Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання дочки [PERSON] Дар?ї Андріївни, [INFO] аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму до закінчення навчання в Білоцерківському національному аграрному університеті, а саме до 01.07.2021 року, посилаючись на те, що дочка є студенткою 1 курсу денної форми Білоцерківського національного аграрного університету, факультету екології, термін навчання у даному навчальному закладі становить з 01.09.2017 року по 01.07.2021 року та у зв?язку з цим, потребує матеріальної допомоги від батька, який добровільно її не надає, хоч має матеріальну можливість надавати таку допомогу. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Позивач вказала суду, що дочка проживає з нею, але на період навчання знята з реєстрації за місцем її проживання в [INFO]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. (а.с.- 23) Зокрема, суду пояснив, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, оскільки ніде не працює та не має доходу, з 04.08.2017 року йому припинено виплату допомоги по безробіттю в Тетіївському районному центрі зайнятості, він має іншу сім?ю та неповнолітню дитину на своєму утриманні, а тому просить суд в позові відмовити. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка навчається на 1 курсі денної форми Білоцерківського національного аграрного університету, факультету екології, термін навчання у даному навчальному закладі становить з 01.09.2017 року по 01.07.2021 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.-7) та довідкою з навчального закладу № 4557 від 16.11.2017 року. (а.с.9). Факт зміни прізвища позивача підтверджується копією свідоцтва про зміну імені. (а.с.4) Відповідно до довідки виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 82 від 10.01.2018 року, виданої [PERSON], місце проживання якої зареєстровано в [INFO] встановлено, що її дочка [PERSON], [INFO] знята з реєстрації за місцем її проживання на період навчання з 11.09.2017 року. (а.с.-8) Із копії свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 093421 вбачається, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (а.с.-25) Факт перебування на утриманні відповідача ще однієї неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії 1-ОК № 140153 (а.с.- 26) Із довідки, виданої Тетіївським районним центром зайнятості вбачається, що [PERSON] був зареєстрований як безробітний в Тетіївському РЦЗ з 03 серпня 2016 року по 09 серпня 2017 року, його дохід за цей період становить 52\~819 грн. 06 коп. (а.с.-28) Із копії трудової книжки [PERSON] серії БТ № 9238600 вбачається, що з 04.08.2017 року йому припинено виплату допомоги по безробіттю в Тетіївському районному центрі зайнятості. (а.с.-29) Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Вказана норма закону розповсюджує обов?язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв?язку з цим матеріальної допомоги, коли обов?язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов?язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв?язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто самі батьки мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Зазначене кореспондується із положеннями п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров?я та матеріальне становище дитини, стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з наданих відповідачем доказів, зокрема з копії трудової книжки (а.с. -29) відповідач ніде не працює, не має стабільного заробітку, з 04.08.2017 року йому припинено виплату допомоги по безробіттю в Тетіївському районному центрі зайнятості, окрім того, на його утриманні перебуває малолітня дитина, [INFO], а позивачка не довела належними та допустимими доказами те, що відповідач має інше джерело доходу, що надавало б йому можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, не підлягають задоволенню. Крім того, суд враховує те, що відповідно до ч.3 ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 47 ЦПК України особа, фізичні особи, які досягли повноліття набувають здатності особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов?язки в суді (цивільна процесуальні дієздатність). У виключних випадках, за наявності підстав, передбачених ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність особи. Відповідно до ч.3 ст. 199 Сімейного кодексу України позивачці [PERSON] надано право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утриманя повнолітньої дочки, що продовжує навчання, лише в інтересах повнолітньої дочки [PERSON], але не наділяє її правом матеріально-правової вимоги до відповідача, у своїх інтересах, в тому числі аліментів на свою користь. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON], як мати повнолітньої [PERSON], яка продовжує навчання, має право звернутися в інтересах останньої, з відповідним позовом про стягнення аліментів з відповідача. Проте, поскільки [PERSON] має повну цивільну процесуальну дієздатність, та проживає не разом із матір?ю, саме вона повинна бути позивачем у зазначеній справі та аліменти мають бути стягнуті на її користь, а не на користь матері, яка звернулася до суду з позовом. Беруючи до уваги наведені норми матеріального та процесуального права, що регулюють дані правовідносини, [PERSON] не може мати статусу позивача у правовідносинах щодо аліментних зобов?язань батька та повнолітньої дочки, що продовжує навчання, у зв?язку з чим потребує матеріальної допомоги, а тому такі вимоги позивача задоволені бути не можуть.

Outcome: dismissed