Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2010 року, в якому у них народилися двоє дітей - сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. При цьому зазначила, що з травня 2016 року з відповідачем не підтримують подружніх відносин, останній повернувшись в квітні із зони АТО, став дуже агресивним, майже щоденно вживає спиртні напої та застосовує до неї фізичну силу, що погано відобразилось на її здоров»ї та здоров»ї дітей. Спільних інтересів у них немає, не розуміють один одного, фактично стали чужими людьми і більше трьох місяців поспіль шлюбні стосунки не підтримують. За таких обставин, шлюб набрав формальних рис, що суперечить її інтересам, в зв»язку з чим вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, а тому, просила суд шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі, при цьому, зазначила, що позов підтримує, надала згоду на заочний розгляд справи, після розірвання шлюбу просила присвоїти дошлюбне прізвище «Багинська». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у визначеному законом порядку, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання судової повістки. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності, чи відкладення розгляду справи до суду не подав. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 071226, виданого 18 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 18 вересня 2010 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 90. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові «Корчак», дружині «Багинська-Корчак» В шлюбі у них народилися двоє дітей, сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір»ю. Також судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, такі не підтримують протягом трьох останніх місяців. Взаєморозуміння та примирення досягти не можуть. Позивач наміру зберегти шлюб не має. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved