Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 20.01.2007 у Відділі РАЦС Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 5; після розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сімейні стосунки між сторонами не склалися. У 2014 році чоловік скоїв вбивство свого батька, наступного дня був затриманий, надалі засуджений, і вже сім років поспіль перебуває у місцях позбавлення волі. Відразу після його затримання сторони припинили усі стосунки, не бачилися і навіть не спілкувалися. Позивачу відомо, що наразі відповідач захворів на відкриту форму туберкульозу і перебуває на лікуванні в ДУ «Північна виправна колонія № 90». Отже, вже доволі тривалий час, як зазначає позивач, їх сім`я існує лише формально, фактично вона розпалася і між подружжям не лишилося нічого спільного. [PERSON] втратила до чоловіка почуття довіри, поваги і любові. [PERSON] здається позивачеві небезпечним, вона його боїться, хвилюється за свою дитину і переконана, що сімейні відносини між сторонами не відновити. З цих причин позивач наполягає на розірванні шлюбу. Спорів майнового характеру та щодо місця проживання дитини наразі немає. 30.06.2021 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с. 17-18). Представник позивача адвокат Сугачева Н.Л. подала до суду\~ заяву,\~ в якій\~ просила розгляд справи проводити у відсутність позивача та її представника. Згідно повідомлення ДУ «Північна виправна колонія (№90)», [PERSON] не перебуває серед засуджених та осіб, які взяті під варту в державній установі. Відповідач також просив справу розглянути за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, про що зазначив у своїй заяві від 25.09.2021, поданій до суду 27.09.2021. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 20 січня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 5. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с. 6). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Дослідивши матеріали справи, враховуючи положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім`я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Як вже встановлено судом та вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова 20.01.2007, вбачається, що при одруженні позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 6). При цьому, відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] », суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити позивачеві шлюбне прізвище \-\- « [PERSON] ». Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, на користь позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 454,00 грн, інші 50 відсотків підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved