Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

\~[PERSON] звернулася до суду з позовом\~ до [PERSON], [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації Харківської про стягнення з кожного з відповідачів аліментів на утримання неповнолітнього\~ [PERSON],\~ [INFO], в\~ розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісяця, але не меш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~ починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначала що є опікуном малолітнього [PERSON] оскільки, згідно рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 21.04.2016 р. батьки малолітнього були позбавлені батьківських прав відносно останнього. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак ухиляються від свого обовязку в звязку з чим позивач в інтересах малолітнього [PERSON] звернутись до суду для примусового стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідачі, які були у встановленому законом порядку повідомлені про час і місце судового засідання до зали суду не зявились. Відповідач [PERSON] подав через канцелярію суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, відповідач [PERSON] заяв, клопотань та заперечень на позов не подавала. Представник третьої особи [PERSON], діючий за довіреністю від 09.10.2017 року № 01-33/973 (а.с. 30), в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідачів за наявними доказами справи. Суд, вислухавши позивача та представника третьої особи, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 085656, виданим 25.06.2007 р. Есхарівською селищною радою Чугуївського району Харківської області (а.с.10). Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 21.04.2016 р. [PERSON] та [PERSON] були позбавленні батьківських прав стосовно малолітнього сина [PERSON] (а.с. 11-13). Відповідно до розпорядження Чугуївської районної адміністрації Харківської області від 13.06.2016 р. № 255 малолітньому [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та призначено його опікуном позивача по справі [PERSON] (а.с. 15). Згідно вимог ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Відповідно до вимог ст.ст.: 180 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; 181 ч. 3 СК України - кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; 191 СК України - аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються з дня предявлення позову. При цьому, відповідно до абзацу 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р., вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ст. 51 Конституції України закріплений обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно вимог ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Дитина проживає разом з опікуном та знаходиться на її утриманні, відповідачі не є пенсіонерами чи інвалідами, відомостей щодо перебування інших осіб на їх утриманні суду не надано. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи, враховуючи матеріальне становище платників аліментів, матеріальне становище позивача і дитини, та з урахуванням ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини з кожного у розмірі 1/4 частини з усіх видів їх доходів щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення з позовом до суду. \~\~\~\~ Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. \~\~\~\~

Outcome: approved