Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою. В позовній заяві вказує, що [PERSON] на праві приватної власності, на підставі договору довічного утримання від 29.02.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального [PERSON] реєстровий номер у реєстрі № 132 належить квартира № 13 в будинку № 5 А по вул. Правди у м. Запоріжжя. Раніше квартира належала [PERSON], яка 06.02.2017 року померла. Згідно довідки МКП «Основаніє» від 24.02.2016 року № 2975 за адресою по вул. Правди у м. Запоріжжя, б. 5 кв. 13 зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] за вищевказаною адресою не проживають більше пяти років. Місце їх перебування позивачу не відомо. З часу коли відповідачі покинули квартиру та до теперішнього часу відповідачі грошові кошти на оплату комунальних послуг не надають, реєстрація відповідачів в квартирі створює позивачу перешкоди. Позивач просить усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме квартирою № 13 в будинку №5 А по вул. Правди у м. Запоріжжя , визнавши [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не зявилася, представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідачі не зявилися, про день та час судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку, шляхом надання оголошення в газету Запорізька правда про виклик у судове засідання. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, заперечень не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності, на підставі договору довічного утримання від 29.02.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального [PERSON], реєстровий номер у реєстрі № 132 належить квартира № 13 в будинку № 5 А по вул. Правди у м. Запоріжжя про що свідчить договір довічного утримання, та Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно довідки відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання від 03.03.2107 року відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою [INFO] а кв.13. Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до норм ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до норм ст.319 ЦК України встановлено, що Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Частиною першою статті 321 ЦК України закріплено непорушність права власності в тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Верховний Суд України в своїй постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 зазначив, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Зазначена постанова є обовязковою для суду з огляду на положення частини 1 статті 360-7 ЦПК України . Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно акту про не проживання в квартирі від 24.03.2017 року відповідачі [PERSON], [PERSON] не проживають в квартирі № 13 будинку №5 А по вул. Правди у м. Запоріжжя з дня їх реєстрації. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Правди, 5 А кв.13 в якій зареєстровані відповідачі, що перешкоджає позивачу у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, тому суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для визнання їх такими, що втратили право користування квартирою.

Outcome: approved