Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на їх неповнолітнього сина у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 червня 2015 року і до його повноліття. В позовній заяві позивач вказала на наступне. Із відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 23.02. 1999 року який було розірвано 11 серпня 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом із нею і перебуває на її утриманні. З серпня 2006 року відповідач припинив всяку турботу про матеріальне забезпечення свого сина. Відповідач має земельний пай, отримує пенсію. Оскільки добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не бажає, що і змушує її звернутися до суду. Просить допустити негайне виконання рішення суду. Сторони, будучи належним чином та своєчасно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явилися, надавши письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність(а.с.16,35). При цьому позивач на задоволенні позову наполягає, а відповідач позов визнав частково. Вважає, що з нього мають стягуватися аліменти у розмірі ? частини доходу але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що у нього в іншій сім'ї перебувають на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей та стан свого здоров'я. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін. Вислухавши письмові заяви сторін, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити частково, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому згідно ч.2 ст.182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] та [PERSON] є громадянами України, відповідно [INFO] та [INFO], що підтверджено фотокопіями їх паспортів (а.с.3,36). Отже вони є особами працездатного віку. Сторони по справі перебували у шлюбі, який було розірвано про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №60 від 11 серпня 2006 року, що вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу(а.с.4). Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO] на підтвердження чого свідчить фотокопія свідоцтва про його народження (а.с.5). Неповнолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою Софіївською сільською радою Близнюківського району Харківської області (а.с.6). Відповідачу [PERSON], як інваліду 111 групи пожиттєво призначено щомісячну державну допомогу, що вбачається із довідки Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради від 05.10. 2015 року(а.с.41). Крім сина [PERSON] відповідач має ще двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] року народження на підтвердження чого надав копії їх свідоцтв про народження (а.с.38,39). Син [PERSON] є інвалідом у зв'язку із чим його матері - [PERSON] призначена державна соціальна допомога на дітей - інвалідів до 18 років у розмірі 1064 грн., що вбачається із копії посвідчення Серії [NUMBER](а.с.40). При визначені розміру аліментів суд враховує як зазначені вище так і інші обставини вказані в ст.182 Сімейного кодексу України. Отже розмір аліментів, які погоджується сплачувати відповідач, є обгрунтованим та доведеним належними доказами. Твердження позивача про наявність у відповідача земельного паю доказами не підтверджене а тому до уваги не приймається. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стягнення із [PERSON] аліментів у розмірі ? частини його доходу щомісячно на утримання сина [PERSON] забезпечить дотримання рівності прав на матеріальне забезпечення усих трьох його дітей. У відповідності до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки позов було пред'явлено 25.06. 2015 року, то вони і мають бути присудженими саме з цього дня а не з 22.06. 2015 року як про це просить позивач. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати в дохід держави: судовий збір - 243,60 грн. У відповідності до ч.2 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення тільки аліментів оскільки негайне виконання рішення суду в частині стягнення судових витрат законом не передбачене. Наведене і дає можливість суду дійти висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Outcome: partial