Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи - органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні малолітніх дітей: доньки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та збільшити розмір аліментів з 200 гривень, які визначені рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13.06.2005 року до 1000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення доньками повноліття, тобто до [INFO]. Позов обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06.07.2002 року. Від даного шлюбу у них народилися діти - донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 05.04.2006 року шлюб розірвано. Позивачка вказує, що після припинення шлюбних відносин, з 2004 року діти залишилися проживати з нею за адресою: [ADDRESS]. За весь цей час батько дітей самоусунувся від виховання дітей, з дітьми не спілкується, достатню матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідач до школи не з'являється, успіхами дітей не цікавиться, участі у суспільному житті дітей не приймає. На сьогоднішній день дітям майже 14 років, [PERSON] та [PERSON] не пам'ятають батька та не мають до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачили. Оскільки ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків шкодить інтересам дітей, вона вимушена звернутися з наступним позовом до суду. [PERSON] також просить суд прийняти рішення про збільшення розміру аліментів, які були призначені на утримання дітей згідно з рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 червня 2005 року розмірі 200 гривень на обох дітей. При розгляді спору щодо збільшення розміру аліментів, просить врахувати, що відповідач не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати за трудовим договором або ж прибутку від здійснення господарської діяльності, зареєстрованого суб'єкта господарювання (юридичної особи чи фізичної особи - підприємця), що не дає можливості визначити розмір частку від його заробітку, який можливо офіційно підтвердити - що є тими істотними обставинами, які надають підстави суду, згідно з ч.1 ст.184 СК України, визначити аліменти на утримання неповнолітній дітей у твердій грошовій суми. Вважає, що саме сума у розмірі 1000 гривень на місць на кожну дитину є мінімально необхідною для утримання та виховання неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та показала суду, що відповідач по справі - її колишній чоловік, шлюб з яким розірвано рішенням Малиновського районного суду міста Одеси. Від шлюбу в них двоє дітей: дочки [PERSON] та [PERSON]. З 2004 року діти проживають разом з нею, а відповідач з того часу, як діти проживають окремо, погано ставиться до них, не цікавиться дітьми, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Така поведінка [PERSON] свідчить про те, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, у зв'язку з чим його необхідно позбавити батьківських прав. В судовому засіданні позивачка також пояснила суду, що відповідач тривалий час сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі 200 гривень на місяць, і ніколи не цікавився як можна хоча б прогодувати двох дітей на ці гроші. Позивачка вважає, що виключно в інтересах дітей відповідача необхідно позбавити батьківських прав, як такого, що свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками, збільшивши при цьому розмір аліментів з 200 гривень до 1000 гривень щомісячно на кожну дитину відповідно. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав у відношенні дітей - доньки [PERSON] та [PERSON] не визнав та показав суду, що з позивачкою по справі вони знаходилися у шлюбі, від якого мають двох дітей. Після припинення спільного життя між ним та позивачкою зіпсувалися стосунки, вважає що дітей налаштовують проти нього його колишня дружина та її мати - бабуся дітей. [PERSON] підтвердив що останній раз приходив до дітей минулого року на день народження, проте дівчата відмовилися спілкуватися з батьком. Вважає, що діти налаштовані проти нього колишньою дружиною, матір'ю дітей, але особисто хоче піклуватися про них, приділяти увагу. В судовому засіданні відповідач стверджував, що має намір більше уваги приділяти дітям, тому що дуже любить своїх дітей і просить не позбавляти його батьківських прав. Позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів визнав частково, зазначивши, що має офіційне місце роботи, а тому не заперечує проти стягнення з нього на утримання двох дітей 1/3 частини з усіх видів його заробітної плати та доходів, як це передбачено законом. Просив також врахувати, що має на утриманні ще двох малолітніх дітей. Представник третьої особи - відділу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради в судовому засіданні висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради від 22.03.2017 року № 0628/0120 про розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], підтримав та вважав недоцільним позбавити відповідача батьківських прав. Суд, вислухавши позивачку, її представника, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов щодо позбавлення батьківських прав задоволенню не підлягає, а позов щодо зміни розміру аліментів підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06.07.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського РУЮ м. Одеси, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений запис за № 116. За час шлюбу у подружжя народилися двоє дітей: [INFO] - донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження [NUMBER], виданим Другим відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 29 січня 2003 року зроблено відповідний запис за № 52; [INFO] - донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження [NUMBER], виданим Другим відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 29 січня 2003 року зроблено відповідний запис за № 53. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 05 квітня 2004 року шлюб між позивачкою та відповідачем - розірваний. Діти залишилися проживати з матір'ю. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 13 червня 2005 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], до досягнення ними повноліття по 200 (двісті) гривень щомісячно. З представлених до суду в якості доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків стороною позивача надано до суду наступні документи: - лист адміністрації Одеської загальноосвітньої школи № 51 1-111 ступенів Одеської міської ради, з якого вбачається, що за рік навчання неповнолітніх: [PERSON] та [PERSON], батько неповнолітніх [PERSON] навчанням дочок не цікавився, батьківські збори не відвідував, їх вихованням не займався. Класний керівник 1-А класу [PERSON] стверджує, що вона підтримує контакт з матір'ю дівчат. Мати завжди приділяє увагу вихованню та навчанню дочок, систематично відвідує школу, виконує всі зауваження вчителя; лист директора Одеської загальноосвітньої школи № 51 на запит адвоката Фіхтман Р.Л., в якому повідомляється, що [PERSON] та [PERSON] навчаються в закладі з 01.09.2009 року з першого класу. Школу відвідують регулярно, навчаються добре. Мати учнів, [PERSON] приділяє велику увагу вихованню та навчанню дітей. Батько - [PERSON] у школі ніколи не з'являвся; відповідь на адвокатський запит, в якому головний лікар КУ «Дитяча міська поліклініка №5» повідомляє, що діти [PERSON] ат [PERSON] які мешкають за адресою [ADDRESS] спостерігаються КУ «ДМП № 5№ з народження і по теперішній час. Дитина [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у лікаря хірурга та гастроентеролога. Дитина [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у лікаря гастроентеролога та хірурга. Згідно рапорту дільничного лікаря педіатра мати дітей рекомендації лікарів виконує. За медичною допомогою до дитячої поліклініки звертається мати [PERSON] та бабуся [PERSON]; - характеристики на [PERSON] та [PERSON], учнів 8-го класу, в яких вказується, що дівчата за місцем навчання характеризуються позитивно, батько дітей - [PERSON] з сім'єю не проживає, дівчати згадують про нього неохоче та без цікавості). Як вбачається з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори , як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, і свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні допитана свідок [PERSON] - сусідка позивачки, яка розповіла суду, що проживає у одному будинку з [PERSON], їхні діти дружать, однак батька дітей, на протязі десяти років вона ніколи не бачила. Суд приймає до уваги пояснення свідка [PERSON] та надає їм оцінку у сукупності з іншими доказами по справі. Відповідно до ч.1,2 ст.171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосується її особисто, а також питань сім'ї; дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання в тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської Ради від 22.03.2017 року 3 0628/01-20 про розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO]., по відношенню до неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO]., по відношенню до неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [INFO] Як вбачається з мотивувальної частини висновку, розглянувши проект висновку служби у справах дітей Одеської міської ради від 15.02.2017року № 06/989, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 31.10.2016 року справа № 521/18073/16-ц та заяву гр. [PERSON], [INFO]., яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], встановлено, що у громадянки [PERSON] від шлюбу з громадянином [PERSON] є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], (а/з від 29.01.2003 року № 52, зроблений Другим відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси), [PERSON], [INFO]., (а/з від 29.01.2003 року № 53, зроблений Другим відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси), які зареєстровані та проживають разом з мамою за адресою: [ADDRESS]. Відносини між батьками дітей не склалися, згідно витягу з рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18.04.2006 року по справі № 2- і 3131/06, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Мата дітей [PERSON] стверджує, що батько дітей [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, з родиною не проживає, від виховання дітей самоусунувся. Незабезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, станом здоров'я не цікавиться. Батько не дає дітям нотаріального дозволу для виїзду за кордон. Відповідно до довідки КУ «Дитяча міська поліклініка №5» Департамент охорони здоров'я Одеської міської ради від 01.11.2016 року № 617 згідне рапорту дільничного лікаря педіатра мати дітей рекомендації лікарів виконує. Зі і медичною допомогою до дитячої поліклініки звертається мати [PERSON] та бабуся [PERSON]. Відповідно до характеристик на учениць 8 класу [PERSON] та [PERSON], батько [PERSON] сім'єю не проживає, дівчатка про нього не охоче і без інтересу згадують. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON], звернулись до служби у справах дітей Одеської міської ради із заявою про позбавленню батьківських прав свого батька [PERSON]. На засіданні ради опіки та піклування була заслухана думка матері, батька дітей та неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO] [PERSON] зазначила, що діти не бажають спілкуватися з батьком, дівчатка бачили батька дуже рідко, він приходив тільки на день народження дітей, один раз на рік, за всі роки матеріально не допомагав морально не підтримував, не дзвонив не спілкувався з доньками, зовсім не звертав увагу на успіхи дітей, не цікавився життям та здоров'ям [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] категорично заперечував проте позбавлення його батьківських прав відносно дітей, стверджував що він вчасно сплачує аліменти, намагався приймати участь у вихованні доньок; але мати дітей перешкоджає у спілкуванні та зустрічам з [PERSON] та [PERSON] Вважає, що саме колишня дружина налаштовує дітей проти нього. Враховуючи той факт, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України, відповідно до яких мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:1) не забрали дитину з І пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі: необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини. Суд, відмовляючи в задоволенні позову про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: доньки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а також вік дітей, в якому діти дуже гостро потребують батьківської уваги та любові як і з боку матері, та і з боку батька. З перелічених вище підстав суд вважає, що позивачка [PERSON] не довела що [PERSON] свідомо нехтував своїми обов'язками щодо належного виховання дітей, тому в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав слід відмовити. Стосовно позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини 1 ст.192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках передбачених цим кодексом. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 13 червня 2005 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], до досягнення ними повноліття по 200 (двісті) гривень щомісячно. Сторонами не оспорюється що на протязі дванадцяти троків позивачка отримує аліменти на утримання двох дітей 200 гривень щомісячно. Відповідно до довідки про заробітну плату № 9 від 31.03.2017 року ТОВ «Агенція охорони» відповідач на даний час працевлаштований, має постійний дохід - заробітну плату. З наявної довідки вбачається, що відповідачу нараховується заробітна плата у мінімальному розмірі - 3200 гривень на місяць. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та мате ратне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів. Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3 ст.181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2017 рік для дітей віком з 6 до 18 років. Згідно з даним Законом для дітей відповідного віку прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2017 року - 1689 гривень; з 01.05.2017 року - 1777 гривень; з 01 грудня - 1860 гривень. Проаналізувавши вищенаведені вимоги законодавчих актів України, що регулюють правовідносини, які склалися між сторонами, зміни у СК України, суд приходить до висновку, що правом вибору способу стягнення аліментів на утримання дітей наділений виключно той з батьків, разом з яким проживає дитина, незалежно від того чи працевлаштований відповідач, чи має він постійний дохід (заробітну плату) або нерегулярний, мінливий дохід або одержує частину доходу в натурі. Окрім цього законом встановлено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який на день прийняття рішення становить суму у розмірі - 888,5 гривень (1777 гривень : 2), а з 01 грудня 2017 року - 930 гривень (1860:2). Таким чином, враховуючи що рішення приймається судом у другому півріччі, що на протязі дванадцяти років позивачка отримувала аліменти по 100 гривень на одну дитину, суд у повному обсязі задовольняє позовні вимоги [PERSON] щодо зміни розміру аліментів та присуджує до стягнення з відповідача на її користь по 1000 гривень щомісячно на утримання кожної дитини до досягнення ними повноліття, тобто до [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: partial