overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через аморальний спосіб життя відповідача, який зраджує у супружній вірності. Їх шлюб існує тільки формально і його слід розірвати. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач у судове засідання не зявилася, оскільки заявила клопотання про розгляд справи без її участі, при цьому просила задоволити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 17). Відповідач в судове засідання також не зявився, натомість подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечив щодо їх задоволення (а.с. 18). Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований 31 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №379 (а.с. 4). Відповідно до частини другої ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з частиною третьою ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст. 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб носить лише формальний характер. За таких обставин справи, позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позов суд також враховує те, що у відповідності до приписів частини четвертої ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позовні вимоги [PERSON] визнані відповідачем безумовно, тому підлягають задоволенню без зясування і дослідження інших обставин справи (абзац третій пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції). При цьому судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різних поглядів на сімейні відносини. Відповідач зловживає алкогольними напоями, в результаті чого між ними виникають постійні сварки та скандали. Не підтримують сімейних відносин, тому їх шлюб існує тільки формально і його слід розірвати. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач у судове засідання не зявилася, оскільки заявила клопотання про розгляд справи без її участі, при цьому просила задоволити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявився, натомість подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при цьому визнав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований 21 травня 2005 року у виконкомі Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №14 (а.с. 3). Від даного шлюбу у сторін народилася дитина син [PERSON] Іванович, [INFO] (копія свідоцтва про народження, а.с. 6). Відповідно до частини другої ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з частиною третьою ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст. 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб носить лише формальний характер. За таких обставин справи, позов підлягає задоволенню. Задовольняючи позов суд також враховує те, що у відповідності до приписів частини четвертої ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Позовні вимоги [PERSON] визнані відповідачем безумовно, тому підлягають задоволенню без зясування і дослідження інших обставин справи (абзац третій пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції). При цьому судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 08.06.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 405. Від шлюбних відносин сторони мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою. Позивач зазначила, що після народження сина сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, між ними постійно виникали сварки. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, відсутнє взаєморозуміння. [PERSON] зазначила, що у липні 2014 р. сталася чергова сварка з відповідачем, в результаті якої позивач зібрала свої речі та речі сина і переїхала проживати окремо від чоловіка. З цього ж часу спільне господарство з [PERSON] не ведеться та сумісне проживання подружжя остаточно припинено.На думку позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, про що зазначив у поданій до суду заяві, у якій також просив розглядати справу без його участі. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім'я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.06.2013 р. вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище «Полусмяк» на прізвище чоловіка «[PERSON]». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачем заявлено вимогу про залишення її шлюбного прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити її шлюбне прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстровано 01.12.2012 у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 677. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси , наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Позивач з відповідачем спільного господарства не ведуть. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки з квітня 2015 року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, [PERSON] повернувся жити до свого минулого місця проживання. Спорів майнового характеру та щодо місця проживання дитини немає. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, а також просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Семикрасова». Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, про що зазначив у поданій до суду заяві, у якій також просив розглядати справу без його участі. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Зі свідоцтва про одруження серіїї І-ВЛ № 194891, виданого 01.12.2012 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище «Захарченко» на прізвище чоловіка «Семикрасова» (а.с. 5). При цьому, відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачем заявлено вимогу про залишення її шлюбного прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити\~ її шлюбне прізвище - «Семикрасова». Відповідно до ст. 88 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстровано 04.12.2010 у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Позивач з відповідачем спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що, спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Спорів майнового характеру та щодо проживання дитини немає. [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Рвачова». Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, про що зазначив у поданій до суду заяві, у якій також просив розглядати справу без його участі. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Зі свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ № 148690, виданого 04.12.2010 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище «Разінькова» на прізвище чоловіка «Рвачова» (а.с. 4). При цьому, відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачем заявлено вимогу про залишення її шлюбного прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити\~ її шлюбне прізвище - «Рвачова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстровано 05.08.1995 у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 563. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишається проживати з позивачем. Позивач зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя, виховання дитини та ведення сумісного господарства. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем припинено, сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Подружжя існує лише формально. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе. Позивач просила судові витрати покласти на відповідача. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, а також просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Лифар». Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Зі свідоцтва про одруження серіїї 1-ВЛ № 001142, виданого 05.08.1995 міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище «Корчагіна» на прізвище чоловіка «Лифар» (а.с. 4). При цьому, відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачем заявлено вимогу про залишення її шлюбного прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити\~ їй шлюбне прізвище - «Лифар». Відповідно з положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір за подання позову у розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстровано 06 червня 1992 року у Палаці одруження «Центральний», актовий запис № 796. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем припинено. Подружжя існує лише формально. Спільного господарства сторони не ведуть. Спорів майнового характеру та щодо місця проживання дитини немає. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе. У судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що збереження шлюбу неможливо, оскільки сторони фактично не підтримують шлюбні відносини більше двох років, втратили почуття любові один до одного. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу.. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Зі свідоцтва про одруження серіїї IV-ВЛ № 263702, виданого 06.06.1992 Палацом одруження «Центральний», вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище «Пахуча» на прізвище чоловіка «Васильєва» (а.с. 7). При цьому, відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачем заявлено вимогу про залишення її шлюбного прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити\~ її шлюбне прізвище - «Васильєва».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстровано 09.08.2003 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Червонозаводського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 259. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем припинено. Подружжя існує лише формально. Спільного господарства сторони не ведуть. Спорів майнового характеру та щодо місця проживання дитини немає. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, а також просила суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, про що зазначив у поданій до суду заяві, у якій також просив розглядати справу без його участі. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім'я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Зі свідоцтва про одруження серіїї [NUMBER], виданого 09.08.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Червонозаводського районного управління юстиції міста Харкова, вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с. 4). При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачем заявлено вимогу про залишення її шлюбного прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити її шлюбне прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved