Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.02.2009 року між сторонами по справі був укладений шлюб у виконкомі Криничанської сільської ради Олександрівського району Донецької області. Мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними були припинені з вересня 2009р. та рішенням Олександрівського районного суду Донецької області шлюб було розірвано. З цього часу відповідач не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання дитини, а саме: не спілкується з дитиною, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про її фізичний і духовний розвиток; не надає їй доступу до культурних цінностей; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Своїми діями відповідач фактично самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків. На підставі вищезазначеного, позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки [PERSON] . У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Згідно вимог статі 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач була повідомлена належним чином про розгляд справи, не повідомила суд про причини своєї неявки, відзиву на позовну заяву не надала. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. Малолітня [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого виконкомом Криничанської сільської ради Олександрівського району Донецької області, актовий запис № 05 від 05.08.2009 року, де батьком дитини зазначений [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відповідно до копії рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 08.11.2010 року шлюб між сторонами по справі розірваний. Відповідно до копії рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 31.01.2012 року (справа № 2/537/34/2012) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] до повноліття дочки. В подальшому відповідач [PERSON] неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів. (вироком від 12.03.2014р. за ст.164 ч.1 КК України (справа 234/19/14-к) та вироком від 29.11.2017р. за ст.164 ч.2 КК (справа 234/14765/17). Згідно характеристики [PERSON] , як учениці 4 класу Криничанського НВК, батько дитини не приймає участі у її шкільному житті. Згідно копії нотаріально засвідченої заяви [PERSON] від 31.10.2019р., він згодний з позовними вимогами про позбавлення його батьківських прав. Ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, що не виконує відповідач [PERSON] . Відповідно до п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Олександрівської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] за 1234/01-42 від 18.05.2020 вбачається, що враховуючи інтереси малолітньої [PERSON] , [INFO] , з метою захисту її прав та охоронюваних законом інтересів, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] . На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про те, що у діях відповідача [PERSON] вбачаються ознаки системного, свідомого, злісного ухилення від виконання батьківських обов`язків, оскільки відповідач свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків, самоусунувся від виховання та утримання дитини, долею доньки, її життям та здоров`ям не цікавиться, не турбується про її майбутнє, матеріальної допомоги та моральної підтримки не надає, а також враховуючи визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, враховуючи інтереси дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] необхідно стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved