Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На даний час з відповідачем проживають окремо, коштів на утримання та виховання дитини не вистачає, донька знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість. В попереднє судове засідання позивач не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити та розглянути справу в її відсутність. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, згоден платити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, просив суд розглянути справу в його відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого Петро - Іванівською сільською радою Дворічанського району Харківської області від 24 листопада 2006, сторони зареєстрували шлюб 24 листопада 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач, батько дитини, добровільно коштів на утримання та виховання дитини не надає, хоча таку можливість має, дитина знаходяться на повному утриманні матері. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, відповідач офіційно працює в ТОВ «Колодязнянське» на посаді тракториста - машиніста, отримує заробітну плату, аліментів на інших дітей не сплачує. Таким чином, суд вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров'я та матеріального становища дитини та платника аліментів, суд визначає цю частку у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, присуджуючи аліменти, згідно ч.1 ст.191 СКУ, від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів - Головне управління казначейства у м. Києві). На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved