Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що їхнє з відповідачем сімейне життя не склалося. До 2006 року вони жили нормально, але відповідач став зловживати спиртними напоями, всі зароблені гроші витрачав на горілку, ображав її нецензурною лайкою, ревнував та не допомагав у веденні домашнього господарства. Взимку 2011 року після чергової сварки вони припинили подружні стосунки, відповідач зібрав свої речі та виїхав до своєї матері. З цього моменту їхня сім'я остаточно розпалася. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Від шлюбу вони не мають спільних дітей. Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином про місце та час розгляду справи, завчасно письмовою заявою сповістила про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила пред'явлену позову заяву задовольнити за викладених у ній обставин. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заперечень проти позову не надав, свого представника до суду не направив, нотаріально посвідченою заявою сповістив про визнання позову [PERSON] про розірвання шлюбу. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який 11 жовтня 2003 року було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 762. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне подружнє життя в сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та погляди на життя. Сторони припинили подружні стосунки, разом не проживають та не ведуть спільного господарства, не мають спільного сімейного бюджету. Спору про поділ майна що є їхньою спільною сумісною власністю сторони не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Встановлені обставини свідчать про те, що позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги, сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо, а їхня сім'я існує лише формально. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вимоги про зміну прізвища сторонами не заявлено. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved