Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку, що призначена для обслуговування будинку. В обгрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини. [INFO] помер її чоловік, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,12 га, що призначена для його обслуговування. У встановлений законом строк вона звернулася з метою оформлення спадкових прав до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки земельна ділянка не перереєстрована в Державному земельному кадастрі після оформлення договору купівлі-продажу та відсутня реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За життя чоловік придбав вказану земельну ділянку у [PERSON] за договором купівлі-продажу від 08.06.1999 року, однак не перереєстрував землю у встановленому законом порядку. Крім того, відповідно до законодавства, чиного на час укладення договору купівлі-продажу, при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності (або право користування) земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачене у договорі відчуження. Просить визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку. Сторони надали у судове засідання заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач на задоволенні позову наполягає, відповідач проти позову не заперечує (а.с.18,21). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS], що належала йому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 08.06.1999 року (а.с.26) та на земельну ділянку площею 0,12 га., що призначена для обслуговування вказаного житлового будинку та належала померлому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.06.1999 року (а.с.12). За життя померлий заповіту не склав, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (а.с.31). Як вбачається з матеріалів Спадкової справи № 46/2014, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори зверталася лише позивачка, яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку (а.с.7) та свідоцтво про право власності на 1/2 частину будинку як частку у спільному майні подружжя (а.с.6). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй було відмовлено, оскільки земельна ділянка не перереєстрована в Державному земельному кадастрі після оформлення договору купівлі-продажу та відсутня реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується письмовою відмовою нотаріуса (а.с.15). Як встановлено судом, спірна земельна ділянка для обслуговування житлового будинку загальною площею 0,12 га (з них сільськогосподарських угідь - 0,085 га, під будівлями, лісами та іншими угіддями - 0,035 га), що розташована по [ADDRESS] належала [PERSON] - відповідачу по справі, на підставі Державного акта серії ДПНК №000926 від 01.07.1996 року (а.с.13) та була придбана [PERSON] у шлюбі з позивачкою за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 08.06.1999 року, укладеним з відповідачем та посвідченим приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1188 (а.с.12). Однак право власності на земельну ділянку [PERSON] у встановленому законом порядку не зареєстрував. З огляду на вказане, земельна ділянка відповідно до ст. 22 КпШС України є спільною сумісною власністю подружжя. Таким чином, факт належності спірного майна спадкодавцю доведений в судовому засіданні. [PERSON] має право на 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку площею 0,12 га [ADDRESS] як на частину у спільному майні подружжя та на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Оскільки [PERSON] позбавлена можливості в іншому порядку, крім судового, підтвердити своє право, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Outcome: approved