Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на особисте утримання, мотивуючи тим, що вони з відповідачем мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. З відповідачем спільно не проживають. Відповідач не надає допомогу на її особисте утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку, з приводу чого у них із ідповідачем виник спір. Вважала, що відповідач може надавати допомогу на її утримання в розмірі по 1/6 частині всіх видів заробітку (доходу), оскільки він працює. На підставі викладеного, [PERSON] прохала суд стягувати з [PERSON] аліменти на її особисте утримання в розмірі по 1/6 частині всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] 3-х річного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, прохали його задовольнити, мотивуючи тим, що відповідач працює, має стабільний дохід та може надавати допомогу на особисте утримання дружини до досягнення дитиною 3 річного віку, не заперечували щодо заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву, у якій прохав розгляд справи відкласти у звязку з хворобою. При вирішенні питання щодо можливості проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача суд враховує, що відповідач не зявився до суду повторно, при цьому не надав доказів поважності причин неявки, відповідач у заяві зазначав, що хворіє, однак на жодне із судових засідань не надав докази хворобу. Тому, враховуючи, що позивач надав згоду на проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача, суд вважав за необхідне проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Зясувавши обставини справи на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі торін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON], 06 березня 2015 року, яка проживає разом із позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні, на даний час [PERSON] не виповнилося 3 роки. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на особисте утримання [PERSON] до досягнення дитиною 3-х річного віку не надає, внаслідок чого у сторін виник спір. З рішення Лубенського міськрайонного суду від 12.09.2016 р. вбачається, що з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), також з відповідача стягуються аліменти на дитину від попереднього шлюбу в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу). Таким чином, сумарний розмір стягуваних аліментів з відповідача на даний час становить 5/12 (1/4+1/6) від всіх видів заробітку (доходу). Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. . Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 184 СК України передбачено можливість визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі у випадку , коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. В інших випадках аліменти визначаються у частці від заробітку платника (ч. 1 ст. 183 СК України). З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює, а тому має стабільний заробіток (дохід). При визначенні розміру аліментів, суд враховує відповідно до ст. 182 СК України , що відповідач має двох неповнолітніх дітей , на утримання яких з нього стягуються аліменти. При вирішенні спору суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/12 частини його заробітку (доходу), що не буде перевищувати 50 % заробітку (доходу) відповідача. Суд вважає, що можливість сплачувати відповідачем аліменти у більшому розмірі, ніж 1/12 частина доходу, позивачем у відповідності до ст. 60 ЦПК України , не доведено. При вирішенні спору суд також враховує, що відповідно до ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом 23.12.2016 р., стягнення аліментів необхідно проводити з 23.12.2016 р. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 275,60 грн. відповідно до розміру задоволених позовних вимог, від сплати якого позивач був звільнений при зверненні з позовом до суду.

Outcome: partial