overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання з`явились, позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві, позивач вказала ,що створила іншу сім`ю та примирення не можливе , прохала після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач позов про розірвання шлюбу визнав , також вважає , що примирення та збереження сім`ї не можливе. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 07.06.2006 року сторони уклали шлюб, зареєстрований центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції , за актовим записом № 516. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з липня 2015 року , спільне господарство не ведуть. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають значення. Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки , суд вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі, тому шлюб підлягає розірванню . Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати - судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 04.05.2019 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис №180. Від шлюбу дітей не мають. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є втрата почуттів один до одного, відсутність взаєморозуміння та різні бачення шляхів подальшого розвитку сім`ї. Сім`я розпалася та існує формально, кожен має різні погляди на шлюб та сім`ю. Майнових спорів між подружжям немає. Позивач вважає, що примирення з відповідачем та відновлення сімейних відносин є безперспективним. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб між сторонами триває лише формально, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї не можливе. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оскільки шлюб між сторонами триває лише формально, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї неможливе, позов підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Судові витрати складаються з витрат із сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. Позивач не наполягала на стягненні судових витрат з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 25.10.2009 року у виконавчому комітеті Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис №15. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір»ю. Спільне життя у сторін не склалося. Під час сумісного проживання виявилося, що сторони мають несумісні характери та різні погляди на взаємовідносини між подружжям, мають різні уявлення на сімейний уклад. Внаслідок чого відносини між ними погіршилися, вони втратили взаєморозуміння, між сторонами почали часто виникати конфлікти. В сімї виникла несприятлива психологічна атмосфера і подальше сумісне життя стало недоречним. За спільним рішенням рік тому сторони припинили подружні відносини і сумісне проживання. З того часу разом не проживають, спільного господарства не ведуть, відсутній спільний бюджет, спільні плани на майбутнє життя також відсутні. Позивач вважає, що шлюб фактично розпався, а тому виникла необхідність його розірвати. Позивач вважає, що примирення з відповідачем та відновлення сімейних відносин є безперспективним. Позивач просить визначити її прізвища після розірвання шлюбу «Ярова». Позивач у судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила суд розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 25.10.2009 року у виконавчому комітеті Гнатківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області між сторонами зареєстрований шлюб, актовий запис №15. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір»ю. Спільне життя у сторін не склалося. Під час сумісного проживання виявилося, що сторони мають несумісні характери та різні погляди на взаємовідносини між подружжям, мають різні уявлення на сімейний уклад. Внаслідок чого відносини між ними погіршилися, вони втратили взаєморозуміння, між сторонами почали часто виникати конфлікти. В сімї виникла несприятлива психологічна атмосфера і подальше сумісне життя стало недоречним. За спільним рішенням 10 місяців тому сторони припинили подружні відносини і сумісне проживання. З того часу разом не проживають, спільного господарства не ведуть, відсутній спільний сімейний бюджет. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оскільки шлюб між сторонами триває лише формально, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї не можливе. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Судові витрати складаються з витрат із сплати судового збору у розмірі 704,80 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 700 грн. Позивач просить судові витрати стягнути з відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що відсутність взаєморозуміння, подружня зрада з боку відповідача протягом останніх трьох років та, виникаючі на цьому грунті сварки і скандали, сприяло втраті почуття любові та поваги один до одного, і стало підставою для неможливості подальшого спільного життя подружжя і збереження сім'ї. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, які просила задовольнити. Відповідач заперечував проти доводів позову стосовно подружньої зради але погодився на розірвання шлюбу через небажання і надалі терпіти неправильне відношення до нього з боку позивачки. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. З пояснень сторін і матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.07.1991р., а.с.6, від якого неповнолітніх дітей не мають. З початку 2011р. сторони, хоч і проживають в одній квартирі, але подружні стосунки не підтримують і ведуть відокремлене господарство. Відсутність взаєморозуміння між сторонами та різні погляди на подружні стосунки стали причиною частих сварок між ними, що, в свою чергу, сприяло втраті почуття любові та поваги один до одного й стало підставою для неможливості подальшого спільного життя подружжя і збереження сім'ї. Наданий судом сторонам строк на примирення не допоміг сторонами примиритися. На підставі зазначеного вище суд дійшов висновку, що протягом останніх трьох років шлюб між сторонами носить формальний характер. На примирення позивачка не згодна. У зв'язку з цим шлюб підлягає розірванню тому, що: -відповідно до вимог ст.51 Конституції України і ч.1 ст.24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка; -згідно ч.2 ст.112 цього Кодексу - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. * З пояснень сторін, судом встановлено, що спільне майно вони не ділили. * Згідно ст.113 СК України - особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У поданому позові позивачка заявила бажання після розірвання шлюбу залишити собі прізвище чоловіка - [PERSON]. * На підставі ст.ст. 112,113 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 03 грудня 2003 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Боблівською сільською радою Турійського району Волинської області, запис за № 13. Від спільного подружнього життя мають пятеро малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], подружніх відносин не підтримують. Вказуючи, що їхній шлюб існує лише формально і його збереження суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей, просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, просила справу розглядати у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомляв, заяву про розгляд справи без його участі не подавав. Враховуючи, що в судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснювалося. Відповідно до вимог статті 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до положень частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 03 грудня 2003 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Боблівською сільською радою Турійського району Волинської області, запис за № 13 (а.с. 4). Від шлюбу мають пятеро малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 5-9). Судом встановлено, що позивач та відповідач подружніх відносин не підтримують та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн 20 коп. На підставі викладеного, статей 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 04.05.2017 р. перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 156. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , з червня 2019 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вказуючи, що їхній шлюб існує лише формально і його збереження суперечить її інтересам, просить не вживати заходів для примирення та шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 19, 25), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав, у зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи (в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК). Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК). Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до положень ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 04.05.2017 р. перебувають у шлюбі, який зареєстрований Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 156 (а.с. 8). Під час шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 9). Судом встановлено, що позивач та відповідач з червня 2019 р. проживають окремо, спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] звернуласядо суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що воназ 05 квітня 1997 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва. Від шлюбу у них дітей немає. Вказуючи, що близько 10 років вони проживають окремо та подружніх відносин не підтримують, їхній шлюб існує лише формально і його збереження суперечить її інтересам, просилашлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, у позовній заяві просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, 22 листопада 2018 року подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, та просив справу розглядати без його участі. Враховуючи, що в підготовче судове засідання учасники судового розгляду не з'явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положень частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 05 квітня 1997 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району міста Києва, актовий запис за № 419 (а.с. 15). Судом встановлено, що позивач та відповідач подружніх відносин не підтримують, близько 10 років проживають окремо, спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до вимог частини 1 статті 142 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 352 грн 40 коп. Решту сплаченого судового збору в розмірі 352 грн 40 коп. залишити за позивачем. На підставі викладеного, статей 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

[PERSON] звернуласядо суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що воназ 06 квітня 2010 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Соловичівською сільською радою Турійського району Волинської області. Під час шлюбу у них народилася одна дитина: [PERSON], [INFO]. Вказуючи, що понад рік вони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, їхній шлюб існує лише формально і його збереження суперечить її інтересам, просилашлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує із викладених у ньому підстав, та просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, та просив справу розглядати без його участі. Враховуючи, що в підготовче судове засідання учасники судового розгляду не з'явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положень частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 06 квітня 2010 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Соловичівській сільській раді Турійського району Волинської області, актовий запис за № 4 (а.с. 7). Під час шлюбу у них народилася одна дитина: [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Судом встановлено, що позивач та відповідач подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, як особа з інвалідністю ІІ групи, відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то відповідно до вимог частини 1 статті 142 ЦПК України, пункту 1.2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави слід стягнути 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову, - 352 грн 40 коп. судового збору. На підставі викладеного, статей 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 10 листопада 2004 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Галинівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 7. Під час шлюбу у них народилось п`ятеро дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказуючи, що подружні відносини між ними фактично припинені, вони проживають окремо, їхній шлюб існує лише формально, просила позов задовольнити та шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, 13 січня 2020 року подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, та просила справу розглядати без її участі (а.с. 34, 36). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с. 35), про причини неявки суд не повідомляв, заяву про розгляд справи без його участі та відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 11 лютого 2020 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Відповідно до положень частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З матеріалів справи видно, що сторони з 10 листопада 2004 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Галинівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 7 (а.с. 5). Під час шлюбу у сторін народилось п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-10). Діти проживають разом з позивачем. Судом встановлено, що позивач та відповідач тривалий час проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп. На підставі викладеного, статей 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved