Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить зменшити розмір обов`язкової частки у спадщині відповідача після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з 1/4 частини до 1/16 частини та стягнути судовий збір. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на ті обставини, що [INFO] помер [PERSON] . На випадок своєї смерті ним було складено заповіт від 28 вересня 2016 року, згідно з яким все належне йому майно, що належатиме йому на день його смерті він заповів позивачці - [PERSON] . Спадкове майно складається з квартири загальною площею 36,3 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після відкриття спадщини та реєстрації спадкової справи приватним нотаріусом Конопацькою О.Б., позивачу стало відомо, що у померлого була дружина [PERSON] , а також він записаний батьком [PERSON] . Згідно з усною інформацією, отриманою від приватного нотаріуса, [PERSON] має право на обов`язкову частку у спадщині у розмірі 1/4 від спадкового майна. З розміром обов`язкової частки відповідача позивач не згодна. Так, [PERSON] та відповідачка після реєстрації шлюбу 18 жовтня 1988 року однією сім`єю фактично ніколи не проживали. [PERSON] сам постійно проживав у [ADDRESS] , в Російську Федерацію не виїжджав, документи, що надавали б право постійно проживати на території Російської Федерації не отримував. Крім цього, [PERSON] з 1988 року практично не відвідувала померлого. З його слів приїжджала до нього лише в 1988 та 1989 роках. [PERSON] постійно проживає на території Російської Федерації, зокрема, з 2003 року зареєстрована в місті Нижній Новгород. Ніколи остання не отримувала посвідок на постійне проживання на території України, а отже і не могла постійно проживати з нині померлим [PERSON] . Відповідачка ніколи не брала будь-якої участі в житті померлого, не підтримувала його та не виконувала своїх обов`язків по утриманню свого чоловіка. Так, протягом останніх кількох років [PERSON] постійно хворів, потребував догляду, неодноразово перебував на лікуванні в закладах охорони здоров`я. Втім, фактично всі витрати по оплаті лікування [PERSON] несла позивач, що підтверджується наявністю в неї оригіналів чеків на придбання медикаментів для [PERSON] . Крім того, відповідачка не брала ніякої участі в організації та у витратах на поховання [PERSON] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Мица Ю.В. підтримали позовні вимоги позивачки, посилаючись на вищенаведене, та просили позов задовольнити. Крім того, позивачка зазначила, що померлий [PERSON] є її двоюрідним дідом, а її бабуся [PERSON] є відповідно рідною сестрою [PERSON] . Про інших спадкоємців померлого їй не відомо. Його дружину позивачка ніколи не бачила. Допитана 12 квітня 2018 року за дорученням суду про вручення документів та вчинення окремих процесуальних дій Радянським районним судом м. Нижній Новгород [PERSON] пояснила, що її прізвище [PERSON] , прізвище змінила тридцять років тому. Також пояснила, що з позовними вимогами вона не згодна, вимоги не визнає. Чому не визнає, відмовилася відповідати. Зустрічний позов подати не бажає. На спадщину після смерті чоловіка претендувати не буде. Згодна на розгляд справи за її відсутності (а.с. 108). Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Конопацьва О.Б. направила суду лист, в якому просила розглядати справу за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] у місті Харкові помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть (а.с.6). Спадковим майном після його смерті є однокімнатна ізольована квартира [ADDRESS] , загальною площею 36,3 кв.м, яка належала померлому на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 9 вересня 1999 р., реєстраційний № 5-99-178852, виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.13). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормами ст.ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України, визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ухвалою суду від 21.12.2017 р. задоволене клопотання позивачки та її представника [PERSON] про витребування доказів та витребувана у приватного нотаріуса Конопацької О.Б. копія Спадкової справи № 60593301 (номер у нотаріуса 04/2017), відкритої після смерті [PERSON] , [INFO] . Зі спадкової справи вбачається, що з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого 28 вересня 2016 року, та [PERSON] , [INFO] , як дружина померлого, що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу, зареєстрованого 29.10.1988 року Радянським відділом ЗАГС м. Нижній Новгород (а.с. 83, 94, 98). Крім того, з заявою до приватного нотаріуса Конопацької О.Б. звернулася дочка померлого [PERSON] - [PERSON] , яка зазначила, що їй відомо про наявність заповіту спадкодавця, посвідченого 28 вересня 2016 року, на все належне йому майно на користь [PERSON] , зі змістом якого вона ознайомлена. Цієї заявою повідомила, що на день відкриття спадщини не була непрацездатною за віком чи за станом здоров`я та права на обов`язкову частку у спадщині у відповідності зі статтею 1241 Цивільного кодексу України, зміст якої їй нотаріусом роз`яснено, не має (а.с.99). Згідно з ч.1 п.4 ст. 57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до заповіту, посвідченого 28 вересня 2016 року Мануйловою Г.В., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 586, [PERSON] усе його майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповів [PERSON] , [INFO] (а.с.89). Згідно з повідомленням КП «Жилкомсервіс» від 12.07.2017 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 17.12.1986 р. по день смерті [INFO] . Знятий з реєстрації 19.05.2017 р. На день смерті був зареєстрований один (а.с. 106). Листом від 06.06.2017 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи, приватним нотаріусом Конопаьцою О.Б. було доведено до відома представнику [PERSON] - [PERSON] про наявність заповіту спадкодавця, посвідченого 28 вересня 2016 року, на все належне йому майно на користь [PERSON] та відповідно до статті 1241 ЦК України [PERSON] , як непрацездатна за віком вдова спадкодавця, має право на обов`язкову частку у спадщині, яка складає половину частки, що належала б їй у разі спадкування за законом. Згідно з вимогами частини першої ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що непрацездатними громадянами є особи, які досягли встановленого ст.26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Таким чином, обов`язкова частка у спадщині [PERSON] як непрацездатної за віком удови спадкодавця, становить 1/4 частку. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що позивачка [PERSON] є його дочкою. Вона навчалася в міста Харкові та спілкувалася зі своїм дідом [PERSON] , який є свідку дядьком. Потім продовжили підтримувати родинні стосунки. Коли [PERSON] захворів, то допомогу йому надавала [PERSON] . Свідок та його діти ховали дядька [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] та її чоловік навчалися разом у технікумі, де і познайомилися. Потім свідок, її чоловік та [PERSON] з 1958 року працювали на заводі харчових кислот. Потім вони дізналися, що [PERSON] одружився, але через два місяці його дружина замовила контейнер та поїхала. У них народилася дочка, однак від аліментів дружина відмовилася. За все життя [PERSON] лише один раз їздив до міста Нижній Новгород, щоб допомогти дружині на земельній ділянці викорчувати дерева. Навіть по телефону він з сім`єю не спілкувався. Дочка приїздила до [PERSON] всього один раз. З розповідей [PERSON] було відомо, що він спілкується зі своєю родичкою [PERSON] , вона йому допомагає, приносить продукти. Коли він зламав шийку стегна, до лікарні ходили свідок та [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є громадянкою Російської Федерації, постійно мешкає у місті Нижній Новгород, остання реєстрація місця проживання проведена 26 квітня 1975 року (а.с. 94, 95, 97). [PERSON] мав відхилення у стані здоров`я, зокрема перелам лівого стегна, пневмофіброз, ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба ІІ ст. 3 ст. та інші, у зв`язку з чим потребував тривалого лікування та стороннього догляду, що підтверджується відповідною медичною документацією та копіями чеків на медичні препарати (а.с. 21-22, 23-24, 25, 26, 27, 28-32, 33-37). Позивачка [PERSON] займалася похованням [PERSON] , що підтверджується копіями Свідоцтва про поховання, Договору-замовлення № 1317/2 на організацію та проведення поховання, рахунку-замовлення на ритуальні послуги, копіями квитанцій (а.с. 44-48). Згідно з п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду Україні від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд може зменшити розмір обов`язкової частки у спадщині з урахуванням відносин між спадкоємцем та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення, зокрема майнового стану спадкоємця. З урахуванням відносин між спадкоємцем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , а саме, що вони протягом тривалого часу (близько 30 років) не підтримували подружніх відносин, не цікавилися життям один-одного, не мали спільного бюджету та не вели спільне господарство, у добровільному порядку провели поділ спільного сумісного майна подружжя, право на яке вони набули за час фактичного перебування у шлюбі, а також інших обставин, які мають істотне значення, а саме право [PERSON] у встановленому порядку розірвати укладений ним з [PERSON] шлюб за наявності його відповідного волевиявлення, однак за життя він цим правом не скористався, суд приходить до переконання, що розмір обов`язкової частки [PERSON] у спадщині після [PERSON] може бути зменшений судом до 1/16 частини. Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією від 12.10.2017 р.

Outcome: approved