Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON], який народився 12 лютого 2017 року. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 12 лютого 2017 року у [PERSON] та [PERSON], який є її сином, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2016 року, народилась дитина син [PERSON], що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 252 від 13.02.2017 року, виданим Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства; обмінними картами пологового будинку на імя [PERSON], протоколами УЗД, довідкою Центру первинної медико-санітарної допомоги № 7 м. Донецька від 03.03.2017 року про взяття на облік [PERSON], [INFO]. При зверненні до Центрального відділу ДРАЦС для реєстрації народження дитини їй було відмовлено, тому що медичні документи, видані на території, яка непідконтрольна Україні, не приймаються відділом ДРАЦС для реєстрації. Заявник зазначає, що батьки дитини позбавлені можливості реалізувати свої права щодо реєстрації народження дитини, а також щодо здійснення особистих немайнових прав та з метою запобігання обмеження цивільних прав та обовязків дитини, просить суд встановити факт народження дитини [PERSON], який народився 12 лютого 2017 року. Заявник надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації акті цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, у судове засідання не зявився, надіслали до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу, на розсуд суду. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, не заперечували проти заявлених вимог. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії I-НО № 445109 від 23.08.2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 серпня 2016 року у Добропільському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис № 13. Відповідно до свідоцтва про народження серії V-НО № 459466 від 17.11.1983 року заявник [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO]. Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 252 від 13.02.2017 року, виданого Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства; обмінних карт пологового будинку на імя [PERSON], протоколів УЗД, довідки Центру первинної медико-санітарної допомоги № 7 м. Донецька від 03.03.2017 року про взяття на облік дитини, 12 лютого 2017 року [PERSON] народила хлопчика. Згідно листа Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації акті цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за вих. № 188/15.2-106 від 07.03.2017 року відмовлено у реєстрації народження [PERSON] дитини, оскільки медичне свідоцтво про народження видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч. 1 ст. 2571 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до розяснень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за нормами ЦПК в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Відповідно до ч.1 ст.144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Отже, враховуючи вищенаведені розяснення та положення ЦПК України, наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту народження дитини залежить виконання батьківських обовязків щодо неї, здійснення особистих немайнових прав, суд вважає за необхідне встановити факт того, що [PERSON] 12 лютого 2017 року народила хлопчика та зареєструвати народження дитини [PERSON], [INFO], зазначивши батьками [PERSON], [INFO], громадянку України, та [PERSON], [INFO], громадянина України, та місцем народження - м. Донецьк, Україна. На підставі викладеного,

Outcome: approved