Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави, посилаючись на те, що 21.10.2009 року між нею та [PERSON] було досягнуто попередньої усної домовленості щодо купівлі-продажу у майбутньому земельної ділянки, яка знаходиться на території Катеринівської сільської ради Сахновщинського району Харківської області та належить відповідачу на праві приватної власності, що підтверджується Державним актом на права власності на земельну ділянку. Так в результаті вказаної вище домовленості відповідач попередньо отримав від позивача грошові кошти у розмірі 50000,00 грн. (п»ятдесят тисяч грн. 00 коп.), що підтверджується розпискою від 21.10.2009 року. Крім того, на підтвердження доказів власних намірів у майбутньому укласти, відповідно до вимог чинного законодавства України, договір купівлі-продажу вказаної вище земельної ділянки, відповідач надав позивачеві право користування цією земельною ділянкою, що підтверджується Довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Сахновщинського районного нотаріального округу Харківської області Давиденко О.В. В зв»язку з тим, що на теперішній час існують обставини згідно яких позивачка просить позов задовольнити та повернути майно , набуте без достатньої правової підстави. Як встановлено, вказаний вище договір купівлі-продажу земельної ділянки не було укладено, оскільки вбачається порушення вимог чинного законодавства України, щодо укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, зокрема недотримання вимог положень п.3 ч.1 ст.208 ЦК України, ч.1 ст.209 ЦК України, де зазначено, що правочин , який вчиняється у письмовій формі підлягає нотаріальному посвідченню у випадках встановлених законом; ч.3 ст.640 ЦК України, договір , що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Згідно ч.1 ст.657 ЦК України договір купівлі -продажу земельної ділянки укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Ч.1 ст.132 Земельного кодексу України, зазначено, що угоди про перехід права власності на земельні ділянки укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються. Законом України «Про угоди щодо відчуження земельної ділянки (паю)» від 18.01.2001 №2242=ІІІ чітко визначено, порядок реалізації прав громадян і юридичних осіб на земельну частку (пай), власники земельних часток (паїв) тимчасово не можуть укладати угоди щодо купівлі-продажу, дарування земельної частки (паю) або іншим способом відчужувати ці частки (паї) - окрім передачі їх у спадщину та при викупі земельних ділянок для державних і громадських потреб. Ухвалений 25.10.2001 року Земельний кодекс України (№2768-ІІІ) не лише визначив термін такої заборони відчуження до 01.01.2005 року, але й поширив її як на земельні частки (паї), так і на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та іншого товарного сільськогосподарського виробництва незалежно від форми власності, що отримало таку назву, як «мораторій на купівлю та продаж земель сільськогосподарського призначення». Введений як тимчасовий захід у 2001 році, мораторій продовжувався вже 7 разів ( у 2004, 2006, 2008, 2010, 2011, 2012, 2015 роках), та на даний час діє до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, який мав би врегулювати ще з 18.01.2001 року порядок реалізації прав громадян та юридичних осіб на земельну частку (пай), але навіть за цих умов не раніше 01.01.2017 року. Наявність тривалого мораторію на продаж земель сільськогосподарського призначення є перешкодою для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки між позивачем та відповідачем. Позивач досить тривалий час не має можливості належним чином розпоряджатися земельною ділянкою, та власними коштами, які були попередньо надані відповідачу в рахунок подальшого відчуження земельної ділянки. В зв»язку з цим, позивач звернулася до відповідача з письмовою вимогою про повернення майна, отриманого без достатньої правової підстави, але відповідач надав позивачу письмову відповідь на вищевказану письмову вимогу, в якій заперечує факт надання вказаної вище розписки позивачу, посилається на відсутність укладеного між ним та позивачем договору позики вказаних грошових коштів, хоча відповідач власноруч написав розписку, в якій підтвердив факт отримання грошових коштів від позивача саме за продаж земельної ділянки. Крім того, в розписці відповідач чітко зазначив, що склав її за власним бажанням, тобто без будь-якого примусу з боку позивача, або третіх осіб. Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути майно і тоді коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до положень ч.1,2 ст.1213 ЦК України набувач зобов»язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Ч.2 ст.530 ЦК України чітко визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов»язку не встановлений або визначений моментом пред»явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов»язок у семиденний строк від дня пред»явлення вимоги, якщо обов»язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просить його задовольнити. Відповідач, представник відповіача в судовому засіданні проти позову заперечують, вважають позов безпідставним, надуманим, обумовлений бажанням незаконно заволодіти чужим майном. Відповідач стверджує, що ніяких договірних правовідносин щодо укладання договору позики, договору купівлі-продажу між ним та позивачкою не існувало. Хоча факт отримання грошей в сумі 10000,00 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.) та написання розписки відповідач не заперечує. Заслухавши пояснення сторін дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. В матеріалах справи наявна письмова розписка, відповідно до якої [PERSON]. отримав від [PERSON] гроші в сумі 50000,00 грн. (п»ятдесят тисяч грн. 00 коп.) за продану їй земельну ділянку розміром 4,4070 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], зареєстрований у відділі земельних ресурсів в Сахновщинському районі Харківської області 14.05.2004 року і знаходиться на території Катеринівської сільської ради. [PERSON]. також зазначив у розписці, що будь-яких майнових претензій стосовно продажі земельної ділянки до громадянки [PERSON] не має. Державний акт серія [NUMBER] (оригінал) віддано [PERSON] добровільно. (а.с.18). 24.11.2009 року приватним нотаріусом Сахновщинського районного нотаріального округу Харківської області О.В.Давиденко, була посвідчена довіреність якою [PERSON]. уповноважив [PERSON] здавати в оренду належну йому на праві приватної власності вищезазначену земельну ділянку, розміром 4,4070 гектарів., отримувати натуральну продукцію та грошові кошти згідно укладених договорів оренди, на умовах, які будуть визначені нею самостійно, виходячи із розумної доцільності. Для цього надав [PERSON] [PERSON] бути його представником з усіма необхідними повноваженнями в організаціях, установ, підприємствах незалежно від їх підпорядкування та форм власності, галузевої належності, органах нотаріату, податкової інспекції по всіх питаннях, що стосуватимуться належної земельної ділянки, подавати та одержувати від його імені документи, включаючи заяви(в тому числі про належність [PERSON] вищезазначеної земельної ділянки на праві особистої приватної власності) якщо подання буде необхідним; укладати та підписувати договори цивільно-правового характеру (правочини); сплачувати необхідні платежі включаючи державне мито (плату) тощо; підписувати угоди про розірвання вищезгаданих договорів (правочинів) , вносити зміни та доповнення до вищезазначених договорів (правочинів) якщо виникне потреба , розписуватися за [PERSON] в одержанні грошей на документах, а також вчиняти всі інші юридично значимі дії, пов»язані з реалізацією наданих довіреність цією повноважень. Оскільки договір між позивачем та відповідачем щодо відчуження вищевказаної земельної ділянки на користь позивачки не було укладено, так як вбачається порушення чинного законодавства України щодо укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, тому позивачка просить повернути їй кошти у розмірі 50000,00 грн. які були отримані відповідачем на підставі розписки від 21.10.2009 року на виконання договору купівлі-продажу земельної ділянки. В зв»язку з вище викладеним суд вважає правильним позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю. Витрати понесені на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку встановленому законом підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved