Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання в с. Антонівка Володимирецького району, Рівненської області з 5 січня 1989 року по 4 листопада 1993 року. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона в [INFO] народилася в с. Малі Телковичі, Володимирецького району Рівненської області. В 1982 році закінчила школу, та вступила на навчання до Рівненського професійно - технічного училища №5, де провчилася до 1984 року. 27.05.1985 року влаштувалася працювати до Рівненського виробничо - торгового лляного об`єднання в місті Рівне, де пропрацювала до 14.05.1994 року. На період свого працевлаштування у Рівненському виробничо - торговому лляному об`єднанні міста Рівного місце проживання заявниці було зареєстроване у місті Рівне. Проте, в період з 1989 року і по даний час заявниця фактично постійно проживаю в селі Антонівка, Володимирецького району, Рівненської області, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. З січня 1989 року по листопад 1993 року знаходилась в декретній відпустці по догляду за дитиною. Для підтвердження дійсного періоду проживання в зоні гарантованого добровільного відселення та отримання соціальних пільг, що з цього випливають, їй необхідно встановити даний факт. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 серпня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Від представника заявниці надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, заяву підтримують повністю. Представник заінтересованої особи направив заяву про розгляд справи у їх відсутності. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, приходить до висновку про задоволення заяви з таких підстав: Як зазначено в записах трудової книжки серії [NUMBER] , [PERSON] з 27.05.1985 року по 14.05.1994 року працювала в Рівненському виробничо - торговому лляному об`єднанні в місті Рівне. Відповідно архівної довідки №1256/04-02 від 04.08.2020 року, виданої Трудовим архівом Рівненського району, згідно наказів Рівненського виробничо-торгового лляного об`єднання [PERSON] були надана відпустки без збереження заробітної плати в зв`язку з народженням дитини в період: з 05 січня 1989 року по 10 квітня 1990 року ; з 11 квітня 1990 року по 10 жовтня 1991 року; з 08 липня 1991 року по 13 травня 1994 року. А як зазначено в довідці №1212 від 10.08.2020 року, виданій Антонівською сільською радою Володимирецького району, Рівненської області, [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає в с.Антонівка, Володимирецького району Рівненської обласі з 4 листопада 1993 року по даний час. Факт проживання заявниці [PERSON] в с. Антонівка, Володимирецького району, Рівненської області також підтверджується письмовими поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , де зазначено, що [PERSON] постійно проживала з січня 1989 року по даний час в с. Антонівка, Володимирецького району, Рівненської області. На підставі наведеного суд вважає доведеним факт проживання заявниці [PERSON] в с. Антонівка, Володимирецького району, Рівненської області, з 5 січня 1989 року по 4 листопада 1993 року. Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. А як в ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. А тому суд рахує, що заява підлягає до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved