Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. Позов мотивований тим, що з 30 липня 2004 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказуючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей і домовленості з ним щодо розміру та добровільної сплати аліментів досягнути не вдалося, позивач просила ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позов підтримала із викладених у ньому підстав та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що не відмовляється від утримання дітей, офіційно ніде не працює, його дохід становить близько 7-8 тисяч гривень в місяць, може сплачувати аліменти в розмірі п'ятдесяти відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину, однак, сплата аліментів позбавить його можливості забезпечити дітей відпочинком та іншими розвагами. Просив у позові відмовити. Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на дитину є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Обов'язок батьків щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям та способи й порядок його виконання врегульовано у главі 15 Сімейного кодексу України. Згідно з частиною першою статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин першої, третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України). За змістом частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на дитину відповідно до вимог статті 184 СК України можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони з 30 липня 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Під час шлюбу у них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, в яких батьком дітей записаний відповідач [PERSON] (а.с. 7-10). У ході розгляду справи встановлено, що сторони проживають окремо, діти проживають разом з позивачем. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог статей 180, 182 СК України бере до уваги те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, відповідач офіційно не працює, є здоровою працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, отримує, як пояснив у судовому засіданні, доходи близько 7-8 тисяч гривень, позивач працює та отримує приблизно 8 тисяч гривень щомісяця, яких не вистачає для належного й повноцінного забезпечення чотирьох дітей шкільного віку усім необхідним. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи, що відповідачем не надано жодних доказів про свої доходи та витрати, то суд вважає за можливе, визначаючи розмір аліментів, взяти за основу встановлений державою розмір прожиткового мінімуму на дитину від шести до вісімнадцяти років, який на час розгляду справи становить 2027 гривень. З огляду на вказане та виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і вважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 1100 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття, що відповідає вимогам статей 182, 184, 191 СК України. Згідно з пунктом першим частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі закону, то відповідно до вимог частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 768 гривень 40 копійок судового збору. На підставі викладеного, статей 180-182, 184, 191 СК України та

Outcome: partial