Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання факту, що жінка та чоловік мешкали однією родиною, та визнання права загальної спільної власності на житловий будинок, та поділ житлового будинку в натурі. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 2008 року вона без реєстрації шлюбу мешкала єдиною родиною разом з [PERSON] Вони не мали єдиного бюджету у період спільного мешкання, але спільно вели побутове господарювання, при цьому грошові кошти, які отримували від комерційної діяльності вони витрачали в спільних інтересах для своїх особистих та побутових потреб. У 2009 році у сторін виникла потреба придбати житловий будинок, який розташований у сільській місцевості, так як вони займалися веденням сільськогосподарської діяльності, пов'язаної з вирощуванням фруктів. З метою зайняття сільськогосподарською діяльністю вона уклала договір оренди земельних ділянок. [PERSON] працював разом з нею, допомагаючи доглядати за орендованим садом. З метою придбання будинку, позивач особисто займалася ознайомленням з повідомленнями у ЗМІ про продаж житлових будинків в сільській місцевості, та особисто спілкувалась с жителями деяких сіл, розташованих у Мелітопольському районі. Таким чином, вона знайшла житловий будинок, розташований у с. Троїцьке Мелітопольського району вул. Підгорна, 4. Позивач особисто спілкувалася з власником будинку, домовилась про остаточну ціну будинку та передання грошових коштів. Усі суттєві умови договору купівлі-продажу були узгодженні позивачем з власником будинку [PERSON], як продавцем житлового будинку, особисто. Між нею та [PERSON] були досягнуті домовленості, що вказаний житловий будинок буде придбаватися у кредит. 19.03.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріальний договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку. У цей же день позивачем особисто було передано [PERSON] грошову суму у розмірі 2500 доларів США. На суму 2500 доларів США, яка залишилась, позивачем особисто [PERSON] було видано боргову розписку. По договору купівлі-продажу будинку вона виступила від імені [PERSON] і діяла відповідно на підставі нотаріального доручення. Таке рішення в частині покупця житлового будинку було вирішено між сторонами. Підставою такого рішення послугували ті обставини, що позивач активно займається комерційною діяльністю, укладає різні угоди з різними юридичними та фізичними особами, і з метою уникнення непередбачених ризиків, на думку [PERSON] вона не повинна мати об'єктів нерухомого майна. Після укладення нотаріального договору, він був зареєстрований у Мелітопольському Бюро технічної інвентаризації. У подальшому, виконуючи умови договору купівлі-продажу вона особисто 11.06.2009 року передала [PERSON] 1757 доларів США та 12.06.2009 року ще 743 долара США. Таким чином, 12.06.2009 року позивач повністю виконала умови договору купівлі-продажу та передала всю суму вказану за договором. До 2014 року вона та [PERSON] проживали єдиною родиною без реєстрації шлюбу. З червня 2014 року між нею та [PERSON] почали виникати лайки з різних побутових підстав що призвело до розірвання відносин між сторонами. [PERSON] вигнав її з житлового будинку, розташованого с. Троїцьке, Мелітопольського району, по вул. Підгірне, 4, чим вчинив позивачу перешкоду на право користуванні житловим будинком, який був придбаний у період коли вона та [PERSON] мешкали однією родиною, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, на кошти, яки позивач отримала від комерційної діяльності. З цього часу вона вважає, що [PERSON] порушив її права співвласника придбаного житлового будинку, тому позивач просить визнати факт що вона та [PERSON] у період з 2008 по червень 2014 року мешкали однією родиною без реєстрації шлюбу. Визнати що житловий будинок, розташований за адресою: с. Троїцьке, Мелітопольського району вул. Підгірне 4, є загальною спільною власністю [PERSON] та [PERSON] Визнати право власності на ? частини житлового будинку, розташованого за адресою: с.Троїцьке, Мелітопольського району вул. Підгірне 4 за нею. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що сторони не мешкали однією родиною, оскільки фактично шлюбних відносин між позивачем та відповідачем ніколи не було. Спір між сторонами виник виключно з приводу будинку, в якому проживає відповідач. Цей спір виник після погіршення особистих стосунків між сторонами на ґрунті взаємних претензій з приводу ведення бізнесу. Підтвердженням цього є той факт, що до звернення до суду з цим позовом, [PERSON] зверталась до суду з позовом про переведення на неї прав та обов'язків покупця спірного будинку. Проте, через відсутність для цього правових підстав, вона вимушена була звернутись до суду із заявою про залишення позову без розгляду. Позивач та відповідач з 2008 року були партнерами по бізнесу (виробництво сільськогосподарської продукції), який вони вели сумісно у с. Троїцькому, Мелітопольського району. При цьому, спірний будинок за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Троїцьке, вул. Підгірна, буд.4 відповідач придбав за власні кошти, зароблені від здійснення ним згаданої вище підприємницької діяльності. Одразу після придбання будинку в 2009 році, відповідач зареєстрував цю адресу як місце свого постійного проживання та почав проживати в ньому. В свою чергу, позивач проживала та до сьогодні продовжує проживати в м. Мелітополі, і саме там зареєстроване її місце провадження (м. Мелітополь, пров. Селянський буд. 31). Позивач та відповідач в період з 2009 року до моменту розгляду справи не вели спільного сімейного господарства, не мали спільного бюджету, не проживали однією сім'єю. На цей факт вказує та обставина, що [PERSON] постійно проживав в с. Троїцьке, а [PERSON] проживала в м. Мелітополі, а в с. Троїцьке вона з'являлась тільки в період проведення в садах в процесі здійснення господарської діяльності. Саме в період з червня по липень вона іноді відвідувала будинок, в якому проживає [PERSON] у зв'язку з необхідністю вирішення питань підприємницької діяльності, яку вони проводили. Відповідач визнає, що між ним та позивачем протягом певного періоду, з 2008 по 2009 роки існували певні стосунки, проте вони ніколи не мали ознак, притаманним подружжю. Таким чином, твердження позивача про те, що вони проживали однією родиною та вели спільно побутове господарювання, не відповідають дійсності, тому відповідач та його представник просять відмовити в задоволенні позову. Заслухавши сторони, їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши усі надані суду докази кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що вона мешкає в с. Троїцькому, Мелітопольського району з 1988 року. Сторін [PERSON] та [PERSON] знає з 2008 року, оскільки на зборі пайщиків вона здавала їм документи на свій пай та свого чоловіка. У 2009 році, як їй відомо сторони купили будинок в с. Троїцькому, Мелітопольського району, як чоловік та дружина. Вона в той час працювала в КП «Водоканал», ходила до цієї сімї за оплатою, яку вони сплачували щомісяця. Їй відомо, що [PERSON] купила будинок у [PERSON], але зареєструвала там [PERSON]. Вона була в будинку та бачила, що там зроблений ремонт. Їй відомо, що [PERSON] мешкала в цьому будинку, але вона виїжджала до м. Мелітополя, доглядати свою матір. Як їй відомо, сторони використовували гроші сумісно, за пай їй щороку платила [PERSON] Так, свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що вона має дачний будинок №5/1 по вул. Підгірній в с. Троїцькому, Мелітопольського району, в якому мешкає в літній період, щовихідних з квітня по жовтень, та постіно під час шкільних канікул, оскільки працює вчителем. В 2009 році вона познайомилася з [PERSON] та [PERSON], одразу після покупки ними будинку. Вона їх сприймала, як сімю, оскільки сторони разом в будинку робили ремонт. Вона кожного дня приходила до них у гості та бачила, як [PERSON] в будинку красила, сторони разом доглядали за прибудинковим садом, [PERSON] садила там розсаду. Вона бачила, як [PERSON] завозила меблі та кухню. З липня 2014 року вона не бачила [PERSON] за цією адресою в с. Троїцькому. Так, свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що з 1983 року він знайомий з [PERSON] Йому відомо, що [PERSON] був її першим чоловіком, з яким вона розлучилася. З 1994 року по вересень 2010 року він працював на фірмі у [PERSON], вони будували їй будинок в м. Мелітополі по пров. Селянському. [PERSON] в 2008 році поховала свого другого чоловіка, після чого знову зустріла [PERSON] та стала з ним мешкати. Вони разом їздили відпочивати до Криму, до м.Бердянськ, в 2010 році їздили в гості до дочки [PERSON] в м. Київ. З 2008 року [PERSON] проживав у [PERSON] по пров. Селянському, в м. Мелітополі. У 2009 році [PERSON] оформлювала кредит в банку під залог будинку, купили будинок в с. Троїцькому, Мелітопольського району. Після ремонту, він допомагав [PERSON] перевозити меблі, сантехнику, речі (одіяла, подушки, тощо) до будинку в с. Троїцьке. Після вересня 2010 року він з [PERSON] та [PERSON] не спілкувався. Так, свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що вона є рідною донькою відповідача [PERSON] Її батько з квітня 2008 року до літа 2014 року мешкав з [PERSON] Їй відомо, що будинок в с.Троїцьке покупала [PERSON], там знаходяться її меблі. В квітні 2008 року батько познайомив її з [PERSON] в її будинку в м. Мелітополі по пров. Селянському. З 2008 року вони стали працювати з [PERSON], тільки у 2011 році її батько [PERSON] зареєструвався, як ФОП. Їй відомо, що будинок в с. Троїцькому в 2009 році знайшла [PERSON], віддавала гроші за нього, при цьому брала розписки. Все майно під час спільного проживання сторін вважалося спільним, сімейним. З 2014 року в спірному будинку її батько проживає з іншою сімєю, [PERSON] туди не пускає. В будинку всі меблі [PERSON] З 1989 року по 2008 рік її батько мешкав у тітки. За час сумісного проживання батько з [PERSON] постійно разом відпочивали на морі. Так, свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що він є рідним сином [PERSON], яка з 2008 року мешкала разом з [PERSON] Після покупки будинку в с. Троїцькому, Мелітопольського району, він допомагав робити там ремонт, укладав лінолеум на пол. Ремонт робили усі разом за гроші матері. До 2008 року, як йому відомо, [PERSON] мешкав у тітки, у нього не було нічого: ні будинку, ні машини. Так, свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що він проживає в с. Троїцькому з 2000 року на першій вулиці, а [PERSON] постійно проживає в цьому селі більше п'яти років на вул. Підгірна, тобто на 3-ій вулиці. Він бачив [PERSON] в травні червні місяці, під час укладання договорів з пайщиками. В літку 2013 року він 2 рази, десь 4 дні допомагав [PERSON] в обробці прибудинкового огороду. [PERSON] він там не бачив. Свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що він мешкає в с. Троїцькому по вул.. Підгірна, 5 і є сусідом [PERSON], який постійно там проживає. Йому відомо, що сторони купили будинок, робили там ремонт. 3-4 роки тому вони жили там, як чоловік та дружина, зараз вони не мешкають разом. В той час, коли [PERSON] та [PERSON] не ночували в с. Троїцькому, [PERSON] телефонувала йому та просила послідкувати за будинком. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] знає з 15-16 років. [PERSON] знає років 6. Їй відомо, що [PERSON] постійно проживає в с. Троїцьке, проте [PERSON] проживає в м. Мелітополі. Були випадки, коли взимку [PERSON]В, хворів та просив [PERSON] та її брата придбати ліки для нього, оскільки [PERSON] знаходилася в м. Мелітополі. Вона вважає, що у [PERSON] та [PERSON] В відсутні відносини, що притаманні подружжю, адже вона як дружина не проявляла піклування до нього. Влітку вона заходила до будинку [PERSON], але описати меблі та розташування речей не може, однак речей [PERSON] вона там не бачила. Відповідно до ст.74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. У відповідності до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.3 ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 2008 року по червень 2014 року без реєстрації шлюбу мешкали єдиною родиною. Цей факт підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], також Довідкою виконавчим комітетом Новобогданівської сільської ради Мелітопольського району, підписана сільським головою [PERSON], згідно якої [PERSON] разом з [PERSON] вели спільне господарство з січня 2009 року по червень 2014 року (а.с.6). Згідно показань свідків та оглянутих фотографій, суд приймаючи їх до уваги вважає, що до січня 2009 року, сторони мешкали в м. Мелітополі по пров. Селянський, 31. В звязку з тим, що сторонам необхідно було придбати будинок в Мелітопольському районі, 19.03.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено нотаріальний договір купівлі-продажу житлового будинку №4 по вул.. Підгірна, у с. Троїцькому Мелітопольського району (а.с.8), за якій розраховувалася [PERSON], згідно розписки (а.с.11), та згідно Заяви від [PERSON], [PERSON] була покупцем будинку (а.с.13). Суд критично відноситься до показань свідківЄлізарова О. В., [PERSON], оскільки вони пояснили, що в період з 2008 року по 2015 роки були в будинку [PERSON] 2-3 рази, однак описати його не змогли. Тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved