Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі вона - [PERSON] та відповідач [PERSON] знаходились з 22 листопада 2018 року. Вказує, що спільне проживання і сімейні зв`язки з офіційним чоловіком було припинено практично після реєстрації шлюбу, а на даний час відповідач у розшуку та відносно нього відкрите кримінальне провадження. Також зазначає, що від цього шлюбу у них з відповідачем народився син: [PERSON] , [INFO] , що проживає, та буде проживати разом з нею. Стверджує, що спору щодо виховання дитини та спільно набутого майна немає. Також звертає увагу суду на те, що відносно відповідача заведено ОРС «РОЗШУК» № 1100819 від 12.03.2019 року. На підставі вищезазначеного просить шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 04.07.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 15.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за вказаною позовною заявою до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилися, однак 25.07.2019 року подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі. В заяві зазначила, що позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час там місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судової повістки про виклик рекомендованим поштовим відправленням, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву на позовну заяву не подав. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 22.11.2018 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстровано в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, за актовим записом № 958, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22.11.2018 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилася дитина син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, наявною в матеріалах справи, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.06.2019 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, шлюбних стосунків вони не підтримують, даний шлюб існує тільки формально. Згідно з ч. 2 ст. 110 СК України, \~позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Як вбачається з матеріалів справи, на відповідача [PERSON] заведено ОРС «Розшук» № 1100819 від 12.03.2019 року, на даний момент проводиться робота по його розшуку, що підтверджується копією листа ГУНП в Закарпатській області за вих. № 5953/106/25/1-2019 від 23.05.2019 року. Також, відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження № 12019070030001716, відомості про яке внесено до ЄРДР 04.06.2019 року за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме 24.05.2019 року [PERSON] , діючи умисно на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, безпідставно спричинив своїй співмешканці [PERSON] тілесні ушкодження. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи протиправну поведінку відповідача, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved