Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб, який зареєстровано між нею та відповідачем 30.07.1993 року Дашковецькою сільською радою, Віньковецького району Хмельницької області. Позовні вимоги [PERSON] мотивувала тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинились, і на теперішній час з вересня 2015 року вони проживають окремо один від одного. Розірванню шлюбу слугувала втрата почуттів, розбіжності у поглядах на життя, подружня зрада. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явилися. Позивачка [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] також надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.\~\~\~\~ У звязку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, дослідивши які, суд дійшов висновку, що\~ позов\~ підлягає\~ до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 30 липня 1993 року у Дашковецькій сільській раді, Віньковецького району, Хмельницької області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-БВ № 261367. Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Як випливає із змісту позовної заяви, в період шлюбного життя між ними виникали конфлікти та суперечки, останнім часом вони подружніх стосунків не підтримують та проживають порізно, а їхній шлюб існує формально. Позивач примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, будь-яких шансів для збереження сім'ї не вбачає. Відповідно до ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст.\~105\~ч. 3, ст.\~112\~ч. 2\~СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі.\~\~\~\~\~\~\~\~ Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані позивачкою в силу вимог\~статті 60 ЦПК України\~докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання подружжя продовжувати шлюбні відносини, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу [PERSON] суперечило б інтересам позивачки та відповідача, оскільки сторони наміру відновлювати подружні відносини не мають, тому\~ суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає необхідним шлюб розірвати

Outcome: approved