Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON], померлим 01 липня 1999 року, як сестри і брата та прийняття спадщини після його смерті. В обґрунтування заяви вказує, що 01 липня 1999 року помер її брат [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), посвідченого відповідним сертифікатом. За життя [PERSON] заповіту не залишив, а єдиною спадкоємицею найближчої черги згідно закону є вона, як рідна сестра померлого. Вона звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини, однак приватним нотаріусом [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що вона надала недостатньо документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном та факту родинних відносин з спадкодавцем. На час відкриття спадщини в неї знаходився сертифікат на земельну частку (пай). Після смерті брата [PERSON] вона фактично прийняла спадщину, піклувалася та доглядала будинковолодіння брата, обробляла землю. В судовому засіданні заявник - [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] вимоги заяви підтримали повністю, просять їх задоволити. Крім того, заявник в судовому засіданні повідомила, що вона довгий час здійснювала догляд за братом, допомагала по господарству, оскільки він був глухонімим і не міг обходитись без сторонньої допомоги. Заінтересована особа - Самострілівська сільська рада Корецького району Рівненської області в судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 05.04.2018 року надійшла заява, в якій сільський голова [PERSON] позовні вимоги поклав на розгляд суду та просить розгляд справи проводити у відсутність представника Самострілівської сільської ради. Заслухавши пояснення заявника та її представника адвоката [PERSON], допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослiдивши надані заявницею письмовi докази по справi, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 липня 1999 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ № 053420 виданим Самострілівською сільською радою Корецького району Рівненської області, 02 липня 1999 року (а.с. 34). Після його смерті відкрилася спадщина, яка зокрема складається з права на земельну частку (пай). За життя [PERSON] заповіту не залишив. Приватним нотаріусом Корецького районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] заявниці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що вона надала недостатньо документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном (а.с. 12). З інформаційної довідки наданої Першою Рівненською державною нотаріальною конторою № 51714848 від 25.04.2018 року вбачається, що інформація про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON], померлого 01.07.1999 року в Спадковому реєстрі відсутня. Судом досліджено та встановлено, що факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується наступним: дошлюбне прізвище [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 256656 виданого Самострілівською сільською радою Корецького району Рівненської області 23.05.1971 року, про що було зроблено актовий запис № 10 (а.с. 38). У свідоцтві про народження серії ІІ-АВ № 264361 виданому 12.05.1970 року сільською радою села Городище Корецького району Рівненської області, про що зроблено актовий запис № 2, де батьками заявниці - [PERSON] записані батько - [PERSON] та мати - [PERSON] (а.с. 35). Із архівної довідки № 834/06-29 наданої Державним архівом Рівненської області від 27.10.2017 року вбачається, що у метричній книзі церкви Покрови Пресвятої Богородиці с. Самостріли Рівненського повіту Волинського воєводства міститься запис про народження [PERSON], який народився 04.12.1927 року, актовий запис № 29 від 06.12.1927 року батьками записані - [PERSON], [PERSON] (а.с. 39). Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав покази, що заявник [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], який помер 01.07.1999 року. Батьками заявниці [PERSON] є його рідні дід та баба [PERSON] та [PERSON]. Крім того, пояснив, що у [PERSON] дітей не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала покази, що заявниця [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], який помер 01.07.1999 року. Крім того, пояснила, що заявниця постійно приїжджала до брата [PERSON], допомагала йому по господарству, доглядала та дбала про нього, оскільки він був глухонімим та потребував сторонньої допомоги, здійснила обряд його поховання. Прийняла спадщину після його смерті, прибирала біля хати. На даний час продовжує доглядати за землею, прибирає та обробляє могили брата та їх померлих батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. П. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини водять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оглошується померлою. Згідно з п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01 січня 2004 року, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР ). Якщо спадкодавець помер до 01 січня 2004 року, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. З огляду на викладене, сукупністю досліджених в справі доказів, які суд визнає достовірними, доведено, що [PERSON], [INFO], уродженка с. Городище Корецького району Рівненської області є рідною сестрою [PERSON], який помер 01 липня 1999 року та те, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті її рідного брата - [PERSON], який помер 01 липня 1999 року, що є підставою до задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved