Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітнього сина та на її утримання до досягнення дитиною 3х-річного віку. В позові зазначила, що з 14.09.2013 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання сина та її утримання не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ? частини та на її утримання теж у розмірі ? частини заробітку відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивач підтримала позов, наполягає на його задоволенні. Відповідач визнав позов частково, пояснивши, що він не відмовляється від надання матеріальної допомоги на утримання свого малолітнього сина, але заперечує проти надання матеріальної допомоги на утримання дружини. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши і з'ясувавши обставини справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено наступне. Сторони з 14 вересня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4).. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою голови квартального комітету від 04.03.2015 року (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 84, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підтвердження своїх заперечень відповідач надав довідку про доходи, яка свідчить про те, що він працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» продавцем непродовольчих товарів та має відповідний заробіток, який дозволяє йому утримувати себе та сплачувати аліменти на малолітнього сина та дружину. У відповідності до ст. 8 Закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. З огдяду на наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі ? частини зарбітку (доходу) відповідача та на утримання дружини у розмірі ? частини.

Outcome: approved