Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що 24 червня 2005 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.06.20014 року шлюб між ними розірваний, місце проживання дитини [PERSON] залишене з матір'ю. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем перестали проживати разом. Доньку на даний час вона виховує самостійно. Відповідач періодично надає доньці матеріальну допомогу, але враховуючи вік дитини, її необхідність у розвитку, навчанні, а також враховуючи вартість одягу та продуктів, необхідних для дитини, коштів, які інколи надає відповідач, для доньки не достатньо. Вважає, що як батько, відповідач повинен нести відповідальність за свою дитину, турбуватися про неї, забезпечувати всім необхідним незважаючи на стосунки між ними. Оскільки вона працює вихователем дитячого садку її заробітна плата для повноцінного забезпечення дитини всім необхідним недостатня. Вона зверталася до відповідача з проханням визначитись із способом виконання свого обов'язку по утриманню їх доньки, але домовитись з відповідачем не вдалося, тому вона змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги зменшила та уточнила і остаточно просила суд задовольнити позов та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням зроблених позивачкою уточнень, визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне. Сторони з 24.06.2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 02 червня 2014 року, яке набрало законної сили 13.06.2014 року. Від вищезазначеного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 02.10.2006 року, де зазначено, що батьком [PERSON] є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та малолітня дочка [PERSON] з цього часу проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст..ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст..184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також на наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, між сторонами не досягнуто домовленості про способи виконання обов'язку утримувати їх дитину відповідачем. Відповідач допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає, в порядку ст..188 Сімейного Кодексу України від обов'язку утримувати дочку останній не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів, згідно ст. 189 Сімейного кодексу України, між сторонами не укладено. Ненадання матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини є порушенням обов'язку батьків піклуватися про своїх дітей, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] [INFO] є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved