Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 02.06.2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу стало те, що шлюб фактично розпався, сторони з листопада 2016 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть та сімейно-шлюбних відносин не підтримують. Подальше збереження шлюбу є недоцільним, так як подружжя втратило інтерес один до одного, кожен із них живе своїм життям та інтересами, а тому примирення між ними є неможливим. А тому, просила шлюб розірвати, малолітніх дітей залишити на проживання з нею, прізвище при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати, стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору. Позивачка в судове засідання не зявилася, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.25). Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 19-24). З урахуванням думки позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб Серія 1-НМ № 095960, сторони 02.06.2011 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 681 (а.с. 4). Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6). Позивачка стверджує, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, вони не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. На думку позивачки шлюб їх існує формально, миритися вона не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. Крім цього, спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей немає, оскільки, на даний час вони проживають з позивачкою. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 02.06.2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 681 слід розірвати. Малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] після розірвання шлюбу залишити на проживання з матір`ю [PERSON], [INFO] Прізвище [PERSON] при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача також слід стягнути на користь позивачки понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 141, 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved