Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання правочину удаваним, визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля, визнання права власності на автомобіль, у якому просить суд визнати удаваним правочин - довіреність, видану [PERSON] їй - [PERSON] за №2913 від 25.11.2012 року; визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобілю ЗАЗ TF 698 K номер шасі [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], укладений між нею та [PERSON] 25 листопада 2012 року; та визнати за нею право власності на вказаний автомобіль. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що 25 листопада 2012 року вона у м. Майорську Донецької області придбала у [PERSON] вказаний автомобіль, заплативши йому 6 200 доларів США, що еквівалентно на той час 49 566 грн. Вони домовились про всі істотні умови договору, при цьому ними обома були виконані усі умови даної угоди. [PERSON] в присутності свідків отримав від неї гроші та передав їй вищезазначений автомобіль та реєстраційні документи на нього. На здійснення угоди було свободне волевиявлення сторін та відповідність внутрішній волі сторін,направленої на наступлення певних наслідків при укладанні договору купівлі-продажу вищезазначеного автомобіля. Але з причин існування у неї труднощів з грошовими коштами угода була оформлена за допомогою генеральної довіреності. [PERSON] була надана довіреність на продаж даного автомобіля [PERSON] № 1964 від 22.11.2012 року. На момент укладання ними договору вищезазначена довіреність була дійсна, особа [PERSON] нотаріусом встановлена, дієздатність та повноваження нотаріусом перевірені. Фактично між ними мав місце договір купівлі-продажу вищезазначеного транспортного засобу. Дана угода була здійснена ними без будь-яких протиправних намірів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позов і доводи, викладені в ньому. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні також повністю підтримав позов і доводи, викладені в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання 06.06.2014 року, 19.06.2014 року, 31.07.2014 року, 15.08.2014 року та 08.09.2014 року не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки до суду не повідомив. Від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутності або про відкладення розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання 06.06.2014 року, 19.06.2014 року, 31.07.2014 року, 15.08.2014 року та 08.09.2014 року не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки до суду не повідомив. Від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутності або про відкладення розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача і її представника, допитавши свідка, суд приходить до наступних висновків: Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Свідок [PERSON] пояснив суду, що восени 2012 року він разом з позивачкою [PERSON] іздили у м. Майорськ, де [PERSON] купила автомобіль ДЕО приблизно за 6 000 доларів США. При цьому продавець продавав автомобіль за генеральною довіреністю. Вони поїхали до нотаріуса, де зробили довіреність на [PERSON]. [PERSON] передала продавцю гроші, а продавець передав їй документи на автомобіль, ключі та сам автомобіль. Вважає, що між [PERSON] та продавцем автомобілю був договір купівлі-продажу. Пояснення свідка [PERSON] у суду сумніву не викликають, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами по справі. З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником автомобілю ЗАЗ TF 698 K номер шасі [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON]. (а.с.7). Копія довіреності від 26 листопада 2012 року, посвідчена приватним нотаріусом Кіровського міського нотаріального округу Донецької області за реєстровим номером 1515 свідчить про те, що [PERSON] уповноважує [PERSON] розпоряджатися належним йому автомобілем ЗАЗ TF 698 K номер шасі [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], для чого надав право, в тому числі продавати, отримувати гроші за автомобіль, розписуватися за нього, та виконувати інші дії. (а.с.8). Копія розписки від 12.11.2012 року свідчить про те, що [PERSON] отримав від [PERSON] 50 000 грн. (а.с.9). Копія довіреності від 22 листопада 2012 року, посвідчена державним нотаріусом Кіровської державної нотаріальної контори Донецької області за реєстровим номером 1964 свідчить про те, що [PERSON] уповноважує [PERSON] розпоряджатися належним йому автомобілем ЗАЗ TF 698 K номер шасі [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], для чого надав право, в тому числі продавати, отримувати від продажу гроші за автомобіль, розписуватися за нього, та виконувати інші дії. Довіреність видана з правом передоручення. (а.с.24). З копії довіреності від 25 листопада 2012 року, посвідченої приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу, зареєстрованої у реєстрі за №2913 від 25.11.2012 року вбачається, що [PERSON] від імені [PERSON] уповноважує [PERSON] розпоряджатися автомобілем ЗАЗ TF 698 K номер шасі [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], для чого надав право, в тому числі міняти, продавати, отримувати від продажу гроші за автомобіль, розписуватися за нього, та виконувати інші дії. Довіреність видана з правом передоручення. (а.с.25). Копія розписки від 25.11.2012 року свідчить про те, що [PERSON] продав [PERSON] автомобіль ДЕО СЕНС номер [NUMBER] і отримав від [PERSON] 6 200 доларів США. Розписка написана у присутності [PERSON] (а.с.26). Вищевказані докази свідчать про те, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] від імені [PERSON] при оформленні довіреності від 25 листопада 2012 року, виданої і посвідченої приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу, зареєстрованої у реєстрі за №2913, якою [PERSON] уповноважує [PERSON] розпоряджатися автомобілем ЗАЗ TF 698 K номер шасі [NUMBER] сірого кольору, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], для чого надав право, в тому числі міняти, продавати, отримувати від продажу гроші за автомобіль, розписуватися за нього, та виконувати інші дії, в дійсності мав місце правочин в виді купівлі-продажу транспортного засобу. Про це свідчать як пояснення позивача, свідка, так і розписка відповідача про отримання грошей, довіреність на автомобіль, передача грошей за автомобіль позивачем (покупцем ) відповідачу ( продавцю), передача документів на автомобіль і самого автомобілю продавця покупцю. Ст.41 Конституції України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цівільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, до яких відносяться наступні положення: 1.Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Як вказано у ч.1 ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. А ч.2 ст.235 ЦК України вказує на те, що якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. тому числі з угод. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 3 ст. 334 ЦК України передбачає, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до вимог ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до вимог ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Ст. 655 ЦК України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Оскільки сторонами по справі були виконані усі вищевказані вимоги норм закону, з урахуванням вищенаведеного і наявних доказів в підтвердження позову, суд задовольняє позов в повному обсязі. Суд відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вирішує питання про судові витрати, при цьому слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати (повернення судового збору) в розмірі 496 грн. На підставі викладеного і ст.ст.16, 202- 205, 235, 328, 334, 626, 638-640, 655 ЦК України,

Outcome: approved