Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON]., в якому зазначає, що 19.06.2002 року [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON], донькою [PERSON] та сином [PERSON] здійснили приватизацію квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності. Своє право власності вони зареєстрували належним чином в органах БТІ. [INFO] року [PERSON] помер, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області зроблено відповідний актовий запис №450. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалась в тому числі і з частки померлого в вищезазначеній квартирі. Спадкоємцями померлого [PERSON] стали його дружина - позивач по справі та його донька від першого шлюбу - [PERSON], яка є відповідачем по справі, та батьки померлого - [PERSON] та [PERSON], які відмовились від своєї частки в спадщині на користь [PERSON] На теперішній час батьки померлого чоловіка позивачки також померли. В 2004 році [PERSON] звертається до суду з позовом про визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва, частина якого також була спадковим майном. Результатом розгляду даної справи стало укладення мирової угоди, відповідно до якої право власності на цей об'єкт незавершеного будівництва було визнано за позивачем по справі, а відповідач повинна була отримати грошову компенсацію. Крім того, відповідач по справі - [PERSON] особисто написала розписку про те, що в подальшому ніяких матеріальних претензій стосовно всього спадкового майна у неї не має. 01.02.2005 року представник [PERSON] - [PERSON] отримав від [PERSON] 5000,00 доларів США та передав їх своєму довірителю. В 2015 році [PERSON] вирішила закінчити оформлення права власності на спадкове майно і звернулась до нотаріуса з цього питання, але вирішити його не змогла через те, що право власності на спадкову частку померлого в квартирі [ADDRESS] неможливо оформити, оскільки його частка є невизначеною, так як квартира була приватизована на праві спільної сумісної власності. Просить визнати право спільної часткової власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] за [PERSON], право власності на яке виникло на підставі приватизації квартири; визнати право спільної часткової власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] за [PERSON], право власності на яке виникло на підставі приватизації квартири; визнати право спільної часткової власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] за [PERSON] (ІДН: [NUMBER]), право власності на яке виникло на підставі приватизації квартири; встановити факт належності [PERSON] 1/4 частки квартири [ADDRESS], яка на теперішній час є спадковим майном та право власності у якого виникло на підставі приватизації квартири; визнати право власності за [PERSON] (ІДН:[NUMBER]) на 1/4 частки квартири [ADDRESS] у порядку спадкування після чоловіка - [PERSON] [PERSON], який помер [INFO] року. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглядати справу за участю представника. Представник позивача за письмовою довіреністю [PERSON] у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON]. у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, просить справу розглянути за її відсутністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання. не з'явився, надав заяву, у якій визнає позов в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову і просить розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являлася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася. Представник третьої особи - Енергодарська міська державна нотаріальна контора не з'явився, надала заяву про розгляд справи без участі представника. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено наступні факти: Як вбачається з свідоцтва [NUMBER] про право власності на житло, виданим 19.06.2002 р. ВП ЗАЕС ДП НАЕК «Енергоатом», квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 5). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина на його частку в квартирі [ADDRESS]. 05 червня 2009 році [PERSON] уклала шлюб та змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с. 66). За ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 5 цієї статті передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналогічні норми викладені і в Цивільному кодексі України в редакції 1963 року. Пунктом 1 ст. 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності передбачається виниклим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Своє право власності на спадкове майно позивачка набула на законних підставах, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, ухвалою Енергодарського міського суду від 25.10.2004 р. (а.с. 9), розпискою [PERSON] від 25.10.2004 р. (а.с. 14). Згідно ч.2 ст. 355 ЦК України, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Право спільної сумісної власності майна без визначення часток кожного належного позивачу, відповідачу та спадкодавцю підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. Згідно ч.1 ст. 372 ЦК України, майно що є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. На підставі того, що відсутні підстави для розподілу майна в інших, ніж рівні частки, суд вважає, що частки у праві спільної сумісної власності, осіб, які приймали участь в приватизації спірної квартири є рівними, та становлять по 1/4 частині кожного. Згідно до статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно до ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Пунктом 5 цієї статті передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON] та [PERSON], що доводиться матеріалами спадкової справи. В жовтні 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було врегульовано питання розподілу спадщини, в зв'язку з чим [PERSON] написала відповідну розписку (а.с. 14). Відповідно до статті 19 закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою. Згідно до наказу Міністерства юстиції України N7/5 від 07.02.2002 року «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за N 157/6445) з наступними змінами та доповненнями затверджено перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно, і якими є рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. З огляду на викладене, оскільки позовні вимоги позивача не суперечать закону і не порушують прав, свобод і інтересів інших осіб, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved