Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами 17.06.2011 року укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 734. Від спільного подружнього життя сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин та різні погляди на життя. Позивач вказує, що взаємні стосунки подружжя фактично припинились, подальше спільне життя не можливо, на примирення сторони не згодні. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.07.2021 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи без її участі, в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги та не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. 19.08.2021 року від уповноваженого представника позивача [PERSON] до матеріалів справи надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі сторони відповідача, в якому представник відповідача позов визнав та просив суд шлюб розірвати. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що 17.06.2011 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 734, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії серії [NUMBER] . Від подружнього життя сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , місце проживання яких між сторонами узгоджено. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства не ведуть. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям на час розірвання шлюбу немає. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. У відповідності до положень ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає наявними законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. За змістом ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved