Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади Федорівської сільської ради в особі Федорівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області в якій просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадку, що відкрився після смерті [PERSON] , померлої [INFO] у с. Юр`ївка (раніше с.Пролітарка) Великобурлуцького району Харківської області, терміном три місяці та встановити факт, що померла [INFO] у с. Юр`ївка Великобурлуцького району Харківської області [PERSON] була бабусею [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що за оформленням спадщини, яка відкрилася після смерті її бабусі [PERSON] у вигляді земельної ділянки, площею 4,4153 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Федорівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, вона своєчасно не звернулася до Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області через те, що про заповіт вона дізналася лише в 2018 році, та до цього часу взагалі не цікавилась спадком через хворобу сина, який є інвалідом дитинства. Їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини через пропуск шестимісячного строку для прийняття спадку та недоведеність родинних відносин із померлою [INFO] [PERSON] , про що державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області 23 жовтня 2018 року була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач зазначила, що померла [INFO] [PERSON] є її бабусею. Батько позивача - [PERSON] був рідним сином [PERSON] , але актовий запис про народження [PERSON] відсутній. 11 вересня 2019 року Великобурлуцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області було відмовлено в поновленні актового запису. Спадкова справа не заводилась. Інші спадкоємці відсутні. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засідання підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник Федорівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області до суду не з`явився, про час і місце судового засідання відповідача було повідомлено належним чином. На адресу суду сільський голова направив листа, в якому вказав, що сільська рада не має заперечень до вказаного позову, просять розглядати справу без участі представника відповідача, з позовом згодні (а.с.60). Суд вважає можливим розглянути даний позов без представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача та його представника, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 83 роки в с. Пролітарка, Великобурлуцького району, Харківської області, про що 26 лютого 2007 року складено відповідний актовий запис № 28, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Великобурлуцькою селищною радою від 26 лютого 2007 року (а.с.07). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] , у відомостях про батька вказано - [PERSON] (а.с.24). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у віці 38 років в с. Вільхуватка, Великобурлуцького району, Харківської області, про що 01 серпня 1996 року складено відповідний актовий запис № 17 (а.с.25). Відповідно до довідки, виданої Великобурлуцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис про народження [PERSON] відсутній (а.с.26). Згідно з довідкою, виданою Головним територіальним управлінням юстиції у Харківській області, актовий запис про народження [PERSON] не виявлено(а.с.27). 11 вересня 2019 року Великобурлуцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області було відмовлено [PERSON] в поновленні актового запису на померлого [PERSON] , [INFO] , так як вона не являється спадкоємцем померлого (відсутні підтверджуючі документи)(а.с.28). 23 жовтня 2018 року постановою Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] її бабусі [PERSON] (а.с.30). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] має сина [PERSON] , [INFO] , який відповідно до посвідчення серії [NUMBER] є інвалідом дитинства до 18 років(а.с.13,23). Відповідно до довідки Великобурлуцької селищної ради від 23.10.2018, [PERSON] проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] по день смерті. Зареєстрованих разом з нею осіб на день смерті не значиться(а.с.12). Згідно з заповітом від 01 березня 2006 року, [PERSON] заповідала земельну ділянку, площею 4,4153 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Федорівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області своїй онучці - [PERSON] (а.с.9). Вказані обставини підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] , які були допитані в судовому засіданні та пояснили, що [PERSON] був рідним сином [PERSON] , а відтак позивач [PERSON] є рідною онукою [PERSON] , яка померла [INFO] . Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Вказаний в заяві факт заявниці необхідно встановити з метою оформлення спадкових прав, іншим шляхом встановити його неможливо. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи. Як зазначено у п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Як встановлено в судовому засіданні, у встановлений законом строк [PERSON] не подала до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки про заповіт вона дізналася лише в 2018 році, та до цього часу взагалі не цікавилась спадком через хворобу сина, який є інвалідом дитинства. Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 23 жовтня 2018 року, винесеною державним нотаріусом Великобурлуцької районної державної нотаріальної контори, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку із тим, що неможливо довести факт родинних стосунків спадкоємця та спадкодавця та тим, що спадкоємцем пропущено термін для прийняття спадщини. Відповідач у справі - Федорівська сільська рада Великобурлуцького району Харківської області в заяві за № 361 від 21 липня 2020 року, підписаною повноважною особою - Федорівським сільським головою Сисоєвим С.М. з прикладенням печатки, відповідач визнав позов та не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] (а.с.60). Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Суд повинен поряд із застосуванням норм матеріального права керуватись нормами процесуального права (ст.ст. 263, 265 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Згідно ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст.4 ЦПК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З`ясовані у судовому засіданні обставини щодо повного визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дають підстави для висновку про його задоволення на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України. Підстав для відмови у прийнятті заяви відповідача про визнання позову суд не вбачає. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки на даний час заяв про відмову від спадщини позивач не подавала, спадщина не визнана судом відумерлою, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє право на спадкування не може. Обставини, на які посилається позивач як на підстави пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої бабусі [PERSON] , заслуговують на увагу та на думку суду є поважними причинами. Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини суду не надано, крім того, відповідачем позов визнано, заперечень він не має. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З`ясовані у судовому засіданні обставини щодо повного визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дають підстави для висновку про його задоволення на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України. Підстав для відмови у прийнятті заяви відповідача про визнання позову суд не вбачає. Відповідно до п.п.2,6 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність і ними суд має керуватися при вирішенні питання про права на спадкування. З урахуванням вищенаведених вимог закону, визнання позову відповідачем, визначення додаткового строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, визначених у ст.3 ЦК України. Дев`яносто днів є достатнім строком для подання позивачем відповідної заяви, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved