Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2318 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову до суду до повноліття дитини; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2318 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову до суду до повноліття дитини. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що з 19.12.2003 року по 30.09.2016 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач участі у вихованні дітей не приймає, від виконання своїх батьківських обов`язків ухиляється, будь-якої допомоги на утримання дітей добровільно не надає, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань та відзив на позов до суду не надав. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року\~№789- ХІІ\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя\~ст.181 СК України). Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та такий розмір гарантується. Статтею 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В судовому засіданні встановлено, що з 19.12.2003 року по 30.09.2016 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.09.2016 року шлюб між сторонами, який 19.12.2003 року зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Центрального районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис №351, розірвано. У шлюбі у сторін народились діти: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.05.2005 року, та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.03.2009 року. Діти проживають разом з матір`ю в квартирі за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на її повному утриманні. З огляду на викладене, у зв`язку з тим, що відповідач, який неодноразово викликався в судове засідання, не надав заперечень проти позову, доказів про наявність у нього інших утриманців, та про те, що він неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати на користь позивачки на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2318,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, та на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2318,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved