Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона проживає у неприватизованій кімнаті [ADDRESS] , в якій зареєстрована, але фактично не проживає з 2016 року її донька [PERSON] . Відповідач ніяких зобов`язань по утриманню квартири не несе, комунальні послуги не сплачує, її речі у квартирі відсутні. Позивач вказує, що наявність зареєстрованої, але не проживаючої в її кімнаті особи, утворює матеріальні проблеми, пов`язані з нарахуванням комунальних послуг та інших платежів. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст.280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. Згідно договору № 71 від 04.01.2018, укладеного між Чугуївським професійним аграрним ліцеєм та [PERSON] , остання є наймачем кімнати [ADDRESS] (а.с.). У зазначеній квартирі разом з позивачем зареєстрована її донька [PERSON] (а.с. 11), однак вона фактично там не проживає з 2016 року, про що складено акт від 20.06.2019 (а.с. 12). Відповідно до ст. 71 ЖК України, право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане житлове приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації з 2016 року, житловою площею кімнати не користується, житлово-комунальні послуги та витрати на утримання квартири не сплачує, домовленості з позивачем про збереження користування житлом понад строк укладено не було, а тому правових підстав для подальшої її реєстрації у кімнаті, наймачем якої є позивач, наразі немає, внаслідок чого відповідача необхідно визнати такою, що втратила право користування вищевказаною кімнатою. Таким чином, позивач не може реалізувати свої права користування та розпорядження майном, оскільки в квартирі, наймачем якої вона є, зареєстрована її донька відповідач, яка фактично не проживає за місцем реєстрації з 2016 року, тому вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є обґрунтованими та законними., Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: approved