Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті та факту спільного проживання разом із спадкодавцем на момент смерті однією сімєю, вказавши, що народилась у с.Новоселівка Волноваського ( на той час - Тельманівського) району Донецької області, проживала однією сімєю разом із матірю [PERSON], [INFO]. Разом з ними із 1964 року однією сімєю проживав цивільний чоловік матері [PERSON], [INFO]. [PERSON] померла 02 листопада 2005 року, [PERSON] помер 05.07.2006 року, похований на кладовищі у с.Новоселівка. У звязку із похилим віком матері та [PERSON], за час їхнього життя вона піклувалася за ними та доглядала як за рідними матірю та батьком, враховуючи, що з [PERSON] склалися відповідні сімейні відносини. Коли вони померли, здійснила їх поховання. Після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилась спадщина на території Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області. Для оформлення своїх прав на спадщину їй потрібно мати свідоцтво про смерть [PERSON], яке не збереглося з обєктивних причин, у звязку із бойовими діями на Сході України, та підтвердити факт спільного проживання однією сімєю разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини. При звернення до Докучаєвського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області отримала повний Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, відповідно до якого у Державному реєстрі актів цивільного стану відсутня інформація щодо актового запису про смерть [PERSON], книги державної реєстрації актів про смерть знаходяться на тимчасово окупованій території, що виключає можливість видати свідоцтво про смерть. Заявник у судове засідання не зявилась, надала заявою про розгляд справи за її відсутності, вимоги просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області у судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій просить справу розглянути за його відсутності, не заперечує у задоволенні вимог. Заслухавши свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як розяснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. За приписами ч.3 ст.1268 ЦК України , спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тобто до спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяв про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Положеннями статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наявного у справі свідоцтва про смерть серія I-НО № 994214, виданого 15 липня 2017 року центральним районним у м.Маріуполі відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що [PERSON], [INFO], померла 02 листопада 2005 року, у селі Новоселівка, Тельманівського (на цей час Волноваського) району, Донецької області, у віці 89 років, про що 15 липня 2017 року складено відповідний актовий запис № 26 ( а.с.11). Відповідно до доданого до заяви свідоцтва про шлюб, заявник [PERSON] 07.10.1966 року одружилась із [PERSON], про що 07.10.1966 року Будинком одруження виконкому Жданівської міської ради зроблено відповідний запис за № 3662. Її дошлюбне прізвище [PERSON] ( а.с.10). Із свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, вона народилась 14 серпня 1941 року у с.Новоселівка Волноваського району Сталінської ( на цей час Донецької області). Її матірю записано [PERSON] (а.с.12). Відповідно до довідки від 13.09.2017 року № 380/05.00, виданої виконкомом Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області, заявник [PERSON] проживала однією сімєю з 1964 року разом із своєю матірю [PERSON] та [PERSON] у [ADDRESS]. [PERSON] померла 02.11.2005 року. Після її смерті [PERSON] доглядала та поховала за свій рахунок [PERSON], який помер 05.07.2005 [PERSON] помер 05.07.2006 року (а.с.7). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що сімєю заявника знають добре, як місцевих жителів. [PERSON] проживала постійно однією сімєю разом із своєю матірю [PERSON] та її цивільним чоловіком [PERSON] з 1964 року, у тому числі на час їх смерті, тобто на час відкриття спадщини. Коли [PERSON] померла у 2005 році, а потім у 2006 році помер [PERSON], заявник здійснила їх поховання. Суд визнає показання свідків належними та достовірними доказами, оскільки їх показання щодо обставин, які мають значення для справи, підтверджуються довідкою органу місцевого самоврядування. Таким чином, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні встановлено факт смерті [PERSON], яка сталась 05.07.2006 року у с.Новоселівка Тельманівського ( на цей час Волноваського) району Донецької області. Інформація щодо актового запису про смерть [PERSON] у Державному реєстрі актів цивільного стану відсутня, здійснити державну реєстрацію смерті у встановленому законом порядку заявник не має можливості, за відсутності у неї лікарського свідоцтва про смерть, з урахуванням, що медичні документи закладу охорони здоровя та книги державної реєстрації актів про смерть знаходяться на тимчасово окупованій території. Крім тому, суд вважає також встановленим факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] однією сімєю на час відкриття спадщини, у тому числі разом із спадкодавцем [PERSON] однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Встановлення цих фактів має для заявника юридичне значення, оскільки потрібне їй для державної реєстрації смерті спадкодавця [PERSON], отримання свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану громадян, таа надає право на реалізацію свого права на спадщину, як спадкоємця першої черги після смерті її матері [PERSON] та спадкоємця четвертої черги після смерті спадкодавця [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved