Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на: 1/2 частину домоволодіння № 23 по вулиці Ломоносова у с.Степанівка м.Херсон; 1/2 частину земельної ділянки площею № 0,0827 га, що розташована по вулиці Ломоносова, 23 у с.Степанівка м.Херсон, кадастровий номер 6510192500:01:007:0006. В обґрунтування позову зазначила, що домоволодіння та земельна ділянка придбані в період шлюбу та, відповідно, вона має право на частку у спільній сумісній власності подружжя, виходячи з презумпції рівності часток, їй належить половина вказаної нерухомості. Справа про розподіл майна розглядалася судом, але при розгляді справи в апеляційному суді була залишена без розгляду за заявою [PERSON] Відповідачем подані заперечення на позов, який вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначив, що майно перебуває у іпотеці. Кредит, яким забезпечене спірне майно не виплачений, враховуючий авансовий платіж позивача та сплату кредиту із загального бюджету під час шлюбу, вважає, що позивачеві може належати лише 6/100 домоволодіння та земельної ділянки. Третьою особою подані письмові пояснення на позов, відповідно до яких вважає, що першочерговими вимогами на право власності на іпотечне майно може бути лише у іпотекодержателя, який має право на звернення стягнення на предмет іпотеки. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов в повному обсязі, дали пояснення, аналогічні викладеним у позовні заяві. Відповідач та представник відповідача позов визнали щодо власності позивача лише в частині 6/100 домоволодіння та земельної ділянки з огляду на викладені у письмових запереченнях на позов обставинам. Представник третьої особи повністю підтримав письмові пояснення на позов та вважав його необґрунтованим. Суд, заслухав пояснення сторін по справі встановив наступне. Сторонами визнано та не є спірним у справі, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.02.2003 року, що розірваний за рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 01.12.2011 року, в період шлюбу 16.07.2008 р. придбали у власність жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку, що розташовані за адресою: вулиця Ломоносова, 23 у с.Степанівка м.Херсон, що підтверджено копією договору купівлі-продажу, витягу про реєстрацію права власності. В період шлюбу 15.07.2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 219/08/26Nmv, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 46920,00 долларів США, на придбання житлового будинку за адресою: м.Херсон, вулиця Ломоносова, 23, а останній в свою чергу зобов'язався погасити його строком до 12.07.2028 року щомісячними рівними частками. При цьому [PERSON] не заперечувала проти отримання її чоловіком [PERSON] кредиту, про що свідчить її заява в кредитному договорі. Також 15.07.2016 р. між між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] був укладений договір поруки № 150/26/03, відповідно до якого вона поручилася за виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором № 219/08/26Nmv. Крім того, 16.07.2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] був укладений іпотечний договір, згідно з яким в забезпечення виконання своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором № 219/08/26Nmv [PERSON] надано в іпотеку належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами розташованого за адресою: м.Херсон, вулиця Ломоносова, 23 та земельну ділянку площею 0,0827 га, що розташована у м.Херсон, вулиця Ломоносова, 23, кадастровий номер земельної ділянки 6510192500:01:007:0006 та у зв'язку з посвідченням цього іпотечного договору приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 16.07.2008 року було накладено заборону відчуження зазначених у договорі будинку та земельної ділянки до припинення іпотечного договору й зареєстровано в реєстрі за № 3423. Відповідно до\~ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно\~ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. При цьому, згідно ч.1\~ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Належність спірних об'єктів нерухомості до спільної сумісної власності подружжя в даній справі встановлена судом, виходячи з часу їх придбання та визнання вказаної обставини відповідачем в письмовій заяві, тому вказані обставини згідно ч.1\~ст. 61 ЦПК України\~не підлягають доказуванню. Суд не вбачає наявності підстав для зміни часток у спільному сумісному майні подружжя, оскільки будинок та земельна ділянка були придбані на кошти подружжя, частину яких вони отримали внаслідок укладення відповідачем кредитного договору в інтересах сімї. До теперішнього часу кредит не виплачений, рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 04.12.2015 року з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку стягнуто заборгованість за кредитом, яка утворилася станом на 24.07.2015 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст.23 Закону України «Про іпотеку»\~у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою; особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотедоавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Положення\~Закону України «Про іпотеку»\~про те, що іпотекодавець не має права розпоряджатись майном без згоди іпотекодержателя до закінчення терміну дії іпотеки, не означає, що в судовому порядку не можна поділити майно подружжя шляхом визначення права власності на нього, оскільки право власності подружжя у рівних частках встановлюється законом, право володіння та користування майно не заборонено, а поділ майна подружжя не є розпорядження майном. Тобто, визнання права власності позивача на 1/2частину спірного майна, що є предметом іпотеки не ущемляє прав банку. Враховуючи, що за виконання умов кредитного договору несуть відповідальність, як відповідач [PERSON], так і позивач [PERSON], яка виступає поручителем, доказів придбання спірного майна саме за особисті кошти будь-кого з подружжя суду не надано, суд не вбачає підстав для зменшення частки позивача у спільному майні та приходить до висновку, що ідеальні частки позивача та відповідача у спірному майні є рівними, вимоги позивача про визнання за нею права власності на 1/2 частину спірного майна є законними та обґрунтованими. Виходячи з вартості спірного майна, що зазначена у договорі купівлі-продажу в загальному розмірі 323093,20 грн. та частку сторін, на користь держави підлягало стягненню судовий збір в розмірі 1615,47 грн. ( 1 % від 1/2 вартості майна). Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1420,00 грн. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 195,47 грн., а на користь позивача 1420,00 грн. Доказів наявності витрат на правову допомогу суду не надано, в поясненнях представник позивача зазначив, що сторона позивача не наполягає на стягненні правової допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved