 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з частин 1-2\~статті 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, повинна довести недодержання сторонами Договору підряду на будівництво № 11/02/19 вимог, встановлених ст. 203 ЦК України. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказів недійсності Договору підряду до суду не надано. Метою укладення договору було здійснення подарунку позивачеві, яка б набула права власності на збудований на її земельній ділянці будинок. Однак [PERSON] заперечує проти подарунку через неналежну якість деревини, що свідчить про односторонню відмову від правочину та не є підставою для визнання його недійсним. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність порушення прав позивача у зв`язку з укладенням між відповідачами Договору підряду на будівництво № 11/02/19, а відтак позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень\~ст. 141 ЦПК України\~і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Згідно з ч.8\~ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Судові витрати [PERSON] на правничу допомогу, які він просить стягнути з позивача у відзиві на позовну заяву, не доведені належними доказами та стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed