Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], згідно якої просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вказала, що з урахуванням даних про звільнення відповідача з попереднього місця роботи не наполягає на витребуванні довідки про середній заробіток та з урахуванням наявного сімейного стану відповідача, а саме наявність дружини та малолітньої дитини судові витрати прохала покласти на неї. Про те, що відповідач звільнився з роботи та має нову сім»ю і дитину вона взнала тільки в судовому засіданні. В судовому засіданні відповідач по суті проти задоволення вимог по сплаті аліментів у вказаному розмірі не заперечував, але заперечував обставини на які посилається в позові позивач та документи, які маються в матеріалах справи, а саме, що він з 30.06.2015 року звільнений, на даний час перебуває на обліку в Кременчуцькому міжрайонному центрі зайнятості, як безробітний і отримує матеріальну допомогу в розмірі близько 900 грн. Крім того, в додатках до позову мається довідка ТОВ «Добробит» про проживання певних осіб разом з позивачем, однак як йому відомо [PERSON] та [PERSON] за даною адресою не проживають. Також, в позові неправдиво вказано про отримання ним заробітної плати в розмірі 3 тисяч гривень, що не відповідає дійсності. Враховуючи викладене, прохає направити справу в прокуратуру для з»ясування цих невідповідностей. На даний час він перебуває в шлюбі і від цього шлюбу має малолітню дитину , яка знаходиться на його утриманні. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 11.11.2011 року позивач і відповідач зареєстрували шлюб у Крюківському відділі ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 089790, виданим 11.11.2011 року, актовий запис № 544. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 221812, виданим повторно 16.06.2015 року Крюківським відділом ДРАЦС РС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 570. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 19.11.2014 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення суду. Після розірвання шлюбу позивач проживає з дитиною окремо від відповідача, який після розірвання шлюбу добровільно не надає матеріальну допомогу в частині утримання малолітньої дитини, яка знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою ТОВ «Добробит» № 1219/96 від 30.06.2015 року. Судом встановлено, що 24.01.2015 року між відповідачем та гр. [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 126466, виданим Крюківським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 24.01.2015 року, актовий запис № 24. Від цього шлюбу відповідач має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 227521, виданим Крюківським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 02.09.2015 року, актовий запис № 569. 30.06.2015 року відповідач звільнений з ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод», що підтверджується світлокопією трудової книжки відповідача ( аркуші 12-13) та з 23.07.2015 року перебуває на обліку в Кременчуцькому міжрайонному центрі зайнятості, як безробітний і отримує матеріальну допомогу в розмірі 900 грн. ( аркуші 14-15), які були звірені з оригіналом трудової книжки в судовому засіданні. Питання стосовно отримання вказаної матеріальної допомоги сторонами не заперечувалось та не оскаржувалось. Суд приймає, як належний доказ факту проживання неповнолітньої дитини разом з позивачем довідку ТОВ «Добробит», яка відповідачем не оспорювалась. Стосовно факту не проживання інших осіб, згідно пояснень відповідача, суд не бере їх до уваги, так як вказані обставини не мають відношення до справи. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.. 181 Сімейного кодексу України визначені способи виконання батьками обовязку утримувати дитину, зокрема, одним із способів є присудження за рішенням суду аліментів на утримання дитини у частці чи у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров»я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, згоду відповідача з позовними вимогами щодо сплати аліментів в визначеній частці, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми полежу за один місці. Згідно пояснень позивача, слід стягнути з останньої на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved