Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що 30.08.20114 вони із відповідачем уклали шлюб, від якого мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Подальше збереження шлюбу і спільне життя є неможливим. Останнім часом шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, а тому просить їх шлюб розірвати. Позивач не надавав клопотань про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та про призначення судового засідання. Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 19.08.2020 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї за місцем його проживання, вказаним позивачем. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач вчасно повідомлений про місце та строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяви про його виклик у судове засідання не подав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надав. Судом на підставі безпосередньо досліджених доказів, встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Як вбачається з позовної заяви, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказав, що спільне життя із відповідачем не склалося, шлюб фактично припинився між ними, існування такого шлюбу суперечить її інтересам, а оскільки відповідач добровільно розірвати шлюб відмовляється, враховуючи наявність спільної малолітньої дитини, розірвання шлюбу можливе лише в судовому порядку та просить розірвати шлюб. Підставою даного позову є те, що позивач бажає розірвання шлюбу, однак розірвання шлюбу за відсутності згоди іншого із подружжя можливе лише в судовому порядку. В даному випадку предметом позову є розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до свідоцтва про шлюб між сторонами 30.08.2014 року було зареєстровано шлюб, актовий запис № 26 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Зокрема, ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими та достовірними, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідач не бажає в добровільному порядку розірвати шлюб, який існує формально, що, в свою чергу, суперечить інтересам позивача, а відтак права позивача порушені та підлягають захисту. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білокуракинського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 26, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідачем проігноровано роз`яснення суду щодо надання відзиву на позовну заяву та доказів на обстоювання власної правової позиції, а тому він несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням нею процесуальних дій, які у повному обсязі роз`яснені судом в ухвалі про відкриття провадження. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.. Відповідно до ст.ст. 3, 21, 24, 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 1, 10, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved