Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому, зазначила, що з відповідачем вони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач сплачує аліменти по рішенню Ружинського районного суду Житомирської області від 21.12.2005р. в розмірі 1\\4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно. В зв'язку з постійним ростом цін позивачки зазначає, що у неї не вистачає коштів на утримання дитини, а тому вона просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] до 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно. В суд позивачка та відповідач подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідач - визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони є батьками [PERSON], який норадився [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про його народження та з копії про укладення шлюбу позивачки. Главою 15 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Якщо сторони такої згоди не дійшли, кошти на утримання дитини присуджуються рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). 2 При вирішенні питання щодо розміру вказаних , суд повинен керуватись положеннями ст. 182 СК України, якою передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 21 грудня 2005 року з відповідача на користь позивачки, прізвище якої на даний час змінено з Грек на Джаман, на утримання їхньої малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі 1\\4 частки всіх видів доходу(заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу Україгт розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках , передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом всього часу судового розгляду. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З врахуванням вказаного, суд приходить до впевненості, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам законодавства та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб. А тому з вказаних підстав позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: approved