Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши у позовній заяві, що вона має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]., батьком якої є відповідач по справі. Дочка знаходиться на повному утриманні позивача, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний час позивач не має змоги в повному обсязі забезпечити всі потреби дитини. Позивачу з відповідачем добровільно про сплату аліментів домовитися не вдається, тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Просила суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Вiдповiдач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач надав суду клопотання, яким підтримує позов в частині стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно з дня звернення до суду і до повноліття дитини, проти заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 22.02.1997 року уклали шлюб, який зареєстрований Раденською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис № 05, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.8). Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Дочка проживає разом з позивачем та перебуває повному її утриманні що підтверджується довідкою, наданої Раденською сільською радою Олешківського району Херонської області за № 162 від 20.03.2017 року (а.с. 9). Батько дитини не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. Заявлений позивачем розмір аліментів на думку суду є відповідним та необхідним виходячи із потреб дитини. Витрати по справі віднести на відповідача. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved