Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач, з яким позивач намагалася створити сім'ю. Однак на даний час відповідач за вищевказаною адресою не проживає, місцезнаходження його не відоме, особистих речей в приміщені не має, він не є членом сім'ї позивача та його перебування на реєстраційному обліку ускладнює реалізацію права власності позивача на своє майно. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу беучасті відповідачів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власницею квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності [NUMBER] від 06.08.2005 р., виданого на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 19.07.2005 р. № 353, та витягом Херсонського державного БТІ № 8094506 від 18.08.2005 року, номер запису 68972 в книзі 177. В даній квартирі зареєстрований відповідач (згідно довідки про склад сім'ї виданої 17.02.2015 р. за № 78 ЖЕК житлово-будівельних кооперативі та довідкою адресного підрозділу ГУДМС, УДМС України в Херсонській області від 24.03.2015 року). Відповідач у вказаній квартирі не проживає, не є членом сім'ї позивача, особистих речей в ній не має, в утриманні житла, оплаті комунальних послуг участі не приймає. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідач дійсно не проживає в вищевказані квартирі, з лютого 2014 року в ній не з'являється та особистих речей там не має. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положення ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпорядження цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не є членом сім'ї позивача та не проживають у [ADDRESS] з лютого 2014 року, а відтак відповідач втратив право користування зазначеним будинком. Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved