Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дочку [PERSON], [INFO]. В позові вона посилається на те, що 04.11.2014 року був зареєстрований шлюб між нею та [PERSON] [INFO] року від шлюбу у них народилася дочка - [PERSON] На даний час шлюб фактично розпався, з відповідачем вони не проживають з листопада 2016 року. В позові вказано, що сімейне життя з [PERSON] не склалося тому, що було відсутнє між ними взаєморозуміння, повага. Подружні стосунки з відповідачем вони не підтримують, підстав та бажань відновити сімейні відносини не мають, а тому позивач вважає, що шлюб остаточно розпався, відновленню не підлягає, на примирення вона не згодна. Також, в позові вказано, що їх малолітня дочка [PERSON] весь час проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Спору з приводу проживання їх дочки між ними не має. Спору з приводу поділу майна у них також не має. На цих підставах вона просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у зв'язку із змінами в законодавстві. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. В заяві також зазначено, що позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомлений про місце, дату та час проведення судового засідання, в судове засідання не з'явився. У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 04 листопада 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління у м. Києві, актовий запис № 3180, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління у м. Києві 04 листопада 2014року. (а.с. 5) Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи, що сторони на примирення не погоджуються, збереження сім'ї є неможливим та суперечитиме інтересам позивача, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки шлюб існує формально. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане 21 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Уманському району реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області (актовий запис № 13), в якому батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 409 від 16.06.2017 року, виданої Косенівською сільською радою Уманського району Черкаської області, [PERSON], [INFO] року проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с.7). Після розірвання шлюбу дочка [PERSON] залишиться проживати з матір'ю [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено в ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ст. 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 СК України. Обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не звільняє їх від обов'язків щодо дітей. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст.150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню дочки [PERSON], з огляду на вік дитини, прожитковий мінімум для неї, обов'язок батьків забезпечувати достатнє утримання дитини, належні умови для її розвитку, навчання тощо, зважаючи на працездатний вік батька дитини, який в змозі мати доходи на своє та утриманців проживання, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а в разі їх несплати судові витрати стягуються на користь держави, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved