Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на будинок по [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що позивач звернулася до нотаріальної контори після закінчення шестимісячного строку, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Просить визначити додатковий місячний строк для прийняття спадщини, оскільки вона пропустила встановлений законом строк з поважних причин. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, пояснивши, що вона не звернулась в установлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори для оформлення спадщини, оскільки відповідач повідомив про те, що за життя її матір уклала із ним договір дарування будинку, а тому вона не знала про існування заповіту. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що про існування заповіту позивач знала з 1987 року і не претендувала на будинок, поки нотаріус не повідомив їй про те, що вона має право на обов'язкову частку в спадщині як пенсіонер. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON], яка померла [INFO], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на будинок [ADDRESS]. 04.08.1987 р. [PERSON] заповіла усе майно своїм синам [PERSON] та [PERSON] [PERSON] помер [INFO] Після смерті [PERSON], її син [PERSON], у встановлений законом строк, а саме 11.03.2014р. звернувся до Шепетівської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа №69/2014. Крім того, відповідач повідомив нотаріуса про те, що спадкоємицею відповідно до ст. 1241 ЦК України є [PERSON] 05.06.2014р. нотаріус повідомив [PERSON] про те, що вона має право на обов'язкову частку у спадщині за законом, оскільки є повнолітньою непрацездатною дочкою [PERSON] - з 2006 року є пенсіонером за віком. 17.06.2014р. нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв'язку із пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та матеріалами справи: свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про смерть [PERSON], заповітом від 04.08.1987р., заявою [PERSON] про прийняття спадщини від 11.03.2014р., листом Шепетівської міської державної нотаріальної контори від 05.06.2014р., листом Шепетівської міської державної нотаріальної контори від 17.06.2014 р., посвідченням [PERSON] Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що у 1987 році [PERSON] було складено заповіт на синів - [PERSON] та [PERSON], які приймали участь у будівництві будинку. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що про складений матір`ю заповіт він не знав. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] послалась на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки вона не знала про існування заповіту. У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Безспірних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав, саме по собі незнання про наявність заповіту не свідчить про наявність об'єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини. Суд дійшов висновку, що [PERSON] пропустила строк для подання заяви у нотаріальну контору без поважних причин, а тому їй слід відмовити у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини за законом.

Outcome: dismissed