Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що з 08.08.1998 року по 12.06.2017 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час син продовжує навчання та є студентом ІІІ курсу денної форми навчання Павлоградського коледжу Державного ВНЗ «НГУ» (І рівень акредитації) зі спеціальності «Підземна розробка корисних копалин», група Р-2-15 на контрактій формі навчання. Відповідач добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу дитині, він працездатний, працює та станом на липень 2017 року отримує регулярну заробітну плату в розмірі 16000,00 грн. Тобто, він має можливість надавати матеріальну допомогу. Інших дітей відповідач не має, непрацездатних осіб на утриманні не має, утримань по виконавчим документам з нього не проводиться. Сторони в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позивач позов підтримала просила його задовольнити, відповідач позов визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом по справі встановлено, що з 08.08.1998 року до 12.06.2017 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-КИ № 053461 від 08.08.1998 року та рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 31.05.2017 року по цивільній справі № 185/3911/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. (а.с. 3,4). Від спільного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 053398, який проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою № 13379 від 28.07.2017 р. (а.с. 3,8). На даний час [PERSON], [INFO] є студентом ІІІ курсу денної форми навчання Павлоградського коледжу Державного ВНЗ «НГУ» (І рівень акредитації) зі спеціальності «Підземна розробка корисних копалин», група Р-2-15 на контрактній формі навчання зі строком закінчення навчання 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою № 728 від 24.07.2017 року. (а.с. 7). Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання. Суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від всіх його видів (заробітку) доходу щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до 23 років. Згідно ст.191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову Тому, аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви до суду, тобто з 07 серпня 2017 року. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved