Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину сумісної квартири вказавши, що з 29.12.2001 року по 18.06.2013 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі за сумісні кошти вони 19.01.2008 року набули у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу 19.01.2008 року за реєстровим номером 103. Квартира зареєстрована на [PERSON]. В 2013 році сім*я розпалася і рішенням Вовчанського райсуду від 18.06.2013 року шлюб між ними був розірваний. Спірна квартира знаходиться в повному розпорядженні відповідача. Вважає, що в сумісно набутій подружжям квартирі їй належить половина, тобто 1/2 частину зазначеної квартири. Просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 3885 грн.. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач позов не визнав та пояснив, що квартира була придбана на його особисті кошти, які він отримав від продажу приватизованої квартири в 2005 році. Представник відповідача вважає позовні вимоги безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. Заслухавши пояснення сторін, представників, свідків, вивчивши надані докази суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2001 року. Для проживання сім*ї в 2008 році відповідач [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. В спірній квартирі проживала [PERSON], [PERSON] та їх діти. Згідно копії Свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого 29.12.2001р,[PERSON] та [PERSON] одружились 29.12.2001 року, актовий запис 153. Після одруження прізвище -[PERSON], [PERSON]. Шлюб розірвано 18.06.2013 року. Згідно довідки КП «Вовчанське бюро технічної інвентаризації» №506 від 13.08.2015 року, право власності на нерухоме майно розташоване за адресою - [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 19.01.2008 , реєстр №103. Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 19.01.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального кругу, реєстр №103, [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. Продаж за домовленістю сторін вчинений за суму 17 675 грн., еквівалент 3500 доларів США. Гроші продавці одержали від покупця при підписанні договору. Відповідно до ст..60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (ведення домашнього господарства, догляд за дітьми) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про права на шлюб, розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до ч.2,3 ст.325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім.*я якого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Враховуючи викладені обставини суд вважає, що спірна квартира придбана за час шлюбу є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і належить позивачці та відповідачеві на праві спільної сумісної власності. Доводи відповідача [PERSON], що кошти, на які була придбана спірна квартира, належали йому особисто, не знайшли підтвердження в судовому засіданні і спростовуються дослідженими доказами. Посилання відповідача на ту обставину, що після продажу спільної приватизованої квартири в 2005 році, він отримав в 2008 році від батьків свою частку коштів від продажу квартири, на придбання спірної квартири, не підтверджені належними доказами. Крім того, згідно копії Договору купівлі-продажу квартири від 16 січня 2008 року, [PERSON] продав квартиру [ADDRESS], яка була придбана в період шлюбу. Продаж квартири вчинений за 12 625 грн.. Вказані обставини відповідачем не оспорюються. Як пояснив в судовому засіданні відповідач [PERSON], придбана квартира не влаштувала сім*ю і тому квартира була продана. Та після цього 19 січня 2008 року була придбана спірна квартира, яка більша за площею. Вказані обставини підтверджують придбання спірної квартири для проживання сім*ї. Відповідно до ст..60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог ї заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження, що спірна квартира придбана виключно за особисті кошти відповідача. Виходячи з викладеного, суд не приймає заперечення відповідача щодо необґрунтованості позовних вимог. Відповідно до ст..70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Враховуючи викладене, за позивачем підлягає визнання право власності на 1/2 частину сумісної спірної квартири[ADDRESS]. Відповідно до ст..88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved