Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа: міськрайонне управління Держгеокадастру у м. Черкаси та Черкаському районі про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи позов тим, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, площею,1,79 га, що розташована на території Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належала спадкодавцю на підставі державного акту. За життя [PERSON] склав заповіт на користь позивача. Звернувшись в установлений законом строк до Черкаської райдержнотконтори з заявою про прийняття спадщини, позивачу було роз'яснено, що крім неї є ще спадкоємці першої черги спадкування за законом: [PERSON], що має право на обов'язкову частку та [PERSON], який не має права на спадкування. Крім того в ході процедури оформлення спадкових прав, нотаріусом було встановлено, що у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не вказаний власник земельної ділянки, хоча в державному акті він зазначається, у зв'язку з чим нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Через невідповідність правовстановлюючих документів вимогам закону, позивач наразі позбавлена права отримати спадкове майно, у зв'язку з чим була змушена звернутись до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач не з'явилась, проте від її представника - адвоката [PERSON] через канцелярію суду надійшла письмова заява про підтримання позовних вимог, розгляд справи без її участі та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, проте в матеріалах справи наявна письмова заява від [PERSON] про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце його проведення повідомлялася в установленому законом порядку відповідно до вимог п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Третя особа - представник міськрайонного управління Держгеокадастру у м. Черкаси та Черкаському районі в судове засідання не з'явився, проте від представника Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в матеріалах справи наявні письмові пояснення. Відзиву на позовну заяву від відповідача [PERSON] до суду не надійшло. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть від 06.05.2015 року, Серії [NUMBER] 08.08.2014 року [PERSON] було складено заповіт, згідно якого все належне йому на день смерті майно він заповів [PERSON]. На заповіті секретарем - [PERSON]. здійснено напис про те, що на день смерті заповідача даний заповіт не змінений і не відмінений. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, що розташована на території Черкаського району, площею 1,79 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і належить спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на землю від 15.11.2002 року, Серії [NUMBER] Згідно листа міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкасах ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 07.02.2018 року № 19/150/18, за даними Державного земельного кадастру земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER] внесена до Національної кадастрової системи. З письмових пояснень представника Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 20.03.2018 року вбачається, що на підставі державного акта на право приватної власності на землю [PERSON] було передано у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,79 га в адмінмежах Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області, Серії [NUMBER] від 15.11.2002 року. На підставі заяви [PERSON] у 2013 році ПП «Геотоп-Сервіс» було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. За розглядом технічної документації державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства у Черкаському районі, 11.03.2013 року вищевказану земельну ділянку було внесено до бази Державного земельного кадастру та присвоєно кадастровий номер: [NUMBER]. Станом на сьогодення,за даними Державного земельного кадастру, земельна ділянка перебуває у приватній власності, а 25.09.2014 року реєстраційною службою Черкаського РУЮ Черкаської області було зареєстровано право оренди терміном на 5 років за СТОВ «Степанки». Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.10.2017 року, земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER], площею 1,7879 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в адмінмежах Степанківської сільської ради Черкаського району Черкаської області перебуває у приватній власності, дані власника відсутні. 25.09.2014 року вказана земельна ділянка передана СТОВ «Степанки» в оренду, строком на 5 років. У зв'язку з відсутністю у Витязі з державного земельного кадастру про землю даних спадкодавця, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується даними листа Черкаської районної державної нотаріальної контори від 31.01.2018 року № 217/02-14 . Згідно витягу із звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок ТОВ «Оціночна компанія «МЕРИЛО» від 28.07.2017 року, вартість земельної ділянки, що розташована в адмінмежах Степанівської сільської ради Черкаського району, площею 17900 м2, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, становить 60500 грн. Відповідно до даних Черкаської райдержнотконтори від 28.03.2018 року № 682/02-14, після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, заведено спадкову справу № 329/2015. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. З заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом та згідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Як вбачається з матеріалів справи, у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку відсутні дані щодо власника земельної ділянки, хоча згідно державного акту на право власності на землю від 15.11.2002 року, Серії [NUMBER] земельна ділянка, що розташована на території Черкаського району, площею 1,79 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить [PERSON] на праві приватної власності. Державний акт про право власності на земельну ділянку є документом, який посвідчує таке право (ст. 126 Земельного Кодексу України). Згідно правової позиції, що викладена в постанові Верховного Суду України від 04.06.2016 року по справі № 6 - 46 цс 14 - відповідно до статі 126 (в редакції чинній до 05.03.2009 року), статей 152, 155 ЗК України державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та цивільно-правових угод. Отже державний акт на право власності на земельну ділянку підтверджує наявність у особи права власності на землю. На підставі вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними, підтверджені належними доказами, ґрунтуються на законі, і виключають обов'язкову частку у спадщині відповідача [PERSON], а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved