Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів та\~ стягнення індексації нарахованої суми аліментів, а саме просила щомісячно стягувати аліменти з [PERSON] [INFO] , на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ним повноліття та стягнути з [PERSON] на її користь 14249 грн. 40 коп. індексації, нарахованої з суми аліментів, встановленої в твердій грошовій сумі 150 грн. У позовній заяві позивач вказала, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 10.08.2000 року, який в 2004 році розірвано. Від шлюбу у них є спільна дитина [PERSON] [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.08.2007 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 150 грн. на місяць до досягнення повноліття. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, так як згідно ст.182 Сімейного кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного кодексу. На даний час відповідач має постійну роботу, аліменти, встановлені в твердій грошовій сумі самостійно не сплачував. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу та ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Проте протягом всього часу виплати аліментів індексація ні державним виконавцем, ні бухгалтерією підприємства не проводилась, про що свідчить постанова державного виконавця з нарахуванням заборгованості та виписка з банківського рахунку про рух коштів. У запереченнях на позовну заяву відповідач просив врахувати, що його стан здоров`я незадовільний, він часто хворіє, перебуває на стаціонарному лікуванні, з ним проживає його хвора мати [PERSON] , пенсіонерка, яка також потребує його фізичної, моральної та матеріальної підтримки. Крім того, проживаючи разом з позивачкою однією сім`єю, він неодноразово брав кредити для потреб сім`ї, а сплачує їх сам особисто до цього часу. Відповідач не заперечував щодо стягнення з нього 1/6 частини щомісячного доходу (заробітку). Що стосується стягнення з нього індексації, нарахованої з суми аліментів встановленої у твердій грошовій сумі, в даній частині позову просив відмовити повністю, оскільки відповідно до Постанови про звернення стягнення на доходи боржника від 16.05.2016 року ним повністю сплачений борг по аліментам, нарахований державним виконавцем в сумі 5400 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу). Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 серпня 2007 року стягнуто з [PERSON] [INFO] , аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] , у розмірі 150 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.07.2007 року. Виконавчий лист про стягнення вказаних аліментів перебуває на виконанні в Першому ВДВС міста Хмельницький, станом на 01.12.2016 року стягнення аліментів проводиться із заробітної плати боржника (проходить службу в в/ч [NUMBER] в м. Хмельницький), заборгованість по аліментам відсутня, про що свідчить довідка №43613/06-27/4 від 02.12.2016 року, видана Першим ВДВС міста Хмельницький. Судом встановлено, що матеріальний стан відповідача змінився, він має офіційний, стабільний заробіток, а тому слід стягувати аліменти у частці від його заробітку (доходу). Крім того, аліменти у розмірі 150 грн. щомісячно не є достатніми для матеріального забезпечення дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи положення частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Верховний Суд України у справі №143цс13 висловив свою правову позицію, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»,\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи вищевикладене суд вважає за доцільне змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21 серпня 2007 року та стягувати з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст.9 Закону України «Про індексацію доходів населення» № 1282-XII індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів і здійснюється вона підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів з доходу платника аліментів. Отже, оскільки індексація розміру аліментів проводиться на стадії виконання рішення суду, а доказів того, що порушено право позивачки на отримання індексації аліментів відповідно до закону суду надано не було, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача 14249 грн. 40 коп. індексації, нарахованої з суми аліментів, встановленої в твердій грошовій сумі 150 грн. слід відмовити.

Outcome: approved