Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 13 серпня 2014 року на підставі рішення суду. Від шлюбу мають двох дітей. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 08 вересня 2014 року з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даний час старший син - [PERSON] досяг повноліття і навчається в Хомутецькому ветеринарно - технологічному коледжі Полтавської державної аграрної академії Міністерства освіти і науки України і майже повністю перебуває на її утриманні, оскільки не працює і тому вона допомагає йому. Сімейним кодексом встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За рішенням суду на утримання сина [PERSON] стягуються аліменти в меншому розмірі. Вказаних коштів недостатньо для забезпечення дитини, так як сина треба зібрати до школи, одягти, придбати продукти харчування, купувати ліки, канцелярське приладдя і багато інших необхідних речей, потрібних для нормального життя та розвитку дитини. З урахуванням викладеного просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частити заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірваний рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 серпня 2014 року (а.с.6). У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Дитина проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що стверджується довідкою Плавинищенської сільської ради Роменського району від 24.05.2017 року (а.с.8 зв.). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 вересня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.7). Відповідно до довідки від 18.06.2018 року [PERSON] навчається на ІІІ курсі денної форми Хомутецького ветеринарно-технологічного коледжу Полтавської державної аграрної академії Міністерства освіти і науки України з 01 вересня 2015 року. Термін закінчення навчання 30.06.2019 року (а.с.7). Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. У статті 19 та частинах 1,2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Право стягувача аліментів вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість обставин, зазначених у статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня -1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмір з 1 січня становить 3723 гривень. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів с уд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач має задовільний стан здоров'я, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї на утриманні не має. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд вважає, що позовні слід задовольнити, змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Роменського міськрайонного суду від 08 вересня 2014 року і стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий Роменським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 704,80 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved