Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де вказала, що з 30.06. 2016 року згідно договору дарування вона є власником 3/20 частин житлового будинку [ADDRESS]. На момент укладання договору в квартирі на реєстраційному обліку перебувала відповідачка [PERSON] На сьогоднішній день відповідачка звільнила житлове приміщення, але з реєстраційного обліку в квартирі не знялася. За цих обставин просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягає, пояснила, що [PERSON] отримала в дар від своєї доньки частину житлового будинку [ADDRESS], і в квартирі значиться зареєстрованою [PERSON], яка на момент отримання позивачкою квартири у власність у ній не мешкала, була зареєстрована ще попередніми власниками, де перебуває невідомо, своїх речей в квартирі не тримає. Відповідачка до суду не явилася, про день слухання справи сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала, і суд розглядає справу зі згоди позивача у заочному порядку на підставі ст. ст. 169,224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею 3/20 частин житлового будинку [ADDRESS], що підтверджено копією договору дарування від 30. 06. 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Градовою В. Г., зареєстрованого в реєстрі за № [NUMBER]. Право власності [PERSON] на вказане житло підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30. 06. 2016 року. На момент укладення договору дарування на реєстраційному обліку у кватирі [NUMBER], з якої складається частка будинку, що належить позивачу, перебувала [PERSON], що підтверджено довідкою вуличного комітету № 22 м. Бердянська від 21. 09. 2016 року, копією домової книги. Згідно до вимог ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що особа має право користуватися відповідним житлом лише за наявності у неї права приватної власності на дане житло, або за умови набуття статусу члена сім'ї власника відповідного будинку (квартири). Відтак припинення права власності особи на будинок (квартиру) припиняє її право та право членів її сім'ї на користування цим будинком (квартирою). Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих об'єктів, закон не передбачив при цьому права цього власника на збереження за ним права користування відчуженим нерухомим майном у подальшому. Частина 4 ст. 156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок (квартиру) цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. На сьогоднішній день відповідач не має самостійного права на вищевказане житло з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення наймачем чи на підставі ордера тощо - ст. 810 ЦК України, ст. ст. 61, 64 ЖК України). Отже, у зв'язку з відсутністю на сьогоднішній день договірних відносин з [PERSON] як новим власником квартири, той факт, що вона не являється членом сім»ї позивачки, [PERSON] втрачає право на користування даним жилим приміщенням.

Outcome: approved