Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем з 16 червня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені, подальше спільне проживання та збереження сім'ї стали неможливими, оскільки протягом останніх трьох років відповідач систематично зловживає спиртними напоями та влаштовує дома сварки в присутності дитини. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї відсутності суд не повідомив. Позовна заява надійшла до суду 22.12.2017 року. 22 грудня 2017 року автоматизованим авторозподілом не вдалося визначити суддю для розгляду заяви через відсутність в Куликівському районному суді Чернігівської області суддів для розподілу справи. В січні 2018 року у зв'язку із тимчасовим переведенням судді Усенко Л.М. на роботу на посаду судді Куликівського районного суду Чернігівської області було проведено повторний авторозподіл справи та передано заяву на розгляд судді Усенко Л.М. 29 січня 2018 року ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області позовну заяву залишено без руху для приведення її у відповідність до вимог ЦПК України. 06 лютого 2018 року, через канцелярію суду, позивачем направлено заяву про усунення недоліків у позові. Ухвалою судді від 07 лютого 2018 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Підготовче судове засідання проведене 28.02.2018 року, через неявку відповідача судовий розгляд двічі відкладався. Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, який набув чинності з 15.12.2017, справи у судах першої інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (лалі - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 16 червня 2014 року виконавчим комітетом Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області (а.с.6). Від вказаного шлюбу останні мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітній дитині, що має істотне значення у даній справі.

Outcome: approved