Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ автомобіля Skoda Oktavia н.з. [NUMBER], що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що сторони, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі придбали автомобіль Skoda Oktavia н.з. [NUMBER], орієнтовною вартістю 112000,00 грн. Зазначений автомобіль був зареєстрований на відповідача. Посилаючись на ст.ст. 63, 68, 70 СК України позивач просила виділити їй 1/2 частину вартості автомобіля, тобто 56000,00 грн., а відповідачеві виділити автомобіль Skoda Oktavia н.з. [NUMBER]. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву із вище викладених підстав, просила позов задовольнити повністю. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного. З 2003р. по 2010р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Перебуваючи у шлюбі, сторони придбали автомобіль Skoda Oktavia н.з. [NUMBER], який зареєстрований на [PERSON] (а.с. 83). Згідно висновку експертного дослідження Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 19/15-53 від 29.11.13р. ринкова вартість колісного транспортного засобу Skoda Oktavia н.з. [NUMBER], 1999 року випуску складає 53694, 82 грн. (а.с. 67-71). Відповідно до акту оцінки колісного транспортного засобу від 25.06.14р. № 14062501 ринкова вартість колісного транспортного засобу Skoda Oktavia н.з. [NUMBER], 1999 року випуску становить 105534,90 грн. (а.с. 84-85). Причиною спору між сторонами стало невизнання відповідачем права спільної сумісної власності на спірне нерухоме майно. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України та Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 60 СК України визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку доходу. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, мають застосовувати положення ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно з п. 22 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вивчивши висновок експертного дослідження № 19/15-53 від 29.11.13р. та акт оцінки колісного транспортного засобу від 25.06.14р. № 14062501, суд приходить до висновку про те що, викладені в них відомості щодо ринкової вартості автомобіля Skoda Oktavia н.з. [NUMBER] є суттєво різними, суперечливими, а тому не можуть бути належними та допустимими доказами у справі в обґрунтування позовних вимог про стягнення 1/2 частини вартості автомобіля. У судовому засіданні судом на обговорення учасників процесу було поставлено питання про призначення по справі судової товарознавчої експертизи, однак від проведення судової експертизи сторони відмовились. Згідно вимог ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] не знайшли свого доведення у суді, не ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, ст. 368 ЦК України, ст.ст. 60, 71 СК України та

Outcome: dismissed