Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 1000 доларів США боргу та 3% річних від простроченої суми за період з 21.04.2019 року до дня ухвалення судового рішення, а також витрат по сплаті судового збору у розмірі840,0 гривень та послуг адвоката - 3000 грн. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що в березні місяці 2019 року [PERSON] отримав у неї у борг грошові кошти у розмірі 1000 доларів США на строк один місяць, про що власноручно написав розписку. Через місяць відповідач свої зобов`язання не виконав, грошові кошти не повернув. Просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 1000 доларів США та 3 відсотки за користування грошовими коштами за період з 21.04.2019 року до дня ухвалення рішення. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася завчасно та належним чином. Надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити . Справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не наддав, причину неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань про відкладення розгляду не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності суд, приходить до наступного. Відповідно до розписки, 20 березня 2019 року [PERSON] отримав у борг у [PERSON] грошові кошти у розмірі 1 000 доларів США, які зобов`язався повернути 20.04.2019 року (а.с.22). У визначений сторонами строк відповідач позичені кошти позивачу не повернув. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом Згідно положень ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, 3 % річних розраховуються з урахуванням боргу у розмірі 1 000 доларів США, помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, а саме з 21.04.2019 року до дня ухвалення судового рішення, що становить 326 днів, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Тобто 1000,00 доларів США х 326 днів х 3 : 100 : 365 = 26,79 доларів США. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, про стягнення з відповідача на користь позивача боргу у розмірі 1000,00 доларів США, та 3-х процентів річних за користування позиченими коштами за період з 21.04.2019 року по 11.03.2020 року у розмірі 26,79 доларів США, а всього 1026,79 доларів США. Позивачем при зверненні до суду наданий попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, за яким, судові витрати позивача складаються з суми сплаченого судового збору у розмірі 840 грн. 80 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. 00 коп. (а.с.10). При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. (а.с.1,2), та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. 00 коп. (а.с.10,11). Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. 00 коп., а всього 3 840 грн.80 коп На підставі викладеного,

Outcome: approved