overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2013 року, від якого сторони мають одну неповнолітню дитину. Позивачка вказує, що протягом тривалого часу між сторонами склались неприязні відносини, а тому подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, враховуючи те, що відповідач визнав позов і визнання позову відповідачем прийняте судом, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 14 лютого 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується поясненнями сторін, свідоцтвом про народження дитини, копія якого додана до матеріалів справи. Подружні стосунки між сторонами припинені навесні 2017 року, спільне господарство не ведеться, що підтверджується поясненнями позивачки, проти чого не заперечує відповідач. Шлюб сторін фактично розпався, сім'я існує формально, збереження її неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, що підтверджується поясненнями сторін. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений при подачі позовної заяви судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2001 року, від якого сторони мають одну неповнолітню дитину. Позивачка вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони різні за характером люди з різними поглядами на життя, внаслідок чого між сторонами склались неприязні відносини. Сімейні стосунки припинені на початку квітня 2018 року та більше не поновлювались, а тому подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні на розірванні шлюбу наполягала, повідомила про неможливість примирення сторін. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, погодився на розірвання шлюбу, позицію позивачки про неможливість примирення сторін підтримав. Допитавши сторони, прийнявши до уваги позицію відповідача, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Припинення шлюбу визначено главою 11 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне застосувати в даному випадку вимоги вказаної глави з урахуванням заявлених вимог та наявності у сторін неповнолітніх дітей. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами був зареєстрований 15 липня 2001 року Клубівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області актовим записом № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого додана до матеріалів справи, поясненнями сторін. Подружні стосунки між сторонами припинені на початку квітня 2018 року, спільне господарство не ведеться, що підтверджується доводами, викладеними позивачкою, проти чого не заперечує відповідач. Шлюб сторін фактично розпався, сімя існує формально, збереження її неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, що підтверджується поясненнями позивачки, проти чого не заперечує відповідач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2003 року, від якого сторони мають одну неповнолітню дитину. Позивачка вказує, що через несумісність характерів та різні погляди на життя подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання на неодноразові виклики не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Допитавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно вимог ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 15 листопада 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого додана до матеріалів справи. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується поясненнями позивачки, свідоцтвом про народження дитини, копія якого додана до матеріалів справи. Подружні стосунки між сторонами припинені в жовтні 2014 року, спільне господарство не ведеться, що підтверджується поясненнями позивачки. Шлюб сторін фактично розпався, сім'я існує формально, збереження її неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, що підтверджується поясненнями позивачки. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2008 року, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей. Позивачка вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони різні за характером люди з різними поглядами на життя, відповідач зловживає спиртними напоями та застосовує до позивачки фізичне насильство. Сімейні стосунки припинені в травні 2018 року та більше не поновлювались, а тому подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні на розірванні шлюбу наполягає, вважає, що примирення між сторонами неможливе. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував. Згідно ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Допитавши позивачку, перевіривши матеріали справи, прийнявши до уваги визнання відповідачем позову, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Припинення шлюбу визначено главою 11 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне застосувати в даному випадку вимоги вказаної глави з урахуванням заявлених вимог та наявності у сторін неповнолітніх дітей. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами був зареєстрований 15 листопада 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області актовим записом № 149, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується поясненнями позивачки, свідоцтвами про народження дітей, копії яких додані до матеріалів справи. Подружні стосунки між сторонами припинені в травні 2018 року, спільне господарство не ведеться, що підтверджується поясненнями позивачки, проти чого не заперечував відповідач. Шлюб сторін фактично розпався, сім'я існує формально, збереження її неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей, що підтверджується поясненнями сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2013 року, від якого сторони мають одну неповнолітню дитину. Позивачка вказує, що через несумісність характерів та різні погляди на життя, подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, враховуючи те, що відповідач визнав позов і визнання позову відповідачем прийняте судом, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 15 листопада 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується поясненнями сторін, свідоцтвом про народження дитини. Подружні стосунки між сторонами припинені навесні 2016 року, спільне господарство не ведеться, що підтверджується поясненнями позивачки, проти чого не заперечує відповідач. Шлюб сторін фактично розпався, сім'я існує формально, збереження її неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, що підтверджується поясненнями сторін. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений при подачі позовної заяви судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 1982 року, від якого сторони мають двох дітей, які досягли повноліття. Позивачка вказує, що через тривале окреме проживання та створення відповідачем нової сімї, подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, враховуючи те, що відповідач визнав позов і визнання позову відповідачем прийняте судом, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 16 листопада 1982 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей, які досягли повноліття, що підтверджується поясненнями сторін. Подружні стосунки між сторонами припинені в 1995 року, спільне господарство не ведеться, що підтверджується поясненнями позивачки, проти чого не заперечує відповідач. Шлюб сторін фактично розпався, сімя існує формально, збереження її неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін, що підтверджується поясненнями сторін. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, тому що являється інвалідом ІІ групи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2007 року, від якого сторони мають одну неповнолітню дитину. Позивачка вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки між сторонами часто виникали сварки та непорозуміння. Сімейні стосунки припинені 25 грудня 2017 року та більше не поновлювались, а тому подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні на розірванні шлюбу наполягала, повідомила про неможливість примирення сторін. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, однак погодився на розірвання шлюбу, позицію позивачки про неможливість примирення сторін підтримав. Допитавши сторони, прийнявши до уваги позицію відповідача, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Припинення шлюбу визначено главою 11 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне застосувати в даному випадку вимоги вказаної глави з урахуванням заявлених вимог та наявності у сторін неповнолітніх дітей. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами був зареєстрований 17 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції актовим записом № 75, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого додана до матеріалів справи, поясненнями сторін. Подружні стосунки між сторонами припинені 25 грудня 2017 року, спільне господарство не ведеться, що підтверджується доводами, викладеними позивачкою, проти чого не заперечує відповідач. Шлюб сторін фактично розпався, сімя існує формально, збереження її неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, що підтверджується поясненнями позивачки, проти чого не заперечує відповідач. Суд знаходить, що згідно вимог ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений при подачі позовної заяви судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 1993 року, від якого сторони мають двох дітей, які досягли повноліття. Позивачка вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони різні за характером люди з різними поглядами на життя. Позивачка вважає, що через неприязні стосунки, які склались між сторонами, подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні на розірванні шлюбу наполягає, вважає, що примирення між сторонами неможливе, оскільки вона фактично створила нову сімю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, погодився на розірвання шлюбу. Згідно ч.\~3\~ст.\~200\~Цивільного процесуального\~кодексу України за\~результатами підготовчого\~провадження суд\~ухвалює рішення\~у випадку\~визнання позову\~відповідачем. Допитавши позивачку, прийнявши до уваги повне визнання позову відповідачем, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Припинення шлюбу визначено главою 11 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне застосувати в даному випадку вимоги вказаної глави з урахуванням заявлених вимог та наявності у сторін дітей. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами був зареєстрований 18 вересня 1993 року Мякотівською сільською радою Ізяславського району Хмельницькій області актовим записом № 17, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей, які досягли повноліття, що підтверджується поясненнями сторін. Сторони спільно не проживають з весни 2012 року, що підтверджується поясненнями позивачки та відповідача. Шлюб сторін фактично розпався, сімя існує формально, збереження її неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін, що підтверджується поясненнями позивачки та відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2011 року, від якого сторони мають трьох неповнолітніх дітей. Позивачка вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони різні за характером люди з різними поглядами на життя. Сімейні стосунки припинені в лютому 2016 року та більше не поновлювались, а тому подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка просить суд стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні на розірванні шлюбу наполягає, вважає, що примирення між сторонами неможливе. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні погодився на розірвання шлюбу, позицію позивачки про неможливість примирення сторін підтримав. Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Припинення шлюбу визначено главою 11 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне застосувати в даному випадку вимоги вказаної глави з урахуванням заявлених вимог та наявності у сторін неповнолітніх дітей. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами був зареєстрований 18 вересня 2011 року Білівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області актовим записом № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується поясненнями сторін, свідоцтвами про народження дітей, копії яких додані до матеріалів справи. Подружні стосунки між сторонами припинені у лютому 2016 року, спільне господарство не ведеться, що підтверджується поясненнями позивачки, проти чого не заперечує відповідач. Шлюб сторін фактично розпався, сім'я існує формально, збереження її неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, що підтверджується поясненнями сторін. Суд знаходить, що згідно вимог ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений при подачі позовної заяви судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2005 року, від якого сторони мають двох неповнолітню дітей. Позивачка вказує, що протягом останніх пяти з половиною років між сторонами склались напружені відносини через відсутність у відповідача бажання дбати про сімю, про стосунки в сімї, про матеріальне благополуччя сімї та недостойну поведінку відповідача, а тому подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, враховуючи те, що відповідач визнав позов і визнання позову відповідачем прийняте судом, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 19 листопада 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], що підтверджується поясненнями сторін, свідоцтвами про народження дітей, копії яких додані до матеріалів справи. Подружні стосунки між сторонами припинені з листопада 2016 року, спільне господарство не ведеться, що підтверджується поясненнями позивачки, проти чого не заперечує відповідач. Шлюб сторін фактично розпався, сімя існує формально, збереження її неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей, що підтверджується поясненнями сторін. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений при подачі позовної заяви судовий збір.

Outcome: approved