Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про повернення наданого відповідачу завдатку за придбання нерухомого майна у розмірі 3800,00 доларів США, що в еквіваленті згідно курсу НБУ станом на дату розрахунку 27 січня 2014 року становило 30373,40 грн. У позовній заяві позивач зазначила, що 31.08.2013 між нею та відповідачем відбулося часткове виконання усної угоди щодо купівлі нерухомого майна - передання відповідачу коштів у розмірі 2000 доларів США. З цих же підстав 04.10.2013 року відповідачу було передано 1800 доларів США. Про отримання відповідачем вказаних коштів [PERSON] надала розписки. Оскільки відповідач в обумовлений строк угоди про купівлю-продаж будинку не уклала, вона зобов'язана повернути суму завдатку в розмірі 3800,00 доларів США, що в еквіваленті згідно курсу НБУ станом на дату розрахунку 27 січня 2014 року становило 30373,40 грн. Відповідач у судовому засіданні позов визнала. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Суду пояснила, що на даний момент курс долара США до гривні зріс, а тому і розмір боргу в гривнях зріс. Просила суд позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти стягнення з неї коштів у розмірі, який еквівалентний на даний час 3800,00 доларів США заперечила. Суду пояснила, що кошти отримала та буде їх повертати, однак в гривні за курсом, зазначеним у позовній заяві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачем зобов'язання за договором завдатку, а із обставин справи випливають зобов'язальні правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Так не підлягають доказуванню обставина отримання відповідачем [PERSON] від позивача [PERSON] завдатку в розмірі 3800,00 грн. за укладення договору купівлі-продажу будинку, обставина не виконання відповідачем взятого на себе зобов'язання по укладенню такого договору та обставина не повернення цих коштів, оскільки визнається сторонами. Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч. 1 ст. 570 Цивільного процесуального кодексу України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Обставина не визнання відповідачем еквіваленту суми отриманих та не повернутих нею коштів у гривні судом спростовується наступним чином. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Оскільки сторони є вільними в укладенні угод, а умови зазначеної в позові угоди та чинне законодавство не містять заборони щодо її укладення в іноземній валюті, враховуючи визнану сторонами обставину отримання коштів в іноземній валюті, суд вважає, що повернення коштів також повинно відбутися у тій валюті, в якій вони отримувалися відповідачем, тобто в доларах США. Такого висновку суд дійшов з огляду на наявність у позивача, як фізичної особи, права на відсутність будь-яких ризиків у правовідносинах з іншими фізичними особами, а також на захист від спричинення будь-якої шкоди внаслідок її правомірних дій. Таким чином суд вважає, що отримані в іноземній валюті кошти відповідач зобов'язана повернути в іноземній валюті. З цих підстав суд вважає, що при вирішенні даного спору з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у доларах США із зазначенням еквіваленту у гривні згідно офіційного курсу НБУ станом на день винесення рішення з 14.00 год. 30 липня 2014 року - по курсу 100 доларів США = 1200,3188 гривень, що жодним чином не порушить прав відповідача, оскільки зміна курсу долара США до гривні не змінює обсягу її зобов'язання, вираженого в іноземній валюті. Досліджені в судовому засіданні обставини справи підтверджують належну обґрунтованість доказами вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь коштів у розмірі 3800,00 доларів США, що в еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ станом на дату розрахунку 30 липня 2014 року становить (3800,00 доларів США х 12,003188 гривень (за 1,0 долар США) =) 45612,11 гривень, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору пропорційно ціні позову за курсом гривні до долара США на момент сплати судового збору - в розмірі 303,73 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.124 Конституції України, ст.ст. 11, 15, 16, ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 570 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved