Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] вказує на те, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого в них народився син. Шлюб між нею та відповідачем було розірвано, та після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати із нею. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та посилаючись на викладені у заяві обставини, просила позов задовольнити. Відповідач просив позов задовольнити частково та стягнути із нього аліменти у частці від його заробітної плати. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З 02.10.1999 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2014 року було розірвано. Від шлюбу в сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. Відповідач проживає окремо. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню, з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини, у судовому порядку в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення позивачки до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини та зобов'язаний її матеріально утримувати. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним, працює та має стабільний і регулярний заробіток, так як працює водієм автотранспортних засобів у ТОВ «Наталі». При цьому, суд також враховує, що позивачка працює у ТОВ «Фрозен Імпекс» головним бухгалтером та має заробітну плату, розмір якої за період з березня 2014 року по серпень 2014 року склав 6367,45 грн. В судовому засіданні не надано доказів на підтвердження того, що відповідач має мінливий (нестабільний та нерегулярний) заробіток, у зв'язку з чим, підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі немає. Отже, у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial