Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2007 року. Від шлюбу мають двоє дітей, сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначила, що коли вона була на третьому місяці вагітності, відповідач казав, що не хоче з нею жити і не буде, хотів її залишити, проте його мати заспокоювала. Відповідач зловживав спиртними напоями, не один раз бив її та казав, що має іншу жінку. Матеріально сім`ю не утримує, дома нічого не робить та постійно переписується по телефону з іншими жінками. У кінці грудня 2019 року вони разом повернулися із святкування Дня народження і відповідач побив її та свою маму, з приводу чого викликали поліцію, яка склала на нього протокол, та було притягнуто його до адміністративної відповідальності. Через негативну поведінку відповідача, вона 05 липня 2020 року зібрала речі та разом із дітьми перейшла жити до своїх батьків. За цей період ніхто із них не намагався поновити відносини та жити разом, вони не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Крім того, їй відомо, що відповідач проживає з іншою жінкою. За таких обставин вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати і після розірвання шлюбу, присвоїти їй шлюбне прізвище [PERSON] . Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 13 серпня 2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як встановлено з поштового повідомлення, відповідач [PERSON] 19 серпня 2020 року отримав ухвалу суду, однак, станом на день розгляду справи відзиву на позовну заяву суду не надіслав. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 28 липня 2007 року Шустовецькою сільською радою Кам`янець Подільського району Хмельницької області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 28 липня 2007 року у Шустовецькій сільській раді Кам`янець Подільського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис № 03. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу мають двоє дітей, сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі разом не проживають, спільного бюджету та господарства не ведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved