Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 21 лютого 2003 року по [INFO] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, в якому народився син [PERSON] , [INFO] . 5 жовтня 2009 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було ухвалено рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви - 11 червня 2009 року, до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . У зв`язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму та ростом цін, визначений судом розмір аліментів не дозволяє їй забезпечити матеріально дитину всім необхідним для забезпечення її гармонійного розвитку. Просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 5 жовтня 2009 року по справі №2-2403/09 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, і до досягнення сином повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористався. 5 листопада 2020 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно із копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 21 лютого 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21 лютого 2003 року, про що зроблено актовий запис №70. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 червня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №433. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 21 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області встановлено, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 21 серпня 2008 року, про що зроблено актовий запис № 327. Прізвище дружини після розірвання шлюбу - [PERSON] . Згідно з копією рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 жовтня 2009 року по справі № 2-2403/09 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви - 11 червня 2009 року, до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . Рішення набрало законної сили 15 жовтня 2009 року. Відповідно до копії довідки Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №10273 від 6 липня 2020 року до складу сім`ї/зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] , входять: [PERSON] , [INFO] , сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 9 жовтня 2009 року було відкрито виконавче провадження ВП №15551826 з примусового виконання рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 жовтня 2009 року по справі №2-2403/09 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 9 жовтня 2009 року. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки саме стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, є обґрунтованим та розумним. Такий розмір аліментів, на відміну від аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, дійсно забезпечить нормальні потреби неповнолітньої дитини для її гармонійного розвитку. Крім того, розмір аліментів підлягає зміні з часу набрання цим рішенням законної сили, про що роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved