Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 10.05.2017 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, яке набрало законної сили 30.05.2017 року. З відповідачем вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] Дитина зареєстрована за місцем її реєстрації та мешкає разом з нею і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач добровільно участі в утриманні їхньої дитини не приймає і коштів в достатньому розмірі для цих цілей не надає без поважних на те причин. На даний час відповідач працює в «АТБ -маркет» машиністом, тому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 04.06.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Клопотання про розгляд справи в іншому провадженні сторони не заявляли. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за своєю відсутністю, також збільшила позовні вимоги і в зв`язку з тим що відповідач не працює просила стягнути 2500 грн., позовну заяву підтримала та просила задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не подав, однак надав заявув якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує про стягнення з нього аліментів у розмірі 2500 грн. В зв`язку з цим, суд ухвалив справу розглянути без участі сторін у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.05.2017 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, що підтверджується копією рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, яке набрало законної сили 30.05.2017 року (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] , є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 16.10.2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 205 (а.с. 6). Малолітня дитина сторін проживає разом із матір`ю, знаходячись на утриманні останньої, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 85 від 09.01.2020 р., виданої відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 8). Суд не в праві самостійно визначати спосіб стягнення аліментів (ВС/КЦС № 490/4522/16-ц від 04.07.2018). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. ч. 1-3 зазначеної статті СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Одночасно частиною другою зазначеної статті СК України в редакції від 08.07.2017 року встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи наведені обставини, а також згідно поданої заяви відповідач не має постійного місця роботи, суд приходить до висновку, що у зв`язку із об`єктивною потребою неповнолітньої дитини сторін у забезпеченні належного матеріального утримання для дитини відповідного віку, позов підлягає задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно, враховуючи, що вказаний розмір аліментів не є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного

Outcome: approved