Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 13 січня 2012 року у виконкомі Димківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], актовий запис № 01. В шлюбі у них народився син: [PERSON] [INFO], який на даний час проживає разом з нею. Вказує на те, що причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя, розуміння ролі кожного з подружжя при вирішенні побутових проблем сім'ї, відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння та взаємоповаги, яким передували постійні суперечки. Крім того, вказувала на те, що відповідач не дбає про сім'ю, зловживає алкоголем. Посилається на те, що шлюбні відносини припинили з червня 2014 року та з того часу вони проживають окремо. Вважає, що сім'я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе. Зважаючи на викладене, просить суд шлюб розірвати та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити розірвати шлюб та стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, просив суд шлюб розірвати, аліменти на користь неповнолітнього сина стягувати у мінімальному розмірі передбаченому законодавством, оскільки він хворіє на виразкову хворобу шлунку, ніде не працює, доходів не має, здійснює догляд за пристарілою бабцею. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позицію свого довірителя. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 січня 2012 року у виконкомі Димківської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 1. У подружжя народився син [PERSON] [INFO]. Спору між подружжям щодо спільного майна та місця проживання дитини немає. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що з червня 2014 року [PERSON] та [PERSON] не проживають разом та не підтримують будь - яких стосунків, причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. Відповідно до положень ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд встановив, що сім'я розпалась через суперечки та непорозуміння, в результаті чого між сторонами склалися неприязні відносини. Подружжя припинило шлюбні відносини та більше дев'яти місяців не проживають разом і жоден із них не вживав заходів для примирення та збереження шлюбу. Відсутність взаєморозуміння між сторонами призвела до втрати почуття любові та поваги, а тому, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї між ними неможливе, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам і шлюб слід розірвати. Крім того, судом встановлено, що відповідач не надає жодної допомоги на утримання дитини [PERSON], який проживає із відповідачкою. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.182 цього Кодексу, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 цього Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Суд враховує, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня 2015 року становить 1032 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати, та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, а саме те, що батько дитини, ніде не працює, однак є молодою людиною, зобов'язаний працювати і надавати утримання своїй дитині, здійснює догляд за пристарілою особою, хворіє на виразкову хворобу шлунку, розмір аліментів слід визначити в твердій грошові сумі по 550,00 гривень на місяць. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, суд вважає, що витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати по оплаті судового збору за подання позову про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 114, 180-182, 184, 185, 190, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial