Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер її батько, [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщшина, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Та при зверненні позивача до нотаріальної котори з питання оформлення спадщини вона отримала відмову з причини відсутності правовстановлючих документів та державної реєстрації права власності на ім`я померлого [PERSON] За життя спадкодавця оригінал договору купівлі-продажу був ним втрачений. На підтвердження факту володіння спадкодавцем даним житловим будинком позивач приєднала до позовної заяви: копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.12.1957 року та іншими матеріали інвентаризаційної справи на домоволодіння, домову книгу, рішення Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області про приватизацію земельних ділянок та ін. Вказуючи, що з огляду на вищезазначене, вона має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя її батьку, [PERSON] , однак через відмову нотаріуса позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку, та що інших спадкоємців, які б претендували на спадщину немає, [PERSON] просить суд визнати за нею у порядку спадкування за законом після батька, [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач та її представник за довіреністю Сумського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги адвокат [PERSON] П. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, від Ворожбянської міської ради Білопільського району до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника та що позов визнають в повному обсязі. Нотаріус Білопільської районої державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника та що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Також надала копію спадкової справи № 14/2013 після [PERSON] , померлого [INFO] , яка була відкрита за заявою [PERSON] від 18 січня 2013 року. Частиною четвертою\~статті 206 ЦПК України\~передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з абз. 3 п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз. 6 п. 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] ,( дівоче прізвище [PERSON] ), [PERSON] , народилася [INFO] в с. Климівка Білопільського району Сумської області, її батьки: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с.8). Прізвище Мащенко позивач взяла після укладення шлюбу 29.01.1982 року з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] ( а.с.9). [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с.10). [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с.11). За життя батьки позивача не залишили заповітів і після їхньої смерті спадщина відкрилася за законом. Після смерті матері позивача батько позивача прийняв спадщину шляхом проживання у спільному будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . За життя батько позивача 17 грудня 1957 року купив будинок згідно договору купівлі-продажу від 17 грудня 1957 року, посвідченого головою Ворожбянської селищної ради [PERSON] . ( а.с.18). Право власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , також підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, виготовленим філією «Білопільська ГВД» КП «Сумського МБТІ»; витягом із рішення шістнадцятої сесії двадцять першого скликання Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області від 10.08.1993 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та для ведення особистого підсобного господарства; схематичним планом земельної ділянки; поверховим планом будівлі; експлікацією приміщень до плану житлового будинку садибного типу; домовою книгою для прописки громадян, згідно якої у будинку [ADDRESS] були прописані [PERSON] , [PERSON] , та їхні доньки: [PERSON] та [PERSON] . Станом на момент смерті [PERSON] у вказаному будинку був прописаний (зареєстрований) лише [PERSON] ( а.с. 13-27). Спадщину [PERSON] прийняла його донька, позивачка по справі [PERSON] , яка 18 січня 2013 року подала до Білопільської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини батька, [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи № 14/2013 після померлого [INFO] року [PERSON] ( а.с. 36-37). Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. У відповідності до ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що ні відповідач, ні третя особа, не заперечували обставин справи, - суд вважає правомірним визнати за позивачем право власності на спадкове майно. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у зв`язку зі смертю фізичної особи-спадкодавця, не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва (спадкування). Момент переходу прав в порядку спадкування за законом визначається як час відкриття спадщини. З цього моменту права та обов`язки спадкодавця належать спадкоємцеві (ч.5 ст.1268 ЦК). Таким чином, судом встановлено, що сукупність прав та обов`язків, (спадщина), після смерті батька позивачки перейшли в порядку спадкування позивачці, згідно своєчасного прийняття позивачкою спадщини, тому вона є спадкоємцем і власником спадкових прав, а саме власником права на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, за вищевказаних обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом після смерті її батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved