Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що шлюб між нею та відповідачем укладено та зареєстровано 29 листопада 1990 року у виконкомі Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей, які вже дорослі та мають власні сім`ї. Їхній шлюб з відповідачем склався невдало, за період подружнього життя між ними часто виникали безпідставні сварки та непорозуміння. Чоловік не рахувався з її думкою та не поважав як свою дружину. Крім того, він зловживає алкогольними напоями та в стані алкогольного сп`яніння ображав її та наносив побої. Через таку поведінку відповідача вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Разом не проживають та не підтримуємо шлюбних відносин вже більше року. Подальше існування шлюбу суперечить її інтересам, оскільки вона зустріла іншого чоловіка з яким має намір влаштувати своє особисте життя, примирення не бажає та просить суд шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати. 12 січня 2021 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався. В судове засідання позивачка не з`явилися, згідно поданої заяви, просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених в позовній заяві та просить шлюб розірвати. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, за таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи у його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 29 листопада 1990 року у виконкомі Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом № 8 (а.с.4). Згідно ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 та ст. 25 Сімейного Кодексу, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать про те, що сімейне життя у сторін не склалося, між ними втрачено взаєморозуміння, а розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, оскільки сторони разом не проживають вже тривалий час.Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і подальше його збереження суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved