Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] , зареєстрований 21.07.2001 року міським відділом реєстрації актів громадського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №1231. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 21.07.2001 року міським відділом реєстрації актів громадського стану Львівського обласного управління юстиції, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №1231. У шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . Позивач зазначає, що протягом останнього час шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, понад місяць подружжя проживає окремо, спільне господарство ними не ведеться, подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18.09.2020 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, однак подала клопотання про розгляду справи без її участі, просить позов задоволити, часу для примирення не потребує. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак на електронну адресу Галицького районного суду м.Львова подав клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує, часу на примирення не потребує. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 21.07.2001 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадського стану Львівського обласного управління юстиції, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №1231, що підтверджується свідоцтвом про одруження /а.с.6/. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.10.2004 року /а.с.7/. Судом також встановлено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на життя, внаслідок чого шлюбні відносини між ними фактично припинилися, відтак подружжя спільно не проживає, подальше спільне життя, збереження сім`ї та шлюбу між ними неможливе. Як роз`яснено уп. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З огляду на викладене, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, просили не надавати строку на примирення, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задоволити. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України, в разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні суду вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову. Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 840,80 грн. (а.с.2), таким чином, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі 420,40 грн. та повертається з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved