Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на проживання в квартирі [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що приблизно на початку липня 2005 року вона познайомилась з відповідачем по справі. Останній просив її допомогти вирішити питання з реєстрацією в м. Ковелі та наймом житла. На той час, вона і її рідна сестра, [PERSON], мали на праві спільної часткової власності квартиру [ADDRESS]. Вони з сестрою погодились здати їх квартиру в найм відповідачу по справі. Після узгодження цього питання з її сестрою, відповідач відразу ж вселився в їх квартиру, а 12.07.2005 року останній був зареєстрований за вище вказаною адресою тимчасово на один рік. Приблизно через два місяці відповідач зник з квартири і більше не з'являвся. На даний час їй не відомо місце перебування і проживання відповідача. Отже, вже більше десяти років відповідач не проживає у квартирі без поважних причин, а тому втратив право на проживання у квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності. В даний час вона хоче оформити субсидію і тому виникло питання про визнання відповідача таким, що втратив право на проживання у квартирі та зняття його з реєстрації. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та уточнила позовні вимоги, просить застосовувати правила ст.ст. 71, 72 ЖК України, так як відповідач по справі не є і не був членом сім'ї власника житла. Він був зареєстрований в даній квартирі як наймач її. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням в газеті «Урядовий Кур'єр». Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка, [PERSON], дійсно отримала у спільну часткову власність на підставі договору дарування ? квартири [ADDRESS]. Відповідач будучи знайомим позивачки вселений в дане помешкання як наймач. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як зазначає позивачка, відповідач близько десяти років не проживає в даній квартирі і місце його фактичного проживання їй не відоме. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність відповідача в квартирі позивачки, яка належить їй на праві спільної часткової власності, без поважних причин понад шість місяців за місцем реєстрації, що є підставою для втрати права на користування цим житлом. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати, що складаються із сплаченого останньою судового збору, в розмірі 487,20 грн. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки витрати пов'язані з оплатою останньою оголошення в пресі в розмірі 630,00 грн. На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved