Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію дитини без згоди батька. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 14 вересня 2013 року по 09 січня 2019 року перебувала у шлюбі із відповідачем [PERSON] . Від спільного проживання з відповідачем [INFO] народилася дочка [PERSON] . 07 червня 2019 року позивач уклала другий шлюб, а 28 січня 2020 року придбала квартиру в м.Кривий Ріг та вирішила змінити адресу реєстрації місця проживання доньки. Відповідач в добровільному порядку відмовляється надати їй на це дозвіл, в зв`язку з цим позивач звернулася до суду та просила надати дозвіл на зняття з реєстрації та реєстрацію місця проживання дитини, без згоди батька. Позивач у засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просила справу розглядати у її відсутності. Відповідач у засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, що стверджується матеріалами справи. Подав до суду заперечення, в якому зазначив, що позов незаконний та до задоволення не підлягає. Представник служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради надіслала до суду пояснення за позовною заявою, у якому просить справу розглядити без участі третьої особи - їхнього представника та при вирішення справи покладається на думку суду. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області шлюбі, за актовим записом № 148 (а.с. 8), який був розірваний рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу у справі № 213/3366/18 від 09 січня 2019 року (а.с.10). Від шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 вересня 2014 року (а.с.9). Позивач 07 червня 2019 року уклала шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07 червня 2019 року (а.с.11), в зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] ». На підставі договору купівлі-продажу від 28 січня 2020 року, позивач придбала квартиру за адресою [ADDRESS] та є її власником (а.с.13-15). Позивач у позові зазначає вона та її неповнолітня дочка [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-18), а фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.12), тому має намір змінити місце реєстрації дитини [PERSON] , однак цього зробити не може із-за відсутності згоди батька дитини - відповідача [PERSON] . А оскільки у знятті з реєстрації місця проживання позивачу було відмовлено в зв`язку з відсутністю згоди батька- відповідача [PERSON] (а.с.16), тому звернулася до суду з відповідним позовом. 13 травня 2020 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] на позовну заяву (а.с.62-70), в якому зазначено, що зняття з реєстрації дитини може призвести до погіршення її житлових умов, може спричинити негативні наслідки для дитини та зашкодити її інтересам на належний рівень життя, який має бути не гіршим ніж той, який наразі вона має. Проте, дані доводи відповідача спростовуються Актом обстеження умов проживання, проведеного представником служби у справах дітей виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради 30 липня 2020 року (а.с.241-243). Інші доводи відповідача щодо відмови в позові не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Статтею 33 Конституцією України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Згідно ч.2 ст.154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч.1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.5 ст.6, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому законом порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо, зокрема, особа не подала необхідних документів або інформації. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику (п. 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207). Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. З аналізу вище зазначених норм та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, в рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Виходячи виключно з інтересів дитини та беручи до уваги те, що задоволення даного позову не порушує будь-яких прав відповідача, а оскільки відсутність реєстрації місця проживання дитини за місцем її фактичного проживання суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує її у реалізації прав гарантованих Конституцією України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача.

Outcome: approved