Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданою заявою, мотивуючи тим, що є опікуном свого онука [PERSON], [INFO], який є сином її доньки [PERSON], померлої 08.12.2005 року. Запис про батька дитини в актовому записі про народження вчинено на підставі ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. Біологічним батьком дитини є [PERSON], з яким донька проживала однією сімєю без укладення шлюбу півтора року до народження дитини. Одразу після народження дитини донька сильно захворіла, а згодом померла, що позбавило всіх можливості належним чином зареєструвати батьківство. Деякий час після смерті матері дитини [PERSON] та його мати спілкувалися з дитиною, однак через стан здоровя дитини вони були вимушені змінити місце проживання. Згодом померла мати [PERSON], а сам він почав проживати з іншою жінкою та майже припинив спілкування з дитиною, хоча від її народження визнавав себе батьком. 17.12.2015 року [PERSON] помер, заповіту не залишив, хоча наявне спадкове майно. Встановлення факту батьківства надасть можливість неповнолітньому [PERSON] реалізувати право на спадкування після смерті батька. За таких обставин просить встановити факт, що [PERSON] є батьком [PERSON] В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] повністю підтримали заяву, просили її задовольнити. Неповнолітня дитина [PERSON], який на час розгляду справи досяг десяти років, в судовому засіданні в присутності педагога не заперечував проти встановлення факту батьківства [PERSON] На фотокартках у [PERSON] упізнав особу, яку памятає як свого батька. Представник Відділу ДРАЦС Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував. Представник Органу опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву, вважала за доцільне встановити факт батьківства. Зацікавлена особа [PERSON] пояснила суду, що тривалий час після смерті [PERSON] проживала з [PERSON] як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. Спальних дітей вони не мали, однак [PERSON] розповідав, що має сина [PERSON], який проживає з бабусею в м. Первомайську. Він часто згадував сина, жалкував, що не має можливості спілкуватися з ним. Говорив, що хотів би залишити йому спадщину, тому після смерті [PERSON] вона розшукала [PERSON] і розказала про його волю. Заяву [PERSON] підтримала. Зацікавлена особа [PERSON] пояснив суду, що є батьком [PERSON], знає, що той якийсь час проживав із [PERSON], однак від кого вона народила дитину, він не знає, може від [PERSON], а може ні. З сином не дуже спілкувався, бо вони не жили разом з його матірю. У вирішенні справи покладався на розсуд суду. Зацікавлена особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є рідним братом [PERSON], знає, що він деякий час жив із [PERSON], однак не може стверджувати, що брат являється батьком її дитини. У вирішенні справи покладався на розсуд суду, оскільки спадкоємцем після смерті [PERSON] є батько, а він спадщину не приймав. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що матірю неповнолітнього [PERSON], [INFO], являється [PERSON]. Відомості про батька [PERSON] внесені на підставі ч.1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. Такі обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії 1-ФП № 009745 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00016323350. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ФП № 023107 [PERSON] померла 08.12.2005 року, тобто через три місяці після народження сина [PERSON]. Опікуном дитини являється заявниця [PERSON], що підтверджується посвідченнями №№ 4,5, виданими Врадіївською райдержадміністрацією, а також розпорядженням Врадіївської райдержадміністрації № 15-р від 16.01.2006 року. Згідно довідки квартального комітету № 1 від 22.02.2016 року [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] Таким чином [PERSON] відповідно до ст. 130, ч.3 ст. 128 СК України має право ставити питання про встановлення батьківства щодо дитини [PERSON] Оскільки [PERSON] помер 17.12.2015 року, що підтверджується копією актового запису про смерть № 10 від 21.12.2015 року, питання про його батьківство має вирішуватися саме в окремому провадженні відповідно до ст. 130, ч.3 ст. 128 СК України. З довідки Кумарівської сільської ради Врадіївського району № 69/018-01 від 10.02.2016 року вбачається, що останнім місцем проживання [PERSON] було с. Кумарі Врадіївського району, вул. Набережна. 9. З довідки № 152 від 10.02.2016 року Сирівської сільської ради Врадіївського району вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно проживала на території сільської ради в с. Сирове Врадіївського району по вул. Ворошилова, 52. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є мешканкою с. Сирове. [PERSON] та [PERSON] проживали разом у цьому селі пів-року, потім переїхали жити до с. Кумарі, приїжджали в с. Сирове до батьків, завжди були разом. [PERSON] під час проживання з [PERSON] не гуляла, була вагітна і вони разом чекали дитину, але після народження дитини вона захворіла і скоро померла. Свідок [PERSON] пояснила суду, що проживає в с. Сирове. [PERSON] та [PERSON] проживали разом у цьому селі як чоловік і жінка близько пів-року, після чого переїхали в с. Кумарі і вже звідти [PERSON] приїжджала вагітна. Вони і в с. Кумарі продовжували жити разом, приїжджали до батьків [PERSON] в с. Сирове. Після народження дитини [PERSON] захворіла і деякий час всі разом жили у [PERSON] [PERSON] та [PERSON] жили дружно, вона не гуляла, [PERSON] від неї «не відходив», радів дитині. Коли [PERSON] померла, він майже не їздив до дитини. Свідок [PERSON] пояснила суду, що проживає у [INFO]. [PERSON] і [PERSON] купили хату в цьому селі у її тітки і проживали там як чоловік і жінка. Вона вважала, що вони одружені. [PERSON] вже була вагітна. Після народження дитини [PERSON] забрала мама, бо вона захворіла, а [PERSON] залишився проживати в с. Кумарі. Він радів дитині і поки [PERSON] була жива, а бабуся [PERSON] жила в с. Сирове, [PERSON] їздив до них у гості. Після переїзду [PERSON] в м. Первомайськ він перестав до них їздити. Як зазначено вище, всі зацікавлені особи погодилися з тим, що майже півтора року до народження дитини [PERSON] та [PERSON] проживали разом як чоловік і дружина, однак після народження 30.08.2005 року сина [PERSON] захворіла і померла. З пояснень свідків та зацікавлених осіб вбачається, що [PERSON] визнавав своє батьківство щодо [PERSON] [PERSON] обставина також підтверджується наданими суду фотокартками, на яких зображений маленький [PERSON], а в інших особах свідки упізнали [PERSON] та його матір. З пояснень [PERSON] вбачається, що до самої смерті [PERSON] визнавав себе батьком [PERSON] і жалкував про те, що не може з ним спілкуватися. Суд вважає, що факт батьківства [PERSON] щодо [PERSON], [INFO], знайшов своє повне підтвердження під час судового розгляду, а тому заяву [PERSON] слід задовольнити повністю на підставі ст. 130 СК України. Встановлення факту батьківства значно розширить можливості дитини, тож таке рішення цілком відповідає її інтересам.

Outcome: approved