Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 07 серпня 1999 року. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу позивач вказала припинення шлюбних відносин, спільне господарство не ведеться з кінця 2018 року, тому вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, спору про поділ майна, що є спільною власністю, на цей час немає. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти розгляду справи у підготовчому судовому засіданні не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 07 серпня 1999 року [PERSON] та [PERSON] одружились, про що в Книзі реєстрації актів про одруження міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова зроблений актовий запис № 475, на підтвердження чого надане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 8, 9). Як вбачається зі змісту позову, спільне життя не склалося, спільне господарство не ведеться з кінця 2018 року, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, так як сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, на цей час немає. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач, яка після реєстрації шлюбу отримала прізвище свого чоловіка, виявила бажання не відновлювати своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved