overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом, вказуючи, що їй та відповідачу на праві приватної спільної часткової власності належить житловий будинок [ADDRESS]. Їй належить 65/100 частини вказаного домоволодіння. Однак, в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належною їй на праві власності частиною домоволодіння не має можливості, оскільки вона не виділена в натурі. Просить суд припинити право спільної часткової власності, виділити їй в натурі як самостійний об'єкт нерухомого майна належну їй частину домоволодіння [ADDRESS] та визнати за нею право власності на виділену в натурі частку майна. В заяві на ім'я суду позивач [PERSON]. позовні вимоги підтримує у повному об'ємі. Просить розгляд справи провести без її участі та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 62900902 від 06.07.2016р., позивачу на праві приватної спільної часткової власності належить 65/100 частини домоволодіння [ADDRESS] Підставою виникнення права власності є договір дарування № 1255 від 23 грудня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Грабар О.А. Однак, в повній мірі реалізувати своє право власності на вказану частину домоволодіння позивач не має можливості, оскільки вона не виділена в натурі. Згідно з реальним порядком користування житловим будинком і надвірними будівлями та відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, позивачу належать саме ті приміщення домоволодіння, які вона просить їй виділити, припинивши тим самим право спільної часткової власності. У відповідності до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Разом з тим, відповідно до правил ч.1 ст.ст.15 і 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване цивільне право особи. Оскільки право власності позивача не оспорюється, немає підстав для задоволення позову в частині визнання за позивачем права власності на виділену в натурі частку майна. За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи, що їй та відповідачу на праві приватної спільної часткової власності належить житловий будинок № [ADDRESS]. Їй належить 1/2 частина вказаного домоволодіння. Однак, в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належною їй на праві власності частиною домоволодіння не має можливості, оскільки вона не виділена в натурі. Просить суд припинити право спільної часткової власності, виділити їй в натурі як самостійний обєкт нерухомого майна належну їй частину домоволодіння, яка складається з наступних приміщень: №№ 2-1 коридор, 2-2 ванна, 2-3 кухня, 2-4 коридор, 2-5 туалет, 2-6 коридор, 2-7 - житлова, 2-8 житлова, 2-9 гараж, 2-10 - хол, 2-11 житлова, загальною площею 118,8 кв.м; надвірні будівлі: п2/а погріб, 2 огорожа, розташовані в [ADDRESS], та визнати за нею право власності на виділену в натурі частку майна. В заяві на імя суду позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує у повному обємі. Просить розгляд справи провести за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Просить розглянути справу за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 12 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області Грабар О.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 2212, позивач прийняла у власність 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17153532 від 21.12.2007р., 1/2 частина домоволодіння [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності. Однак, в повній мірі реалізувати своє право власності на вказану частину домоволодіння позивач не має можливості, оскільки вона не виділена в натурі. Згідно з реальним порядком користування житловим будинком і надвірними будівлями та відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, позивачу належать саме ті приміщення домоволодіння, які вона просить їй виділити, припинивши тим самим право спільної часткової власності. У відповідності до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Разом з тим, відповідно до правил ч.1 ст.ст.15 і 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване цивільне право особи. Оскільки право власності позивача не оспорюється, немає підстав для задоволення позову в частині визнання за позивачем права власності на виділену в натурі частку майна. За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи, що після смерті її тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на земельні ділянки розміро 2.31. га та 0,22 га, які розташовані на території Малятинської сільської ради, спадкоємцем яких за заповітом є позивач. Однак, реалізувати своє право на спадкове майно не може у зв`язку з тим, що відсутні належні документи, які стверджують право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно. А тому, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом. Позивач в заяві на ім`я суду позовні вимоги підтримав повністю та справу просить розглянути без його участі. Представником Малятинської сільської ради Гощанського району до початку судового засідання подано заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради та вказують, що позовні вимоги визнають повністю. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог немає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , склала заповіт відповідно до якого все своє майно, де б воно було, з чого б воно не складалось, а також Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЕ№246817, №246818, заповідає: [PERSON] Заповіт не змінено та не відмінено, що засвідчено секретарем сільської ради [PERSON] [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Спадкодавці належали земельні ділянки розміром 2,31 га та 0,22 га, що стверджується копіями Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЕ№246817, №246818. Після її смерті відповідно до ст.ст.1216-1223 ЦК України відкрилась спадщина на майно, в тому числі і на вказане нерухоме майно. Позивачка спадщину прийняла своєчасно так як на день смерті спадкодавці проживала та була зареєстрована з нею в одному будинку, що підтверджується довідкою виданою Малятинською сільською радою Гощанського району Рівненської області №834 від 09.10.2019. Натомість позивач належним чином оформити своє право власності на земельні ділянки не має можливості у зв`язку з тим, що відсутні належні оригінали правовстановлюючих документів. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів дає підставу суду для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно. За таких обставин позов підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладена та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що 05 січня 2014 року вона та [PERSON] у письмовій формі уклали між собою договір дарування, згідно якого остання подарувала їй квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS], які належать [PERSON] на праві приватної власності. Нотаріально договір дарування сторони не оформили з причини ухилення від цього відповідача. Оскільки фактично умови договору дарування сторонами були виконані, то позивач просить визнати дійсним договір дарування квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS], укладений 05 січня 2014 року між нею та [PERSON] та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS]. У судовому засiданні позивач пiдтримала свої позовнi вимоги та просила задовольнити позов у повному обсязi. Вiдповiдач у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі рішення Третейського суду при асоціації «Юридичний компроміс» № 09/57/2007 від 18.10.2007 року (а.с. 24-26), право власності на яку належним чином за нею зареєстровано в КП «Алчевське БТІ» за реєстраційним № 20638804 від 01.11.2007 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно на а.с. 27. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі рішення Алчевського міського суду Луганської області від 03.05.2012 року (а.с. 30), право власності на яку належним чином за нею зареєстровано в КП «Алчевське БТІ» за реєстраційним № 2790384 від 19.06.2012 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно на а.с. 31. 05.01.2014 року [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS], про що сторони уклали між собою у письмовій формі договір дарування (а.с. 8). Згідно ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов*язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Оскільки фактично умови договору дарування сторонами були виконані, а саме [PERSON], як дарувальник, у підтвердження угоди підписала договір дарування, а [PERSON], як обдарована, прийняла дарунок, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся, та визнати право власності за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в обгрунтування якого вказала, що відповідач по справі - її батько. Шлюб між батьками розірвано, вона проживає разом з мамою, яка по мірі можливості надає їй матеріальну допомогу. На даний час вона повнолітня, навчається на 4-му курсі Житомирського національного агроекологічного університету денної форми навчання, що практично позбавляє її можливості самостійно заробляти кошти. Навчання платне, стипендії вона не отримує, батько будь-якої допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з відповідача кошти на своє утримання на період навчання, а саме до 30.06. 2015р. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення аліментів в межах позовних вимог. Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та встановив наступне. Відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON], [INFO] (а.с. 5), яка навчається на 4-му курсі Житомирського національного агроекологічного університету денної форми навчання, термін навчання з 01 вересня 2010 року по 30 червня 2015 року. Навчається за рахунок коштів батьків, стипендії не отримує (а.с. 9). Як передбачено положеннями чч. 1, 2 ст.199 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, до 23-річного віку, за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оскільки відповідач позов визнав та не заперечує проти стягнення аліментів, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягує з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 13 листопада 2013 року і до закінчення нею навчання, а саме до 30.06. 2015р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 17 січня 2014 року вона придбала у представника [PERSON] - [PERSON], яка діяла від імені та в інтересах відповідача на підставі довіреності квартиру [ADDRESS]. [PERSON] є сином [PERSON] та був зареєстрований за місцем проживання за цією адресою. Проте, на час здійснення правочину купівлі-продажу та до сьогоднішнього часу останній знаходиться у Комісарівській виправній колонії № 22, де відбуває покарання. Після посвідчення договору купівлі-продажу, вона належним чином зареєструвала право власності на зазначену квартиру на своє ім'я. Оскільки [PERSON] добровільно не знявся з реєстраційного обліку в вищезазначеній квартирі, особистих речей та будь-якого майна, яке належить [PERSON] не має, то просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі [ADDRESS], зобов'язавши Управління Державної міграційної служби України в Луганській області зняти його з реєстрації за вищезазначеною адресою. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі Представник відповідача - [PERSON], яка діє від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності (а.с. 12) у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Третя особа - представник Управління Державної міграційної служби України в Луганській області у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Рішенням Алчевського міського суду Луганської області від 09.04.2014 року (а.с. 13) за [PERSON] було визнано право власності на квартиру [ADDRESS] та згідно діючого законодавства вона належним чином зареєструвала своє право у Реєстраційній службі Алчевського міського управління юстиції Луганської області 29.05.2014 року за реєстраційним № 371998144112, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на а.с. 14 та отримала технічний паспорт, оформлений на її ім'я (а.с.15-16). Виходячи з положень ст. 71 Житлового кодексу України та роз'яснень, даних у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року № 2, право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається протягом 6 місяців. Враховуючи, що [PERSON] відсутній за місцем своєї реєстрації, а саме у квартирі [ADDRESS] понад шести місяців, особистих речей у квартирі відповідача не має, тому суд вважає, що можливо визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. У відповідності зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шести місяців без поважних причин, проводиться в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого посилається, що 06 липня 1984 року вона з [PERSON] зареєструвала шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини вони припинили у травні 1992 року з причини втрати взаєморозуміння один до одного. Просить розірвати шлюб зареєстрований 06 липня 1984 року Відділом ЗАГС м. Комунарська Луганської області (нині Алчевськ Луганська область), актовий запис № 533 між нею та [PERSON]. 03.07.2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову та просила розірвати шлюб. Відповідач не з*явився у судове засідання, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутністю від відповідача не надходило, тому суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність відповідача з винесенням заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з підстав того, що позивач наполягає на розірвання шлюбу, на примирення не згодна, сім'я фактично вже не існує, бажання її відновити у відповідача відсутнє, що підтверджується його неявкою у судове засідання. Суперечки про розподіл сумісно нажитого майно у сторін не існує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого посилається, що 09 червня 2006 року сторони зареєструвала шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини вони припинили у грудні 2013 року з причини зловживання відповідачем спиртними напоями, який у стані сп'яніння влаштовує сварки, скандали, все це призвело до втрати взаєморозуміння та любові один до одного. Просить розірвати шлюб зареєстрований 09 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 273 між нею та [PERSON]. 27.05.2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову та просила розірвати шлюб. Відповідач не з*явився у судове засідання, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутністю від відповідача не надходило, тому суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність відповідача з винесенням заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з підстав того, що позивач наполягає на розірвання шлюбу, на примирення не згодна, сім'я фактично вже не існує, бажання її відновити у відповідача відсутнє, що підтверджується його неявкою у судове засідання. Суперечки про розподіл сумісно нажитого майно у сторін не існує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого посилається, що з [PERSON] вони знаходились у цивільному шлюбі з 1998 року. За час сумісного проживання у них народились діти: донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Оскільки добровільно відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, то просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожного щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 17.04.2014 року. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засідання позов визнав частково, вважає, що розмір аліментів завищений. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов належить задовольнити частково з наступних підстав: Із ксерокопії свідоцтв про народження (а.с. 7,8) встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні (а.с. 9). Відповідач працездатна людина і має можливість матеріально підтримувати дітей. Згідно до ст. 183 СК батьки забов*язані утримувати своїх неповнолітних дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності зі ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Враховуючи матеріальний стан [PERSON], суд вважає, що з нього необхідно стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі по 300 грн. на кожного щомісячно і до повноліття дітей.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого посилається, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі [INFO] народився син - [PERSON], який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини його доходів на її користь на утримання сина щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 12.06.2014 року. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов належить задовольнити з наступних підстав: Із ксерокопій свідоцтва про народження (а.с. 6), встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] є відповідач - [PERSON]. Син мешкає разом з матір*ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою та актом № 342 про обстеження квартири на а.с. 12, 13 відповідно. Відповідач працездатна людина і має можливість матеріально підтримувати сина, оскільки працює охоронцем в ПП «РЕКРУТ-ОХОРОНА» та має регулярний середньомісячний заробіток згідно довідки на а.с. 7. Згідно до ст. 183 СК батьки забов*язані утримувати своїх неповнолітних дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки сторони по справі разом не мешкають, у добровільному порядку [PERSON] матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] позивачкі не надає, то суд вважає за необхідне стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина аліменти у розмірі ? частини всіх видів його (заробітку) доходу щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 12.06.2014 року.

Outcome: approved