Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки від загальної площі 0,0300 га, кадастровий номер земельної ділянки 5310436500:09:001:0307, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: вул.. Леонова, 19 м. Кременчук Полтавської області. Свої вимоги мотивувала тим, що з 08 грудня 1995 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб у Палаці шлюбів м. Кременчука, актовий запис №1730. В подальшому спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, у зв'язку із чим сім'я розпалася. 07 листопада 2011 року рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області позов про розірвання шлюбу задоволено, шлюб зареєстрований 8 грудня 1995 року - розірвано. В період спільного проживання позивача та відповідача, як подружжя, ними було придбано у приватну власність, зокрема, нерухомість: житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Леонова, 19 в м. Кременчуці. Вказане нерухоме майно було придбане на підставі договору купівлі - продажу від 23.07.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі № 5-1001. 07 березня 2012 року рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області позов про поділ майна подружжя задоволено, визнано за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 19 по вул. Леонова в м. Кременчуці Полтавської області. Наразі, позивачем зареєстровано на її ім'я у Державному реєстрі речових прав нерухоме майно - 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями № 19 по вул. Леонова в м. Кременчуці Полтавської області. Проте, позивачем встановлено, що реалізувати своє право на відчуження 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями не може, оскільки 26 листопада 2006 року відповідач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку під будинком і навколо. Враховуючи викладене, єдиним законним способом визнати за позивачем право власності на 1/2 частину земельної ділянки, що знаходиться під будинком, 1/2 частина якого належить позивачу, є звернення до суду з даною позовною заявою. В судовому засіданні представник позивачка [PERSON] позов підтримала у повному обсязі з підстав, що зазначені в ньому. Відповідач [PERSON] повторно до судового засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши думку представника позивачки, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне: Сторони по справі з 08.12.1995 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07.11.2011 року було розірвано. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.\~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст.61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. За час вказаного шлюбу, сторонами набуто у власність, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями №19 по вул..Леонова в м.Кременчуці Полтавської області. Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 березня 2012 року за [PERSON] визнано право власності, в порядку розподілу спільного майна подружжя, на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями №19 по вул..Леонова в м.Кременчуці Полтавської області. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №78075241, сформованого 13.01.2017 року, [PERSON] на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями №19 по вул..Леонова в м.Кременчуці Полтавської області Як вбачається з Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯИ № 548621, який видано 26.11.2009 року на підставі рішення Крюківської районної ради м.Кременчука від 30.09.2009 року 26 сесії 5 скликання, відповідачу [PERSON] передано у власність земельну ділянку (кадастровий номер земельної ділянки 5310436500:09:001:0307), призначену для обслуговування та будівництва житлового будинку і господарських будівель по вул.. Леонова, 19 в м. Кременчуці, площею 0,0300 га. Ст.120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщенні на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщенні, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ст..377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ст.ст.86, 87 Земельного кодексу України земельна ділянка, може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність) та право спільної часткової власності на земельну ділянку може виникати, зокрема, за рішенням суду. Частиною 2 ст.89 Земельного кодексу України визначено, що у спільній сумісній власності перебувають, зокрема, земельні ділянки подружжя та співвласників житлового будинку. В пункті 18.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розяснено, що відповідно до положень статей 81, 116 Земельного кодексу України зокрема земельна ділянка одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 Земельного кодексу України, статтею 377 Цивільного Кодексу України. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що на спірній земельній ділянці знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями, який було набуто сторонами за час шлюбу та рішенням суду про поділ майна подружжя, за позивачем визнано право власності на 1/2 частини будинку з господарськими будівлями, який розташований на земельній ділянці по вул.. Леонова, 19 в м.Кременчуці Полтавської області, то суд приходить до висновку, що до позивача перейшло право на 1/2 частину земельної ділянки від загальної площі 0,0300 га, яка знаходиться за адресою: Полтавська область м.Кременчук вул.Леонова, 19, кадастровий номер: 5310436500:09:001:0307 та яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а тому позов є законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачені судові витрати.

Outcome: approved