Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] в АР Крим помер її батько [PERSON] . Однак отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Вказує, що встановлення факту смерті необхідне їй для отримання свідоцтва про смерть. У зв`язку з викладеним просить встановити факт смерті [PERSON] , яка настала [INFO] у с. Восход, Красногвардійського району, АР Крим. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала вимоги, посилаючись на обставини, викладені у заяві та просила їх задовольнити. Представник зацікавленої особи до суду не з`явися, надав до суду заяву у якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечує. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 жовтня 1959 року, [PERSON] (до укладення шлюбу з [PERSON] - [PERSON] ) [INFO] є донькою [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 25 серпня 2020 року, яке видане Красногвардійським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим - [PERSON] , [INFO] , помер в с. Восход, Красногвардійського району, АР Крим, [INFO] . Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України, яка розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно з п. 1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 25 серпня 2020 року, є недійсним і не створює правових наслідків, що позбавляє [PERSON] , яка є громадянкою України, зареєструвати факт смерті та реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані зі смертю її батька. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати смерть фізичної особи у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Так п. 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено підстави для проведення державної реєстрації смерті фізичної особи. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті фізичної особи. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник - [PERSON] не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті свого батька, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог щодо встановлення факту смерті її батька, оскільки реєстрація смерті неможлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved