Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з продовженням навчання, в якій просить суд стягнути аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно у твердій грошовій валюті, починаючи з 01 липня 2017 року і до закінчення донькою навчання - [INFO] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їхня спільна донька [PERSON], [INFO], на даний час навчається в Миколаївському державному вищому музичному училищі на 3 курсі, стипендію не отримує, у зв'язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Строк закінчення навчання - [INFO] В судове засідання сторони та їх представники не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник відповідача подав суду заяву про поважність неявки в судове засідання та оголошення перерви в судовому засіданні через його зайнятість в іншому судовому засіданні. Враховуючи відсутність доказів поважності неявки в судове засідання, суд вважає за можливе провести судове засідання на підставі наявних в матеріалах справи доказів, оскільки неявка сторін та їх представників не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Відповідно до ч.ч.1,3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як вбачається з довідки № 204/2 від 31.08.2016 року, [PERSON] навчається на ІІІ курсі ВСФ Миколаївського державного вищого музичного училища на стаціонарі, першого рівня акредитації на бюджеті з 01.09.2014 року (згідно наказу від 01.08.2014 року № 70). Строк закінчення навчання 30.06.2018 року. Згідно з довідкою Миколаївського державного вищого музичного училища від 09.06.2017 року № 61, [PERSON] за період з грудня 2016 року по травень 2017 року отримала загальну суму доходу (стипендії) в розмірі 0,00 грн. Частиною 1 ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В ч.2 цієї ж статті зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зокрема, згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. В п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов'язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини. У контексті обставин цієї справи суд враховує можливість утримання й позивачем повнолітньої дитини, оскільки відповідно до довідки від 29.06.2017 року, вона працює на посаді головної медичної сестри Казанківського РЦ ПМСД з місячним окладом 3365,00 гривень. Під час розгляду даної справи, позивачка підтвердила даний факт та повідомила суд, що розмір її чистого доходу складає 3365,00 грн. щомісяця. Таким чином, з огляду на спільний обов'язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини на період продовження навчання, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, який би був справедливим і не накладав би непропорційний фінансовий тягар на нього, зокрема, з урахуванням того, що його дочка є повнолітньою і працездатною, у силу чого має можливість забезпечувати своє життя також самостійно. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оцінюючи надані сторонами докази, суд враховує, що позивачем в обґрунтування необхідності стягувати з відповідача аліментів саме в розмірі 1000,00 грн. не надано конкретного розміру витрат, які пов'язанні із навчанням [PERSON], [INFO]. Суд приймає до уваги, що повнолітня [PERSON] продовжує навчання, у зв'язку з чим має відповідні витрати та потребує матеріальної допомоги, позивачка її мати, не може самостійно надавати достатню матеріальну допомогу доньці, адже має невеликий заробіток, а відповідач, як батько зобов'язаний брати участь у наданні такої допомоги своїй дитині. Відповідачем не надано суду даних про те, чи має він постійне місце роботи, інших утриманців та не повідомлено інших обставин, які мають значення для вирішення питання щодо розміру аліментів, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення вимог позивачки та стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі - 600 гривень щомісячно, що буде відповідати вимогам розумності і справедливості, з дня звернення до суду з позовом і до закінчення терміну навчання доньки - 03.07.2018 року. Суд враховує встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, який з 1 січня 2017 року становить - 1600 грн., з 1 травня - 1684 грн., з 1 грудня - 1762 грн., який розподіливши між трьома повнолітніми працездатними особами (позивачем, відповідачем та їх донькою) буде відповідати визначеній сумі в розмірі 600,00 грн. Враховуючи наведене в іншій частині позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому суд вважає можливим допустити рішення в частині стягнення аліментів на утримання дружини в межах платежу за один місяць, до негайного виконання. Оскільки при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 640 коп., у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial