Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до суду з позовом до\~ [PERSON] , \~про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання в обґрунтування якого зазначила, що\~вона перебувала відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20 березня 2003 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . З відповідача в примусовому порядку стягувались аліменти на утримання сина до його повноліття і більше ніякою участі у звичайному та шкільному житті сина не приймав. На даний час син навчається на денній форми навчання за контрактом у Запорізькому національному технічному університеті.\~Позивач вказує, що вона працює фельдшером з МНС виїзної спец. бригади інтенсивної терапії КУ «ЗСЕ(Ш)МД» ЗОР та враховуючи розмір отримуваної заробітної плати не має можливості повною мірю забезпечувати сина всім необхідним для його повноцінного навчання та розвитку, відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає, тому вона змушена звернутися до суду із вказаною позовною заявою. У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі однієї чверті всіх видів його доходу щомісячно на утримання повнолітнього сина до досягнення ним 23-річного віку. Ухвалою суду від 19.12.2018 року провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження, запропоновано відповідачу у строк 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, подати відзив на позовну заяву, відповідно до ст.\~178\~ЦПК України . 15.01.2019 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що на теперішній час у відповідача є інша родина, неповнолітня дочка 2009 року народження, тому він має їх забезпечувати. 25.03.2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідача, згідно якого позивач просить суд звернути увагу, що за заявою відповідача за місцем своєї роботи про відрахування з нього сто відсотків заробітної плати для утримання неповнолітньої доньки, адже даний факт спростовує доводи відповідача про неможливість надавати матеріалу допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання, просила позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якому просила позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якому просив в позовних вимогах відмовити повному обсязі, на підставах викладених у відзиві. Зважаючи на те, що учасники справи були належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явилися, суд, на підставі ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності учасників справи, на підставі доказів, що надані суду. У відповідності до частини 2 статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 28.11.2000 року, що не оспорюється відповідачем. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25.05.2006 року, виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис № 125. Після укладення шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 06.07.2013 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №499, [PERSON] взяла прізвище « [PERSON] ». Рішенням суду з [PERSON] на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] до повноліття, що не оспорюється відповідачем. [PERSON] після досягнення повноліття продовжив навчання та на теперішній час, відповідно до довідки Запорізького національного технічного університету №415 від 12.10.2018 року є студентом 1-го курсу юридичного факультету та навчається на денній формі навчання за контрактом за спеціальністю «Право», стипендію не отримує. Як вбачається з договору № 081-1/147 від 09.09.2018 року про надання освітніх послуг вартість навчання [PERSON] за весь термін навчання складає 62000 гривень. Строк навчання у вказаному навчальному закладі складає чотири навчальних роки (8 семестрів). Відповідно до ч. 1\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно роз`яснень у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, однією із обов`язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання дітям матеріальної допомоги, якої вони потребують саме у зв`язку з навчанням. Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно довідок про реєстрацію місця проживання № 04-26/5-10366 від 15.11.2018 року та №04-26/5-10031 від 02.11.2018 року, виданих Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради Тимофєєв Д.Д. зареєстрований разом з позивачем [PERSON] На підставі аналізу наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених позові, про те, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів на його утримання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради вих. №01-17/02/7834 від 14.12.2018 року. Відповідач має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 02.04.2009 року, актовий запис №154. Суд не бере до уваги додану до відзиву інформацію за Державного реєстру прав на нерухоме майно в частині відомостей про право власності на квартиру в м [ADDRESS] , оскільки параметри запиту не містять окрім прізвища, імені та по батькові, інших ідентифікуючих даних про особу власника, а будь-яка інша інформація про належність нерухомого майна [PERSON] в м [ADDRESS] відсутня. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів, суд виходить з отриманого позивачем [PERSON] доходу, розмір якого підтверджено довідкою про доходи від 08.11.2018 року №189, та приходить до висновку, що отриманий позивачем дохід, є недостатнім для забезпечення у повній мірі повноцінного навчання та розвитку дитини. В той же час, суд вважає, що відповідач має матеріальну можливість надавати допомогу синові, оскільки на нього покладено батьківські обов`язки відносно обох дітей та перерахування сто відсотків своєї заробітної плати на сплату аліментів для забезпечення доньки не звільняє його від обов`язку забезпечувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та потребує цього. Інших доказів, які б свідчили про неможливість надання такої допомоги [PERSON] , суду не надано. У зв`язку з викладеним, оцінивши докази, письмові матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вище викладеного, враховуючи те, що відповідач є особою працездатного віку, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу суду надано не було, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову з 07.12.2018 року і до закінчення навчання\~у Запорізькому національному технічному університеті, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий у розмірі 704,80 гривень, визначеному за подання позову про стягнення аліментів, на час звернення до суду.

Outcome: approved