Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на майно, в тому числі на земельну частку (пай), розміром 5,09 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області 24 квітня 1997 року. Позивач, як спадкоємиця за законом звернулася до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з приводу належного прийняття спадщини, яка залишилась після смерті чоловіка - [PERSON]., але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай), тому рекомендовано звернутись до суду (а.с.6). [PERSON] вказує, що зверталася до органу, який видавав спадкодавцю правовстановлюючий документ, а саме до Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області з питання отримання дублікату даного сертифікату на право на земельну частку (пай), однак їй відповідним листом було роз`яснено, що на законодавчому рівні не передбачено порядок видачі дублікату сертифікату та рекомендовано звернутися до суду. Зазначає, що у відділі в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області наявна інформація щодо видачі покійному [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай). В зв`язку з наведеним вважає, що за нею може бути визнано право на земельну частку (пай) в порядку спадкування, тому звернулася до суду та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач в судове засідання на розгляд справи не з`явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.24), відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити. Представник Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області в судове засідання також не з`явився, однак сільська рада надала на адресу суду письмову заяву (а.с.33), в якій просить суд розглянути справу у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник третьої особи Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, діюча на підставі довіреності (а.с.35), в судове засідання на розгляд справи не з`явилася, однак надала на адресу суду клопотання (а.с.34), відповідно до якого справу просить розглядати у її відсутність та рішення прийняти на розсуд суду. Враховуючи те, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, а розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, взявши до уваги заяву позивача, представника позивача, відповідача та представника третьої особи, вивчивши та перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що позивач - [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Успенівка, Саратського району, Одеської області та зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.7-8). Встановлено, що 03 лютого 1974 року Успенівською сільською радою Саратського району Одеської області було зареєстровано шлюб громадян [PERSON] та [PERSON] , за актовим записом №11, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, внаслідок чого її прізвище змінено на « [PERSON] » (а.с.10,52). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] та її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.53). Встановлено, що 20 серпня 1993 року виконавчим комітетом Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області було зареєстровано шлюб громадян [PERSON] та [PERSON] , за актовим записом №10, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00012235330 від 29 травня 2013 року, внаслідок чого її прізвище змінено на « [PERSON] » (а.с.54) Відповідно до копій свідоцтв про смерть [PERSON] помер [INFO] та [PERSON] померла [INFO] року (а.с.55,56). Також з`ясовано, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 29 березня 2000 року зроблено запис за №58, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 29 березня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області (а.с.58). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] та її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.57). З повідомлення відділу в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, вбачається, що відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Одеській області становить 31167,66 грн./га (а.с.12). Відповідно до довідок №310 та №621, виданих відповідно 21 травня 2018 року та 22 листопада 2018 року Шимківською сільською радою Ананьївського району Одеської області, [PERSON] дійсно був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] Одеської області по день смерті [INFO] року (а.с.13-14). Також з`ясовано, що у зв`язку з демографічними змінами кількості членів в колективних сільськогосподарських підприємствах внесено зміни до додатку І розпорядження районної державної адміністрації від 27 лютого 1996 року №52 «Про затвердження обчислених розмірів земельних часток (паїв)» та затверджено в слідуючому варіанті … по КСП «Гандрабури» в розмірі 5,63 в умовних кадастрових гектарах, про що свідчить розпорядження Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області №245 від 06 серпня 1996 року (а.с.15). Встановлено, що Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області відмовлено у отриманні дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Ананьївською райдержадміністрацією Одеської області 24 квітня 1997 року на ім`я [PERSON] , оскільки на законодавчому рівні не передбачено порядку видачі дублікату сертифікату на ім`я особи, яка мала право на земельну частку (пай) (а.с.17-18). Встановлено, що відсутні будь-які відомості щодо залишення заповіту [PERSON] на своє майно, про що свідчить копія витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), №52880556, виданого 07 серпня 2018 року Ананьївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області (а.с.21). Також з`ясовано, що відсутні будь-які відомості щодо заведення спадкової справи на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , про що свідчить копія витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), № 52880564 , виданого 07 серпня 2018 року Ананьївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області (а.с.51). Відповідно до копії рішення Ананьївського районного суду Одеської області №491/844/18 від 10 жовтня 2018 року позовні вимоги [PERSON] до Шимківської сільської ради Ананьївського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задоволено. Визнано причину пропуску строку вагомою і визначено [PERSON] , [INFO] , уродженці с.Успенівка Саратського району Одеської області, мешканки та зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , виданий 22 березня 2001 року Овідіопольським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер - [NUMBER] , додатковий трьохмісячний строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її чоловіка - [PERSON] , який мешкав в с.Шимкове , Ананьївського району Одеської області і помер [INFO] року, з моменту вступу рішення в законну силу (а.с.22-23). З оголошення в газеті «Вісті Ананьївщини» від 11 серпня 2018 року вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] , вважати втраченим (а.с.19-20). Відповідно до ч.1 п.4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України 2003 р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спадкодавець помер у 1999 році, спадкові відносини виникли у той час, то підлягають застосуванню положення ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкодавцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до вимог ст.ст.548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ УРСР №4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачений ст.549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.549 ЦК України (1963 року) - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. На підставі вищезазначеного, судом встановлено, що [PERSON] фактично вступила в право управління спадковим майном, тобто прийняла спадщину після померлого чоловіка [PERSON] Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст..2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст.392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, у зв`язку із втратою документа, який засвідчує право власності спадкодавця: сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved