Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до чоловіка [PERSON], [PERSON], 3 особа- Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції( далі Жовтневий ВДВС ХМУЮ) про виключення майна: телевізора « SONY KV-25 TIR серії № 4001244, пральної машинки LG серії №F 1020ND5 , електропічі «Asel» , мікрохвильової пічі «Samsung», серії M1712NR, колонки « F &D SPS-500», картини на гобелені в рамці із зображенням людей на природі, з акту описи та арешту майна, складеного 27.08.2014 року державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа , виданого Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 6194 грн. 52 коп. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що половина арештованого майна належить їй, як дружині, все майно необхідно для ведення домашнього господарства та догляду за хворою матір'ю, тому вважає безпідставним і таким, що суперечить вимогам ст.ст.60, 69,70 Сімейного кодексу України, акт опису та арешту майна. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, проти позову не заперечував, звернувся із заявами про можливість розгляду справи без нього та виплату йому дружиною [PERSON] грошових коштів у розмірі 490 грн., що становить половину вартості майна. Відповідачка [PERSON] та її представник просили проводити розгляд спору за їх відсутністю та подали заперечення, в яких зазначили, що метою подання позову є намагання через суд унеможливити стягнення в примусовому порядку завданої матеріальної та моральної шкоди за нанесення тілесних ушкоджень з боку [PERSON], а також подання клопотання про розстрочку несплаченої суми на пять місяців. До теперішньрого часу відповідач умисно не виконує рішення суду.Що стосується описаного майна, то воно не є неподільним та може бути поділено між сторонами в натурі. Представник 3 особи- Жовтневого ВДВС ХМУЮ подав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, проти позовних вимог заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. Вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 08.04.2014 р., який набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт. Цивільний позов потерпілої [PERSON] задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду у розмірі 1194 грн. 52 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 грн. Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 639/9338/13-к, виданого 14.05.2014 р. Жовтневим районним судом м. Харкова. Держаним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції , на підставі зазначеного виконавчого листа , 27.08.2014 р. проведено опис й арешт майна боржника [PERSON] і акт визначення вартості. 21.10.2014 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про розстрочення виплати несплаченої суми моральної шкоди, визначеної судом. Питання про розстрочення матеріальної шкоди не ставився. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 03.11.2014 р. заява частково задоволена, розстрочено [PERSON] оплати стягнутої судом моральної шкоди на пять місяців , шляхом здійснення щомісячних платежів у розмірі 1000 грн. Як посилається у запереченнях на позов потерпіла [PERSON], жодних платежів відповідач не провів після винесення вироку суду та ухвали суду про розстрочення частини виплат. Арешт накладено на наступне майно: телевізор « SONY KV-25 TIR серії № 4001244 вартістю 70 грн., пральну машинку LG серії №F 1020ND5 вартістю 500 грн. , електропіч «Asel» вартістю 80 грн., мікрохвильову піч «Samsung» серії M1712NR вартістю 100 грн., колонку « F &D SPS-500» вартістю 30 грн., картину на гобелені -200 грн., а всього на загальну суму 980 грн. У відповідності до ч 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає на його арешті, вилученні та примусової реалізації. Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження передбачено арешт майна боржника для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. За вимогами ч 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.4 постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» № 6 від 27 серпня 1976 року за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володінні ним. Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту, а не за правилами Сімейного кодексу, на який посилається позивач. Подружжя [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти того, що все описане й арештоване майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, кожному із співвласників належить майна на суму 490 грн. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. За таких обставин суд вважажає за можливе визнати за [PERSON] право власності на все описане майно, за виключенням пральної машини LG серії №F 1020ND5 вартістю 500 грн. У відповідності до ч 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Як зазначено позивачем у позовній заяві, все описане майно їй необхідно для ведення домашнього господарства та для догляду за хворою матір'ю, але [PERSON] не надано належних і допустимих доказів на підтвердження проживання разом з нею хворої матері та догляду за нею саме позивачкою. Доводи відповідача про те, що він нібито отримав від дружини 490 грн. в якості компенсації за половину спільного майна, суд не приймає до уваги , тому як ці кошти не були ним внесені для погашення заборгованності потерпілій і свідчать про ухилення від виконання вироку суду. В порядку забезпечення позову, ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 07.11.2014 р. , зупинено стягнення за виконавчим документом, проведення прилюдних торгів та продаж арештованого майна. Відповідно до положень ч.6 ст. 154 ЦПК України суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial