Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що 12 грудня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду\~ Запорізької області від 12 листопада 2019 року прийнято до розгляду та \~відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач був\~належним чином\~повідомлений про\~розгляд справи\~у порядку\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомлення сторін\~за наявними\~у справі\~матеріалами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками). Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги про стягнення аліментів визнав частково, просить суд частково задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500,00 грн., але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що матеріальну допомогу на утримання свого сина він як надавав, так і надає та повністю приймає участь у вихованні та розвитку дитини. Піклується та турбується про нього, за його стан здоров`я, успіхи у навчанні та захоплені у житті. З урахуванням його особистих витрат, заробітку він зможе матеріально забезпечувати свого сина аліментами у розмірі не більше 1500,00грн., але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно до ЗУ «Про державний бюджет України» на відповідний рік. На його особисту думку, позивачка наразі має більшу можливість матеріально утримувати їхнього сина на відміну від нього. Відповіді на відзив від позивачки до суду не надходило. Ухвалою суду від 15.01.2020 у задоволенні клопотань відповідача\~ [PERSON] про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та про витребування доказів відмовлено. Суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини. 12 грудня 2013 року між сторонами укладено шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1138. /а.с.5/ Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . /а.с.6/ Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 19.11.2019 шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні./а.с.7/ Відповідач добровільно достатньої матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Статтею 51 Конституції України\~передбачено, що\~\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~ 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку.\~ Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналізуючи зібрані по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та вважає, що з метою дотримання вимог закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, і враховуючи рівність обов`язків обох батьків щодо матеріального забезпечення дитини, слід стягнути з\~відповідача аліменти\~на утримання\~дитини в\~розмірі 1800 грн.,\~щомісячно, але\~не менш\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~починаючи з часу подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд враховує обставини визначені п.п.2,3 ч.1 ст.184 СК України, а саме матеріальне становище відповідача, який є працездатним, офіційно не працевлаштований, відсутність у нього інших аліментних зобов`язань. Щодо посилань позивачки стосовно додаткових витрат на гуртки та додаткові заняття дитини суд до уваги не приймає, оскільки такі витрати на дитину можуть бути розглянуті в межах вимог про стягнення додатках витрат на дитину у разі підтвердження відповідних досягнень дитини, що вказувало б на необхідність розвитку відповідних здібностей. Суд також\~не приймає\~до уваги\~доводи відповідача\~про те,\~що з урахуванням його особистих витрат, заробітку позивачка наразі має більшу можливість матеріально утримувати їхнього сина на відміну від нього, оскільки обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст.ст.\~81,89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оскільки, позивачка при звернені до суду, звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial