Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивачка зазначила, що шлюб, між нею, [PERSON] , та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 03 вересня 2000 р. у с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6. За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час повнолітня, та син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на сім`ю. Сторони неодноразово робили спроби налагодити сімейні стосунки, однак виявилося, що подальше проживання однією сім`єю є неможливим. Між ними продовжують виникати протиріччя щодо побутових питань та веденні домашнього господарства, сторони втратили почуття поваги один до одного. На даний час разом не проживають, не підтримують будь-яких стосунків, шлюб існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім`ї суперечить інтересам позивачки, тому просить шлюб розірвати, неповнолітнього сина [PERSON] ,\~ [INFO] , залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Також позивачка подала заяву, у якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутності. 08.12.2021 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] , у якій просив позов задовольнити та справу розглядати у його відсутності. Ухвалою Городенківського районного суду від 23.11.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 15.12.2021 року. Сторони у підготовче засідання не з`явилися. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено та прийнято рішення про проведення підготовчого засідання за відсутності учасників справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частина 3 ст.200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач подав заяву, у якій просив позов задовольнити, суд розцінює такі його дії як визнання позову та вважає, що за результатами підготовчого провадження є підстави ухвалити рішення по справі у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 03.09.2000 у Торговицькій сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 6, що стверджується повторним свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 29 березня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , актовий запис за № 18 від 10.12.2000, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29 березня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції, які досягли повноліття, та [PERSON] , [INFO] , місце народження: Мадрид, Іспанія, що доводиться копією свідоцтва про народження, виданого 17.08.2006 відділом РАГС м. Мадрид, що підтверджується копією документа з перекладом на українську мову, засвідченого апостилем. Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивачка скористалася своїм правом припинити шлюбні відносини та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Оцінюючи зібрані\~по справі\~докази в\~їх сукупності,\~суд вважає,\~що збереження\~шлюбу можливе\~на почуттях\~взаємної любові\~та поваги,\~взаємодопомоги та\~підтримки,\~позивачка не\~має наміру\~зберегти шлюб\~з відповідачем,\~оскільки подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечить її\~інтересам.\~Також суд\~враховує визнання\~позову відповідачем. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання неповнолітнього сина сторін [PERSON] , [INFO] , суд зазначає таке. Відповідно до частини третьої статті 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Вказана норма узгоджується з положеннями статті 29 ЦК України, зокрема, її частиною другою, відповідно до якої фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання. У п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст.160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Оскільки на час звернення позивачки до суду неповнолітньому сину [PERSON] , [INFO] , виповнилося 15 років, позовна вимога щодо визначення його місця проживання судом не вирішується, адже він має право самостійно обирати місце свого проживання. За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», ч.1 ст. 142 ЦПК України, якими передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Частиною 3 статті 217 ЦПК України визначено, що розгляд справи по суті розпочинається з оголошенням головуючим судового засідання відкритим. При зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу позивачка [PERSON] сплатила судовий збір в сумі 908,00 грн, що стверджується квитанцією про сплату № 36515 від 16.11.2021 з порталу http://court.gov.ua/. Враховуючи, що заява відповідача про визнання позову отримана судом до початку розгляду справи по суті, тому є підстави для повернення позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в розмірі 454,00 грн (908,00: 2= 454,00). \~На підставі\~ст.ст.\~3,\~21,\~24,\~36,\~55,\~104,\~112-114,\~160\~Сімейного Кодексу\~України,\~ст.\~29\~ЦК України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: partial