Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований 13 жовтня 2012 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 360 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). В обґрунтування позову зазначено, що 13 жовтня 2012 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Примирення між подружжям позивач вважає неможливим. Спору про місце проживання дітей та поділ майна між подружжям немає. Ухвалою суду від 21 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви. 22 червня 2020 року недоліки позовної заяви усунуто. Ухвалою від 22 червня 2020 року суд відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання у справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 13 жовтня 2012 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 360 (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, між сторонами відсутнє взаєморозуміння та спільні погляди на життя. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів громадянського стану. Частина перша ст. 24 СК України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд вважає за необхідне залишити їй це прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved