Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визнати договір купівлі-продажу від 21.01.2014 року дійсним та визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову пояснила, що 21.01.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі - продажу вище вказаного домоволодіння, за який позивачка розраховувалася в сумі 15000,00 грн., і прийняла майно, а відповідач, в свою чергу передала вказане майно у власність позивача за вказану плату, та зобов'язалася нотаріально посвідчити укладений договір після оформлення документів про право власності в порядку спадкування на даний житловий будинок у відповідності до чинного законодавства. Однак, до теперішнього часу вимоги закону не виконані, відповідач від нотаріального посвідчення договору відмовляється посилаючись на обмаль часу та грошей. Враховуючи, що сторонами була досягнута домовленість щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне його виконання зі сторони позивача, та зі сторони відповідача, позивач просить суд визнати за нею право власності на придбане майно. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, та розглянути справу без її присутності (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність (а.с. 17). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази які знаходяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи. Як встановлено по справі, вищезазначений житловий будинок, як і інше спадкове майно, [PERSON] успадкувала після смерті своєї матері - [PERSON], померлої [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (а.с. 8), родинний зв'язок підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим повторно рос. мовою -Верхнекижингинской сомонной администрицией Кижингинского району Республики Бурятия 28.01.2016 року (а.с. 7). Після смерті спадкодавиці, в встановлений законом термін відповідачка до Чугуївської держнотконтори з заявою про прийняття спадщини не звернулася, так як вважала, що як єдина спадкоємиця і так має право на спадкове майно, однак спадщину прийняла фактично оскільки мешкала разом з померлою, що відповідає вимогам ст.ст. 548, 549 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент виникнення права на спадщину. Згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 11.02.1998 року, виданого виконавчим комітетом Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області - померлій [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідачка в своїй заяві не заперечувала проти того, що 21.01.2014 року був здійснений правочин купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку, відповідно до якого вона (продавець) передала позивачці нерухоме майно, а [PERSON] (покупець, ) сплатила за нього 15000,00 грн. Таким чином, кожен з них виконав свої обов'язки відповідно до ст.655 ЦК України. За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4 ст. 203 ЦК України - правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен укладатись у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи, що між сторонами по справі була досягнута домовленість щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору - позивачу був переданий у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: [ADDRESS], а відповідачу сплачена вартість цього майна в розмірі 15000,00 грн., що підтверджується розпискою (а.с. 4), суд вважає правочин купівлі-продажу дійсним.

Outcome: approved