Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому посилаючись на те, що вона з відповідачем знаходились в юридичному шлюбі, від якого вони мають доньку [PERSON], [INFO]. На дитину [PERSON] за рішенням суду зобов'язаний сплачувати аліменти, але від сплати аліментів ухиляється, в зв'язку з чим, станом на 01.03.16 року утворилася заборгованість в сумі 24399 грн.. Неустойка за прострочення сплати аліментів в розмірі 1 % відсотка від простроченої суми, складає 21900 грн. за 12 місяців, а саме в період з березня 2015 року по лютий 2016 року. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по виплаті аліментів та неустойку (пеню), кошти перерахувати на особистий рахунок дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові, просить позов задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечив, одночасно зазначив, що заборгованість по виплаті аліментів утворилась внаслідок відсутності у нього коштів, однак на сьогоднішній день він має постійне місце роботи, в зв'язку з чим буде намагатися найближчим часом погасити суму заборгованості. Судом встановлені слідуючі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у юридичному шлюбі, який зареєстровано 21.04.2007 року відділом РАЦС Генічеського РУЮ Херсонської області, про що зроблено актовий запис №39. У період шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Новоолексіївською селищною радою Генічеського району, Херсонської області 22.11.2007 року. Сімейне життя позивачки з відповідачем не склалося, внаслідок чого, на підставі рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 06.02.2012р. шлюб між ними розірвано, позивачці визначено прізвище - [PERSON]. Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім'ї №2154 від 03.03.2016р., виданою Новоолексіївською селищною радою Генічеського району Херсонської області. Згідно рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 02.04.2012 року, [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 07.02.2012 року і до повноліття дитини, виконавчий лист № 2107/533/2012 від 12.04.2012 року. Відповідно до довідки - розрахунку від 08.04.2016 року, складеної відділом Державної виконавчої служби у Генічеському районі, та наданої позивачкою суду в судовому засіданні, заборгованість по виплаті аліментів по виконавчому листу № 2107/533/2012 від 12.04.2012 року боржника [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], за період з 07.02.2012 року по 01.04.2016 року складає 24899 грн. 99 коп. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне. Згідно ст. 195 СК України, розмір заборгованості по аліментах обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом. Виконання судових рішень в частині стягнення аліментів покладається на державну виконавчу службу, порядок стягнення аліментів передбачено ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не оспорював розмір заборгованості по аліментам, фактично погодився із сумою боргу встановленого ВДВС Генічеського РУЮ, але заперечував щодо розрахунку розміру неустойки (пені), зазначивши що вона занадто велика. Згідно довідки ВДВС Генічеського РУЮ в Херсонській області, затвердженої в.о. начальника ВДВС Генічеського РУЮ 04.03.2016 року, сума заборгованості по виплаті аліментів у спірному періоді за [PERSON] складає 13000грн.00 коп. Проаналізувавши надані докази, вислухавши учасників процесу, судом встановлено, що за зазначених обставин, фактичний розмір заборгованості за аліментами за [PERSON] станом на 01.04.2016р. складає 24899 грн. 99 коп., сума визнана сторонами і ніким не оспорюється, виконавчий лист №2107/533/2012 від 12.04.2012р., згідно якого відбувається стягнення, на момент розгляду справи перебуває на стадії виконання, виконавче провадження не закрито, тому суд вважає, що вимога позивачки про стягнення з відповідача заборгованості по аліментам є передчасною, оскільки стягнення аліментів з [PERSON] на користь позивачки на утримання дочки за рішенням суду має місце з 07.02.2012 року і до повноліття дитини, тобто до 2025 року, тому приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині. Відносно вимог позивачки [PERSON] про стягнення неустойки, суд приймає до уваги наступне. Відповідно до ст. 196 Сімейного Кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки, пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про належність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Враховуючи, що судом в судовому засіданні встановлений факт заборгованості [PERSON] за аліментами станом на час подання позову, а посилання відповідача [PERSON] на ту обставину, що заборгованість утворилась внаслідок відсутності коштів, саме через брак роботи, що не є підставою для звільнення його від обов'язку по утриманню дитини, тому суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Проте, наданий суду розрахунок [PERSON], за яким неустойка за період з березня 2015 року по лютий 2016 рік визначена в сумі 21900 грн. 00 коп. є неприйнятним, оскільки він протирічить вимогам ст. 196 СК України, згідно якої неустойка нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. Оскільки позов [PERSON] подано до суду 22.03.2016 року, то неустойка (пеня) підлягає стягненню за період з 22.03.2015 року. Сума неустойки за вказаний період складає 1830 грн. 00 коп., в зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача [PERSON] неустойки (пені) підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держава судовий збір в розмірі 275,60 грн.

Outcome: partial