Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання неправомірним та скасування рішення Торчинської селищної ради №16/16 від 22.08.2008 року про надання права на оформлення права власності на житловий будинок і земельну ділянку по [ADDRESS] для [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Торчинської селищної ради від 22.08.2008р. №16 /16 відповідачу [PERSON] надане право на оформлення права власності на будинок [ADDRESS] і на земельну ділянку, а приводом для цього було рішення Луцького міськрайонного суду від 11.11.2007р. яким таке право за ним визнане, рішенням апеляційного суду у 2012 році вказане рішення Луцького міськрайонного суду було скасовано. У 1995р. позивач купила у [PERSON] за гроші будинок по [ADDRESS] і з того часу вільно і відкрито ним користувалась та земельною ділянкою за цією адресою. Просила вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити, просив відповідачем по справі залишити саме [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини: Відповідно до державного акту, що виданий підставі на рішення Торчинської селищної ради №16/16 від 22.08.2008 року, право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Крім того, відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], проте фактично не пред'явила до нього позовних вимог. Вимоги що пред'явленні позивачем в позовній заяві про визнання неправомірним та скасування рішення Торчинської селищної ради №16/16 від 22.08.2008 року про надання права на оформлення права власності на житловий будинок і земельну ділянку по вул. Козацькій -32 в смт. Торчин, на думку суду, повинні бути пред'явленні до Торчинської селищної ради, оскільки саме вказана особа, могла порушити права та законні інтереси позивача. У матеріалах справи відсутні будь-які клопотання з боку позивача про залучення до участі у справі в якості відповідача Торчинської селищної ради. Проте, право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст. ст. 3 і 4 ЦПК України). При цьому неправильно обраний спосіб захисту права власності, чи іншого речового права не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви чи залишення її без руху, а в певних випадках за таких обставин може бути відмовлено в позові. Судом неодноразово було запропоновано позивачу замінити первісного відповідача [PERSON] належним відповідачем або залучити останнього в якості співвідповідача по справі, однак позивач відмовилася від даного, наполягаючи на тому, що за позовом повинен відповідати саме [PERSON]. Виходячи з викладеного, залучення належного відповідача цілком розраховане лише на ініціативу позивача. Якщо відсутня така ініціатива, суд не має права залучати іншого відповідача ані замість неналежного відповідача, ані як співвідповідача. Якщо відповідач дійсно неналежний, що буде доведено в ході розгляду справи, суд відмовляє у задоволенні позову. За таких обставин, враховуючи, що позов заявлено до неналежного відповідача, суд вважає за необхідне у задоволенні позову [PERSON] відмовити.

Outcome: dismissed