Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов мотивувала тим, що 28 лютого 2008 року у виконкомі Пісківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. На даний час відповідач не проживає з позивачем понад 5 років. Позивач подала до суду позов про розірвання шлюбу. Від шлюбу є спільна неповнолітня дитина донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач самостійно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обовязку утримувати свою дитину. Позивач вказує, що відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач до судового засідання не зявилася, проте подала заяву до суду, в якій просить справу розглянути у її відсутність та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час, місце розгляду справи. Суд ухвалює провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала щодо такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 28 лютого 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1 (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО № 194295, [PERSON] народилася 25.07.2008 року, батьком якої є: [PERSON], а матірю: [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки від 29.01.2015 року № 509621701, [PERSON] разом з [PERSON], 25.07.2008 року перемістилися з тимчасово окупованої території , м. Вінниця, вул. Келецька, б. 130, кв. 60 (а.с.6). Згідно з договору-квитанції [PERSON] сплатила 250 грн. за надання правової допомоги. (а.с.7). Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в судове засідання не з'явився, доказів щодо надання чи неможливості надання такої допомоги суду не надав. Позивачу важко самій утримувати дитину, нести всі витрати з приводу цього. Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України стосовно обов'язку батьків утримувати дітей та його виконання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обов'язок батьків по утриманню дитини, а також те, що відповідач працездатна особа, а утримання дитини потребує певних коштів. Суд бере до уваги, що відповідач доказів надання матеріальної допомоги дитині та неможливості утримувати дитину суду не надав. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов'язок обох батьків по її утриманню, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі про який клопоче позивач, а саме - 1/4 частки всіх видів заробітків (доходів) відповідача. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто в даній справі з 06.08.2015 року. У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved