Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 30 відсотків від усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивачка посилається на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.05.2003 року по 07.05.2013 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, хронічними захворюваннями не страждає, не є інвалідом, інших неповнолітніх дітей не має, однак в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала свою позовну заяву, посилаючись на обставини, викладені в неї, пояснила, що син проживає з нею і знаходиться на її утримані, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Пояснила, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 500-700 гривень, але їй постійно приходиться нагадувати про це. З метою регулярного отримання аліментів без нагадування, вона подала даний позов. Крім того, син перебуває на обліку у лікаря-невропатолога, потребує періодичного лікування і придбання ліків. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але на попередніх судових засіданнях позовні вимоги визнав частково, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що від надання матеріальної допомоги сину не відмовляється і добровільно надає на утримання сина кошти в розмірі від 500 до 700 грн. На підтвердження добровільного надання матеріальної допомоги на утримання дитини надав копії банківських квитанцій про перерахування коштів. Просив призначити аліменти на утримання дитини відповідно до діючого законодавства і не заперечував сплачувати 25 відсотків, тобто 1/4 частину від заробітку (доходу), мотивуючи тим, що на даний час у нього створена нова сім'я, дружина не працює, він до того ж допомагає своїм батькам, які є пенсіонерами, хворіють, батько є інвалідом ІІ групи. Суд, вислухавши думку позивачки, враховуючи пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 травня 2003 року до 07.05.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 10.05.2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Лозівського міського управління юстиції, актовий запис № 113, копією рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.05.2013 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, виданим 13.02.2004 року відділом РАЦС Лозівського міського управління юстиції Харківської області. Син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка працює завідувачем сектору Державної фінансової інспекції в Харківській області, її середньомісячна заробітна плата складає 2500 грн., що підтверджується довідкою про доходи Державної фінансової інспекції в Харківській області від 13.03.2014 року за № 11-33/137. Син, згідно довідки від 06.03.2014 року, перебуває на обліку лікаря-невропатолога, потребує проходження періодичного лікування та додаткових затрат на ліки. Відповідач працездатний, працює заступником начальника Державної податкової інспекції у м. Черкаси ГУ Міндоходів у Черкаській області, його середньомісячна заробітна плата складає 3000 гривень, що підтверджується довідкою Державної податкової інспекції у м. Черкаси ГУ Міндоходів у Черкаській області від 04.02.2014 року за № 11/23-01-05-013, по виконавчим листам стягнень не має, дані про наявність хронічних захворювань відсутні, тому суд вважає, що він здатний надавати матеріальну допомогу дитині. Відповідач має батьків пенсійного віку, батько є інвалідом ІІ групи, що підтверджується копіями пенсійних посвідчень батьків, копією довідки до акту огляду МСЕК. Із копії свідоцтва про шлюб, виданого27.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, вбачається, що відповідач створив нову сім'ю. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.ст. 182-183 Сімейного кодексу України розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, встановлюється судом з урахуванням: стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, як частина заробітку чи доходу відповідача по справі при умові, що розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що позивачка працює, отримує певні доходи, позивач також працює, створив нову сім'ю, має батьків похилого віку, які хворіють, батько є інвалідом ІІ групи, тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення аліментів в розмірі 25 відсотків, тобто 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Відповідно до ст.ст.80, 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial