Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 16.05.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Спільне життя у них не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними. Від шлюбу мають доньку [PERSON], 12 березня 2015 року, яка проживає разом з позивачем. Сімейне життя в них не склалося. Причиною розпаду сімї стало те, що чоловік не поважав її, не допомагав в побуті, зовсім не враховував її інтереси, не бажав слухати і чути, використовував в особистих цілях, через що у них склалися особисті неприязні відносини. Всі спроби позивачки налагодити стосунки не були успішними, чоловік відмовлявся йти на компроміс, тому просить суд розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « Прудка». В судовому засіданні позивачка відсутня. Надала заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « Прудка» та з відповідача не стягувати судові витрати. Відповідач в судовому засіданні відсутній. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає та просить його задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 16 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Уманському району Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 18. Відповідно\~\~до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України -\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~ Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved