Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] і ПАТ КБ «Надра» в особі ПАТ КБ «Надра» Київське регіональне управління про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 29.01.2010 року до кредитного договору, укладену між відповідачами, про визнання припиненим договору поруки від 04 квітня 2008 року, у якій вказує, що вона є дружиною відповідача [PERSON] і перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі із 03 січня 1996 року, хоча не проживає з ним з грудня 2014 року. 04 квітня 2008 року [PERSON] і ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», уклали кредитний договір, згідно з яким [PERSON] одержав у банку кредит на суму 101600 доларів США строком виплати до 04 квітня 2033 року. Процентна ставка встановлена в розмірі 12.68% річних. 04 квітня 2008 року між нею, [PERSON], і ВАТ КБ «Надра», в особі начальника відділення №49 філії ВАТ КБ «Надра» Київського регіонального управління, було укладено договір поруки, згідно якому позивач взяла на себе обовязки виплачувати кредит у тому ж порядку, який встановлений кредитним договором для позичальника. 29 січня 2010 року між позичальником [PERSON] і ПАТ КБ «Надра» була укладена додаткова угода, якою встановлено, що при зміні умов кредитування позичальник одноразово користується програмою «Зниження щомісячного платежу за кредитом», якою передбачена можливість тимчасового зниження розміру мінімального щомісячного платежу на певний період та збільшення цього платежу в майбутньому на суму, яка була зменшена за попередній період. Позивач вважає, що цим збільшується розмір платежів по кредиту в наступні періоди і розмір відсотків за користування кредитом. Вважає, що діями кредитора і позичальника порушені її права як поручителя виконання кредитного договору. Оскільки додаткова угода укладена між кредитором і позичальником без її відому, просить визнати її недійсною, а договір поруки, укладений між нею і ВАТ КБ «Надра» 04 квітня 2008 року, визнати припиненим. 12 травня 2015 року представник позивача звернувся до суду з заявою про збільшення розміру позовних вимог, у якій просить визнати припиненим іпотечний договір від 04 квітня 2008 року, яким передано в заставу квартиру [ADDRESS], яка була куплена на одержані по кредитному договору кошти, вилучити запис про іпотеку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек, а також припинити обтяження на вказану квартиру, накладене на підставі іпотечного договору від 4 квітня 2008 року у вигляді заборони на нерухоме майно, та вилучити запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. При цьому посилається на те, що [PERSON] і [PERSON] мають неповнолітніх дітей, що було перешкодою для передачі в іпотеку квартири. Вказує також, що при укладенні договору іпотеки не було враховано, що позивач є власником частини купленої квартири, що при укладенні договору не були дотримані вимоги статті 203 ЦК України, що відповідно до ст. 215 ЦК України тягне за собою визнання угоди недійсною. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обємі і просив задовольнити його. Представник відповідача [PERSON] позов визнав і також просив задовольнити його. Представник ПАТ КБ «Надра» у судовому засіданні не був присутнім, хоча про місце і час розгляду справи належним чином був повідомлений, про що свідчать судові повідомлення отримані відповідачем 10 березня 2015 року, 21 квітня 2015 року, 22 травня 2015 року, 08 червня 2015 року, про причини неявки до суду не повідомлено в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що між [PERSON] і ВАТ КБ «Надра» 4 квітня 2008 року був укладений кредитний договір, по якому він одержав у кредит 101600 доларів США для купівлі квартири. Згідно із умовами основного договору №76/П/49/2008/840 від 04 квітня 2008 року, розділом 3 передбачено умови надання кредиту та сплати заборгованості, а саме те, що щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 1128.00 (одна тисяча сто двадцять вісім) долари США 00 центів. п. 3.3.2, п. 3.3.3 передбачено, що Позичальник повертає Кредит та сплачує Банку передбачені п.п. 1.3.1. цього Договору платежі безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок №78904859 тарифного пакету у порядку передбаченому п. 3.3.3, шляхом сплати мінімально необхідного платежу у валюті Кредиту. Позичальник вносить мінімально необхідний платіж по Кредиту, визначений у п.п. 3.3.1 цього Договору, щомісячно до 10 числа поточного місяця, а Банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 12 числа поточного місяця. У випадку, коли Позичальник до 10 числа поточного місяця не вніс (повністю або частково) суми мінімально необхідних платежів, внаслідок чого станом на 12 число поточного місяця не була погашена поточна заборгованість Позичальника, Банк, починаючи з 13 числа поточного місяця, застосовує до Позичальника штрафні санкції, передбачені цим Договором. Якщо 10-те число є небанківським днем, то платіж необхідно внести в останній банківський день, який передує цій даті. Кінцевий термін повернення Кредиту 04 квітня 2033 року. Відповідно до договору поруки від 04 квітня 2008 року пунктом 1.1 Поручитель, а саме позивач [PERSON] поручається перед кредитором за належне виконання умов договору відповідачем по справі [PERSON], і взяла на себе зобовязання, що витікають із кредитного Договору від 04 квітня 2008 року, про що мається підпис в договорі поруки, що поручитель ознайомлений із умовами Договору. Строк повернення кредиту 04 квітня 2033 року. Договором поруки не передбачено можливість зміни розміру процентів за основним зобовязанням і строків їх виплати тощо, без додаткового повідомлення поручителя та укладення додаткової угоди окремо, дані докази в матеріалах справи відсутні, тобто, про укладення додаткової угоди №1 від 29 січня 2010 року поручителя не було повідомлено, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 654 ЦК України і ст. 547 ЦК України, щодо вчинення правочину у письмовій формі і при наявності згоди поручителя і ст. 207 ЦК України. Позивач [PERSON] для забезпечення погашення кредиту 04 квітня 2008 року уклала з кредитором договір поруки, згідно якого взяла на себе обовязки поряд з позичальником погашати кредит, якщо позичальник з якихось причин не в змозі його погашати. Крім того, з позичальником було укладено договір іпотеки, згідно якому в іпотеку була передана квартира [ADDRESS], яка була придбана на одержані у кредит грошові кошти. 29 січня 2010 року [PERSON] уклав з банком додаткову угоду, згідно якої одержав можливість у певний період сплачувати менші суми на погашення кредиту зі збільшенням сум сплати, на які вони були зменшені, в наступні періоди дії Договору. Ці дії було вчинено без відому [PERSON], цими діями були порушені інтереси [PERSON] як поручителя, оскільки сталася зміна розміру щомісячних платежів і зміна зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується розмір його відповідальності. Згідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України за таких обставин порука припиняється. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 18 червня 2012 року у справі №6-73цч12 до припинення поруки призводить такі зміни умов основного зобовязання, без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі: підвищення розміру процентів, відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами, установлення (збільшення розміру) неустойки, встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. У зобовязанні, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком. Вказана постанова Верховного Суду є обовязковою для виконання всіх судів України. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що в частині припинення поруки по договору поруки від 04 квітня 2008 року позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги в частині визнання недійсною додаткової угоди №1 від 29 січня 2010 року, укладену між [PERSON] і банком до кредитного договору задоволенню не підлягають, оскільки вони стосуються правовідносин, які виникли і діють між кредитором і позичальником. Позичальник має право скористатися умовами, які викладені в додатковій угоді, або діяти у відповідності з кредитним договором. При цьому він сам визначає, чи порушуються його права як позичальника чи ні. Не підлягають задоволенню також позовні вимоги в частині визнання недійсним іпотечного договору від 4 квітня 2008 року про передачу в іпотеку квартири [ADDRESS] та про вилучення запису про іпотеку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек, а також про припинення обтяження нерухомого майна: квартири [ADDRESS] у вигляді заборони відчуження, та про вилучення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, оскільки статті 60, 61, 63 Сімейного Кодексу України не є підставою для задоволення позову в цій частині. Питання про право кожного з подружжя на належну йому частку у майні при вирішенні даного позову не вирішується. Не може бути підставою для задоволення позову і посилання на статті 17 і 18 Закону України «Про охорону дитинства», оскільки при розгляді справи не вирішується питання про відчуження квартири, крім того відсутні дані, що діти проживають із позивачкою, а не за місцем проживання і реєстрації відповідача [PERSON] Висновки суду підтверджуються: кредитним договором №76/П/49/2008-840 від 04 квітня 2008 року, з якого вбачається, що [PERSON] одержав у ВАТ КБ «Надра» кредит на суму 101600 доларів США; фотокопією договору поруки від 04 квітня 2008 року, у якому вказані умови, за яких [PERSON] брала на себе обовязки погашення кредиту; фотокопією додаткової угоди №1 від 29 січня 2010 року, з якої вбачається, що додатковою угодою змінені умови договору поруки. Але ці зміни не стосуються прав і обовязків позичальника. Ними в деякій мірі можуть змінюватися розміри щомісячних платежів, про дану зміну поручитель не повідомлений; фотокопією іпотечного договору від 04.04 2008 року про передачу в іпотеку квартири [ADDRESS]; фотокопією договору купівлі-продажу квартири, з якого вбачається, що 4 квітня 2008 року [PERSON] купив квартиру [ADDRESS]. фотокопією свідоцтва про укладення шлюбу, серії ІІІ-СЛ №490881 з якого вбачається, що 08 січня 1995 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб; фотокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії АА №051436, з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є її батьками; фотокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії VIII-CЛ №405385, з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є її батьками; фотокопією [PERSON] з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ПАТ «Комерційний банк «Надра».

Outcome: partial