Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення та розміру аліментів, зазначивши, що під час перебування у шлюбі із відповідачем у них народилася дитина син [PERSON], [INFO]. В даний час дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 28.04.2011 року шлюб між сторонами розірвано та відповідно до цього ж рішення з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 350 гривень. На сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального\~утримання дитини, у звязку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення та розміру аліментів. Матеріальне становище відповідача змінилось, воно значно покращилося. Відповідач відповідно до даних, що містяться в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно придбав нерухомість, а тому позивачка вважає, що він є матеріально забезпеченим в повній мірі. Крім того, [PERSON] в позовній заяві вказує, що відповідач є працездатним, по стану здоровя не має ніяких обмежень по роботі. Тому просила змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, які стягуються за рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 28.04.2011 року та стягувати з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. До початку розгляду справи від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, проте в матеріалах справи наявний конверт, відправлений на адресу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який було повернуто до суду з відміткою за закінченням встановленого строку зберігання, який свідчить про те, що [PERSON] належним чином був повідомлений про розгляд справи, та зловживаючи своїми правами не з'являється до суду, що дає підстави розглядати справу у його відсутності.\~ Відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Суд встановив що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 28.04.2011 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. Сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для належного матеріального\~утримання дитини. Згідно ч. 2\~ст. 51 Конституції України,\~ст. 180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і\~(або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 192 СУ України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення\~\~здоров'я\~\~когось\~\~із\~\~них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 8, 9\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року по справі № 6-143 цс13, та є обовязковою для застосування. Відповідач проходить військову службу, має постійних дохід, а тому стягнення аліментів з нього слід проводити у частці від доходу. Суд вважає, що виходячи із вимог частини 1\~статті 192 СК України, у системному зв'язку положенням ч. 2\~статті 182 СК України, розмір аліментів, які стягуються із відповідача підлягає збільшенню, оскільки утримання неповнолітньої дитини у її віці потребує від батьків додаткових зусиль та матеріальних витрат, а з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляції тощо, визначений у 2011 році розмір аліментів в сумі 350 грн. на дитину не є достатнім розміром для задоволення розумних потреб дитини, зокрема, для належного забезпечення повноцінного харчування, одягу, навчання та розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із того, що аліменти\~кошти на утримання дитини. Розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо\~прожитковий мінімум і встановлюється законом про бюджет кожного року. Відповідно до змісту ч. 5\~ст. 183 СК України, ст.\~96,\~105 ЦПК України, при визначенні аліментів у частці від заробітку фактично встановлено безспірний мінімальний розмір аліментів, що повинен стягуватись із платника аліментів на одну дитину в розмірі 1/4 доходу, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Враховуючи викладене, те, що покращився матеріальний стан відповідача, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача слід змінити шляхом зміни способу їх присудження з твердої грошової суми на частку від заробітку, та стягувати з відповідача щомісячно 1/4 частину його доходів. На підставі викладеного та

Outcome: approved