Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем, [PERSON], її мати [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу народилася вона - [PERSON], [INFO]. В Свідоцтві про її народження, актовий запис № 4 від 29 березня 1996 року, її батьком записано [PERSON] 22 червня 1998 року шлюб між її батьками, [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Батько на теперішній час мешкає окремо від неї та її матері. Аліменти на її утримання стягувалися з відповідача до досягнення нею 18 років. На теперішній час, у зв'язку з досягненням нею 18-річного віку стягнення аліментів було припинено. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, передбачена можливість присудження аліментів на повнолітніх дочку, сина до досягнення ними 23-річного віку у випадку, якщо вони продовжують навчання і, у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Вона поступила та навчається у Слов'янському хіміко - механічному технікумі на денній формі навчання на контрактній основі, строк навчання до 30 червня 2015 року, у зв'язку з цим, перебуває у матеріальній скруті та потребує матеріальної допомоги. За договором про навчання № 356 від 12 серпня 2013 року, загальна сума за весь період навчання складає 11600 гривень. Її мати та вона внесли за навчання у Слов'янському хіміко - механічному технікумі за квитанцією № ВКТ від 15 серпня 2013 року за перший рік навчання 5800 грн. Вважає, що батько повинен їй допомагати сплачувати за навчання в технікумі і тому половину вартості навчання необхідно з нього стягнути на її користь. Крім того, навчання в технікумі потребує постійних витрат на придбання літератури, канцелярських приладів, Крім того, їй необхідно придбати одежу, мати належне харчування, а також інші необхідні потреби протягом всього часу навчання. Батько більше нікому не сплачує аліменти. Добровільно матеріальної допомоги їй батько не надає, хоча має реальну можливість на це. Згідно ст. 187 ч.3 СК України аліменти стягуються з одного з батьків за рішенням суду. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця с. Тетянівка, Слов’янського району Донецької області, на свою користь 2950,00 грн. в рахунок понесених витрат на оплату першого року навчання у Слов'янському хіміко - механічному технікумі Донецької області. Також, просить суд стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця с. Тетянівка, Слов’янського району Донецької області, на свою користь аліменти на її утримання, в розмірі 700 грн. щомісячно на період продовження навчання з дня подачі заяви - 03 квітня 2014 року до 30 червня 2015 року, але не менше 1/4 частини всіх доходів відповідача. До судового засідання позивачка [PERSON] не з»явилася. Направила до суду Заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с. 19,20,26). Про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресою і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомленні суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, відповідно до ст. 77 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.9). 22 червня 1998 року шлюб між батьками позивачки, [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.8). Батько на теперішній час мешкає окремо від позивачки та її матері. Аліменти на утримання позивачки стягувалися з відповідача до досягнення позивачкою вісімнадцятирічного віку. На теперішній час виплата аліментів припинена. Як вбачається з Довідки № 065/14 від 21 березня 2014 року, наданої Слов'янським хіміко-механічним технікумом, [PERSON] дійсно навчається в зазначеному закладі з 01 вересня 2013 року та буде навчатися по 30 червня 2015 року на денному відділенні на контрактній формі навчання (а.с.6). Згідно Договору навчання № 356 від 12 серпня 2013 року, загальна сума за весь період навчання складає 11600 гривень (а.с.7). Згідно Довідки Слов'янського хіміко - механічного технікуму № 050 від 21 березня 2014 року, протягом 2013 року була сплачена вартість навчання в сумі 5800 (п'ять тисяч вісімсот грн. 00 коп.) (а.с.11). Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку ( доходу) платника аліментів з урахуванням обставин. У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний суд роз»яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Тобто вказана стаття встановлює, що суд повинен враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, яких він відповідно до вимог Сімейного кодексу зобов»язаний утримувати ( Глави 9, 15,16 Сімейного Кодексу України). Отже, суд повинен повно та всебічно встановити обставини, на які посилаються сторони, щодо виникнення права на отримання аліментів та їх розміру, і ці обставини повинні бути доведеними належними та допустимими доказами відповідно до ст. 60 ЦПК України. Згідно Довідки виданої Маяківською сільською радою, Слов'янського району Донецької області № 403 від 17 березня 2014 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] разом із своєю матір'ю, [PERSON], [INFO] ( а.с.4). Згідно Довідки виданої Маяківською сільською радою, Слов'янського району Донецької області № 404 від 17 березня 2014 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Самостійного заробітку позивачка не має, стипендію не отримує, відсутнє майно що належить їй на праві приватної власності, що надавало б можливості отримувати грошовий дохід, зазначене вказує на те, що вона немає можливості самостійно забезпечувати себе матеріально на час навчання та дійсно потребує матеріальної допомоги. Але суд вважає, що оскільки позивачка є повнолітньою та працездатною,у відповідності до чого повинна усвідомлювати та здійснювати розподіл потреб матеріального характеру у відповідності до існуючих доходів. Суд також враховує, що [PERSON] є повнолітньою та працездатною особою і, незважаючи на її навчання мусить докладати певних зусиль для забезпечення своєї життєдіяльності та навчання. Судом встановлено, що відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на період навчання саме в розмірі ? частини усіх видів його доходів. Також судом, при вирішення розміру аліментів, враховується стан здоров'я відповідача. Відповідно до ч.9 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. З огляду на зазначене, а також враховуючи той факт, що позивачем не надано суду жодних доказів того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі 700 грн, на наявність таких доказів позивач не посилається, суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення аліментів на її користь підлягають повному задоволенню у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів відповідача, щомісяця, також з урахуванням вимог ч.2 ст. 182 СК України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 30% прожиткового мінімуму на одну особу. На підставі ст. 191 СК України, суд дійшов висновку, що аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред'явлення позову до суду, тобто з 03 квітня 2014 року та по 30 червня 2015 року, час закінчення навчання в навчальному закладі. Також, у відповідності до Договору про навчання № 356 від 12 серпня 2013 року, укладеного між Слов'янським хіміко-механічним технікумом та [PERSON], загальна вартість освітньої послуги за весь термін навчання становить 11600 грн., загальна вартість освітньої послуги за навчальний рік становить 5800 грн.(а.с.7). З наданої копії квитанції № ВКТ10.413686.1 від 15 серпня 2013 року вбачається, що позивачкою було сплачено на користь Слов'янського хіміко-механічного технікуму 5800 грн., з призначенням-сплата за навчання (а.с.5) Стосовно позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь 2950 грн. в рахунок понесених нею витрат за оплату першого року навчання у Слов'янському хіміко-механічному технікумі, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню,оскільки відшкодування батьками повнолітньої дитини витрат на оплату навчання не передбачено чинним законодавством, та ці витрати не є витратами викликаними особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, хворобою, каліцтвом). Відповідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати по справі - судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь держави. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial