Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2014 року. Від даного шлюбу у сторін 08 липня 2015 року народилась донька [PERSON], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні та піклуванні. Відповідач утриманням та вихованням доньки не цікавиться, аліменти не платить, іншої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Крім того позивачка зазначає, що оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною віком до 3 років, то має право на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного позивачка вимушена звернутися з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до канцелярії суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до канцелярії суду заяву в якій позовні вимоги визнав частково, згоден на стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 17 липня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №1415. Від даного шлюбу у сторін 08 липня 2015 року народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серія І-ЖД № 436918 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Судом встановлено, що донька проживає разом з матірю, що підтверджуються довідкою про реєстрацію місця проживання особи. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей це обов'язок батьків. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3 ст.181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1,2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2017 рік для дітей віком до шести років. Згідно з даним Законом для дітей відповідного віку прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2017 року - 1355 гривень; з 01.05.2017 року - 1426 гривень; з 01 грудня - 1492 гривень. Суд, з урахуванням наданих до суду стороною позивачки документів, вважає що 1/4 частина від усіх доходів відповідача, щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку буде достатньою на утримання дитини та підлягає стягненню з відповідача. Судом також встановлено, що сторони сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть, донька проживає з позивачкою. З довідки виданої помічником начальника вокзалу станції Одеса-Головна Філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Українська залізниця» від 12.09.2017 року вбачається, що [PERSON] з 17.09.2015 року по 08.07.2018 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком до 3 років. Відповідач не надає матеріальну допомогу на виховання доньки та утримання дружини добровільно. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 14.09.2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved