Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що 07.10.10 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було розірвано у 2019 році. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що відповідач допомоги на утримання дітей не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі по 5 000 грн. на кожну дитину. У подальшому позивачем було подану заяву про уточнення позовних вимог, у якій позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] по 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 21.11.19 на кожну дитину. Заперечуючи проти позову, відповідач вказав на те, що позивачем не обґрунтовано період нарахування аліментів за минулий час, починаючи з 21.11.19. Позивач просить стягнути аліменти у розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 183 СК України. Відповідач не ухиляється від утримання дітей та за період з серпня 2020 року по червень 2021 ним сплачено 39 250 грн. коштів на утримання дітей. Крім того, на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, один з яких є інвалідом 1 групи. Посилаючись на зазначені обставини, просив стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), починаючи з 21.07.20 та до досягненню найстаршою дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив позов задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, просив позов задовольнити частково. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4), який було розірвано відповідно до рішення Подільського районного суд м. Києва від 21.11.19 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с. 6) та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Із встановлених у судовому засіданні обставин справи вбачається, що діти знаходиться на утриманні позивача. Відповідач надає допомогу на утримання дітей нерегулярно. Ураховуючи те, що обов`язок по утриманню дитини покладено на обох батьків, однак відповідач допомоги на утримання дитини надає нерегулярно, суд, ураховуючи матеріальний стан відповідача, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на корить позивача аліментів на утримання дітей. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд враховуючи норми ст. 183 СК України дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дітей аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. У позовній заяві позивач просить стягнути аліменти з відповідача, починаючи з 21.11.19. З позовом до суду позивач звернулася 21.07.20. У порушення вимог ст. 191 СК України позивачем не подано суду доказів того, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Таким чином, строк з якого необхідно присудити аліменти необхідно відліковувати від дня пред`явлення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.07.20 до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Outcome: partial