Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог органу опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2012 року було розірвано. Від даного шлюбу народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Зазначеним вище рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.09.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500грн. щомісячно до стягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.02.2012 року. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачкою. Оскільки відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не приймає участі у її фізичному, моральному та духовному розвитку, призначеня судом аліменти не сплачує, у зв'язку з чим станом на 23.06.2015 року заборгованість по сплаті аліментів становить 19839,28грн., просить суд задовольнити позов, та, винести рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив, та просив розглянути таку за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи Ігнатко Н.В. в судове засідання не з'явилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. По справі встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2012 року було розірвано, що підтверджується копією такого рішення. Від даного шлюбу народилася дитина - [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] від 14.03.2003 року). Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачкою. Окрім того, судом встановлено, що зазначеним вище рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.09.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500грн. щомісячно до стягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.02.2012 року. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З наявного в матеріалах справи Розрахунку заборгованості по аліментам №3-639/15 від 19.03.2015 року, виданого головним державним виконавцем Созанською М.Г. РВ ДВС Ужгородського МРУЮ вбачається, що станом на 10.03.2015 року заборгованість [PERSON] із сплати аліментів становить 18500,57грн. Факт ухилення [PERSON] від сплати аліментів на сина [PERSON], [INFO], підтверджується також Довідкою №01-04/156 від 30.03.2015 року, витканою Управлінням соціального захисту населення Берегівської районної державної адміністрації, з якої вбачається, що [PERSON] ухиляється від сплати аліментів на утримання сина з 01.11.2014 року. Окрім того, 27.04.2015 року державним виконавцем було винесено подання до Ужгородського містькрайонного суду про тимчасове обмеження [PERSON] у праві виїзду за кордон, яке 11.06.2015 року ухвалою суду було задоволено. Окрім того, 27.08.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. Дані обставини підтверджується Листом №3-639/15 від 06.07.2015 року РВ ДВС Ужгородського МРУЮ в Закарпатській області. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності до ч.4, ч.5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавленнята поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитинивід особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновленнята визнання його недійснимобов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи З наявного в матеріалах справи Висновку Ужгородської районної державної адміністрації №582/03-38 від 04.07.2016 року вбачається, що з часу розірвання шлюбу умови, які необхідні для нормального фізичного та духовного розвитку дитини, створює [PERSON] Всі питання щодо виховання сина вирішуються нею самостійно, буз участі та підтримки батька. В зазначений час [PERSON] не з'явився до служби у справах дітей райдержадміністрації у зв'язку з чим громадянину було здійснено телефонний дзвінок за номером, вказаним у його письмовому поясненні від 02.06.2016 року. У телефонному режимі останній повідомив, що не сплатив частину заборгованості насамперед тому, що має особистий конфлікт з [PERSON], а тому не має наміру перераховувати їй особисті кошти. Враховуючи вищевикладене, орган опіки та піклування вважає за доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцять років. Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітніх сина, не приймає участі у його фізичному, моральному та духовному розвитку, матеріально дитину не забезпечує, а тому його слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO]. У відповідності до п.1 ч.1 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання. У відповідності до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Outcome: approved