Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 33123,50 гривень майнової шкоди та 50000 гривень моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в березні 2014 року вона вирішила придбати житловий будинок [ADDRESS] у [PERSON], запевнивши її, що будинок належить йому і може бути проданий після оформлення необхідних документів на власність. З відповідачем було досягнуто угоду про те, що ціна продажу будинку становитиме 8000 доларів США, частину з яких, а саме 1500 доларів США вона передала відповідачу у якості завдатку 25.03.2014 року, про що складено розписку про отримання завдатку на забезпечення купівлі-продажу будинку та земельної ділянки. У квітні 2014 року вона разом з чоловіком заселилися до будинку, перевезли свої речі та стали оздоблювати господарство. На вимогу відповідача в проміжок часу з квітня по червень 2014 року, на сплату узгодженої ціни вартості будинку вона передала йому додатково ще 250 доларів США. Згодом вона зрозуміла, що відповідач не має наміру оформлювати на своє ім'я будинок з метою його продажу, після чого неодноразово вимагала повернути кошти, чого відповідач не зробив, а навпаки, став вимагати, щоб вона виселялася з будинку. Через вказані обставини вона звернулася до правоохоронних органів, де було розпочато кримінальне провадження. Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді двох років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки. При цьому, судом встановлено, що відповідач заволодів належними їй коштами на загальну суму 1750 доларів США, діючи умисно та з протиправною метою. На момент ухвалення вироку відповідач повернув їй лише 200 доларів США, тобто сума неповернутих коштів на даний час складає 1550 доларів США. Між тим, відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Також, згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. З урахуванням наведеного, своїми умисними винними діями [PERSON] завдано майнової шкоди у вигляді протиправного заволодіння грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою, внаслідок чого має в повному обсязі відшкодувати завдану шкоду. Обставини такого протиправного заволодіння встановлені вироком суду від 23.04.2015 року. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням подальшого часткового повернення їй коштів в сумі 200 доларів США, розмір шкоди складає 1550 доларів США, яка і підлягає стягненню з відповідача з перерахунком на національну валюту України. Станом на день складання позовної заяви офіційний курс національної валюти до долара США складає 21,37 гривень. Отже стягненню з відповідача підлягає 1550 х 21,37 = 33123,50 гривень. Крім того, діями відповідача їй було завдано моральної шкоди, яка полягає в наступному. Вона є особою пенсійного віку, так само як і її чоловік. Має певні проблеми зі здоров'ям. Укладаючи домовленість з відповідачем, вона реально розраховувала на отримання у власність житла у сільській місцевості, на яке з чоловіком збирали кошти та сподівалися на спокійне облаштування в будинку. Натомість відповідач своїми діями ошукав її, протягом тривалого часу обманював її та вводив в оману відносно можливості придбання будинку, а в подальшому не повертав кошти та не бажав цього робити, вимагав виселятися, чим порушував її спокій. Крім того, внаслідок його дій вона з чоловіком змушена була двічі переселятися на нове місце проживання, перевозити речі, заново клопотати про господарство. Всі ці події призвели до постійних моральних страждань, переживання, пригніченого стану, пов'язаного з тим, що вона стала жертвою дій шахрая. Вона фактично вже змирилася з тим, що гроші не можливо повернути, як і отримати будинок. Це тривало і до цього часу, у постійній нервовій та психологічній напрузі. Від цього страждає не лише вона, але і її чоловік, у якого після цих подій значно погіршилося здоров'я, а вона відчуває за це свою провину, оскільки домовленість із відповідачем відбувалась з її ініціативи. В подальшому винні дії відповідача призвели до того, що їй та членам її родини довелося брати участь в численних процесуальних діях під час досудового слідства та судового розгляду кримінальної справи, а на даний час ще і необхідність захисту своїх інтересів у цивільному спорі. Ці обставини призводять до порушення її звичайного життєвого укладу і завдають душевних страждань, що є підставою для відшкодування моральної шкоди. У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як передбачено ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючі наведені обставини, вона оцінює завдану їй моральну шкоду в розмірі 50000 гривень, яка також підлягає стягненню з відповідача. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги в частині стягнення матеріальних збитків в сумі 33123,50 гривень спричинених злочином визнав повністю, а в частині відшкодування моральної шкоди згоден частково сплатити в сумі 700 гривень. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті у їх сукупності, вислухавши сторони, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді двох років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки. При цьому, судом встановлено, що відповідач заволодів належними позивачці коштами на загальну суму 1750 доларів США. На момент ухвалення вироку відповідач повернув позивачці 200 доларів США, тому відшкодуванню підлягають матеріальні збитки в сумі 1550 доларів США за офіційним курсом національної валюти до долара США складає 21,37 гривень, тобто 1550 х 21,37 = 33123,50 гривень. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При цьому, доведенню підлягають і обставини спричинення шкоди, якими саме неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю спричинена ця шкода майну чи майновим правам особи, вина особи та причинний зв'язок між такими діями і завданою шкодою. Суд вважає, що позовні вимоги у відшкодуванні моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 3000 гривень, яка буде відповідати доведеним відповідачкою обставинам справи, враховуючи вимоги розумності і справедливості.

Outcome: approved