Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка вказує, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.11.2019 р. було ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на її утримання, у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00грн. щомісячно, починаючи з 10.09.2019 року до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Позивачка стверджує, що на даний час значно зросли витрати на оплату комунальних послуг, харчування, одяг, прожиття, а тому визначений розмір коштів не може в повній мірі забезпечити усіх потреб, у зв`язку з цим просить збільшити розмір стягуваних аліментів до 8 000,00 грн. Ухвалою суду від 9 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримала, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, водночас подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, при цьому, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі №161/15253/19 від 07.11.2019р. з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] стягуються аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00грн. щомісячно, починаючи з 10.09.2019 року до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Позивачка стверджує, що з часу винесення судового рішення на даний час значно зросли витрати на оплату комунальних послуг, харчування, одяг, прожиття, присуджені аліменти є недостатніми для забезпечення усім необхідним. Крім того, зауважує, що вона є непрацездатною, має другу групу інвалідності. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, які зобов`язаний сплачувати відповідач на користь позивача, суд виходить з таких мотивів та положень закону. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Згідно з ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що малолітня дитина на даний час проживає з позивачкою. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка хворіє та має другу групу по інвалідності довічно (а.с. 6, 8-12). Згідно із ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У ч. 3 ст. 80 Сімейного кодексу України вказано, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд, виходячи із принципу розумності та справедливості, з огляду на те, що відповідач зобов`язаний надавати дружині, з якою проживає дитина віком до трьох років, утримання, беручи до уваги те, що [PERSON] в даний час у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох річного віку не отримує заробітної плати, є непрацездатною, має другу групу інвалідності, а отже не має змоги забезпечувати себе всім необхідним, що забезпечувало б збереження її здоров`я, матеріальне становище відповідача, визнання відповідачем позовних вимог, тому суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню та слід збільшити розмір стягуваних аліментів, визначених рішенням Луцького міськрайонного суду від 7 листопада 2019 року у справі №161/15253/19, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліментів на її утримання з 5 000,00грн. на 8 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 908,00 грн. судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved