Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1809 га з кадастровим номером 3220687001:01:004:0019, цільове призначення якої - для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS] . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що їй на підставі договору дарування №3527 від 08.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Київської області, належить 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] . Інша 1/2 частина цього житлового будинку належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після смерті якого прийняли [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3222310972021 від 26.03.2021 року зазначено, що земельна ділянка площею 0,1809 га з кадастровим номером 3220687001:01:004:0019, цільове призначення якої - для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована по [ADDRESS] перебуває у приватній власності [PERSON] . Тому, відсутність поділу у відповідних частинах земельної ділянки порушує її право, і саме з метою припинення цього, вона звернулася до суду із позовною заявою про виділення їй 1/2 частини вказаної земельної ділянки (відповідно до належної їй частини житлового будинку) та визначення права часткової власності на вказану земельну ділянку. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідачі - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, але подали до суду заяви, в яких зазначили, що позов визнається та просять розглянути справу без їхньої участі. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії договору дарування 1/2 частини будинку, складеного 08 листопада 2005 року та зареєстрованого в реєстрі за № 3527 вбачається, що [PERSON] прийняла в дар від [PERSON] 1/2 (одну другу) частину житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 10, 11). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9230408 від 09.12.2005 року, виданого Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації вбачається, що право приватної спільної часткової власності житлового будинку [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на 1/2 частину на підставі договору дарування № 3527 від 08.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Іщенко О.В. (а.с. 12). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-3222310972021 від 26.03.2021 року, земельна ділянка площею 0,1809 га, кадастровий номер 3220687001:01:004:0019 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 13). Згідно довідки Відділу у Богуславському районі Головного управління держгеокадастру у Київській області за № 10-0.22-49/105-21 від 26.03.2021 року вбачається, що земельна ділянка, зазначена в державному акті серії ЯА № 592596, виданий 16 січня 2007 року площею 0,1809 га. з кадастровим номером 3220687001:01:004:0019, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] визнавши даний позов, фактично визнали ту обставину, що вони разом із позивачкою [PERSON] не можуть дійти добровільної згоди щодо порядку користування вказаною земельною ділянкою без визначення права часткової власності. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права. Відповідно до ч. 2 ст. 272 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачкою 1/2 частини права власності на вказану земельну ділянку під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачами позов визнано до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454 гривні 20 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved