Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 68850 грн. 79 коп., яка виникла в звязку з заборгованістю відповідача по сплаті аліментів у розмірі 14825 грн. 43 коп. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просив повністю звільнити його від сплати заборгованості по аліментам в сумі 14825 грн. 43 коп., мотивуючи тим, що дана заборгованість виникла не з його вини. В судовому засіданні представник позивачки позову підтримав у повному обсязі та заперечував проти зустрічного позову [PERSON] Відповідач за первинним позовом [PERSON] в судовому засіданні проти позову [PERSON] заперечував та підтримав свій позов про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам. Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первинний позов підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 03 вересня 2005 року між [PERSON] і відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, від якого вони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 листопада 2010 року шлюб між сторонами було розірвано та вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку. Виконавчий лист отриманий позивачкою у Ковпаківському районному суді м. Суми на підставі зазначеного рішення суду був пред'явлений до виконання. Відповідно до ст. 195 СК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не проводилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи із середньої заробітної плати для даної місцевості. Проте, відповідач ухиляється від виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, аліменти сплачує несвоєчасно без поважних причин, в результаті чого у нього утворилась заборгованість. Згідно довідки-розрахунку, складеної державним виконавцем 06.06.2016 року, заборгованість відповідача зі сплати аліментів складається з наступних сум, які виникли: станом на 09.04.2015р. 8800,74 грн., за квітень 2015р. (з 09.04.2015р.) 1134,60 грн., за травень 2015р. 1407,70 грн., за червень 2015р. 1608,80 грн., за січень 2016р. 1309,50 грн.; за березень 2016р. 564,09 грн., а загалом 14825,43 грн. (а.с. 4). Виходячи з положень ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Посилання [PERSON] на те, що заборгованість по сплаті аліментів у нього виникла не з його вини, так як він мав мінливий дохід, а також перебував на лікуванні, і деякий час не мав можливості сплачувати аліменти, суд вважає необґрунтованими. Так, [PERSON] не надав суду доказів того, що він перебував на лікуванні та тимчасово не міг сплачувати аліменти, а також не обґрунтував, чому він не займався роботою, завдяки якій мав би можливість погасити заборгованість по аліментам. Отже, враховуючи ту обставину, що [PERSON] за період з липня 2015р. по березень 2016р. сплачувались лише поточні аліментні платежі, а заборгованість зі сплати аліментів, яка виникла раніше, не погашалась, розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів, визначених за період з 09.04.2015р. по 01.04.2016р. станом на день звернення позивачки до суду (09.09.2016р.) буде помісячно таким: за борг станом на 09.04.2015р.: 8800,74 грн. х 1% х 520 днів = 45763,85 грн.; за квітень 2015р. (з 09.04.2015р.): 1134,60 грн. х 1% х 499 днів = 5661,65 грн.; за травень 2015р.: 1407,70 грн. х 1% х 467 днів = 6573,96 грн.; за червень 2015р.: 1608,80 грн. х 1% х 437 днів = 7030,46 грн.; за січень 2016р.: 1309,50 грн. х 1% х 222 днів = 2907,09 грн.; за березень 2016р.: 564,06 грн. х 1% х 162 днів = 913,78грн. Таким чином, загальна сума неустойки (пені) складає 68850,79 грн. На даний час [PERSON] сплачує лише поточні аліментні платежі, а існуючу заборгованість по аліментам не погашає. Разом з тим, враховуючи матеріальне становище [PERSON] та його життєві обставини, які склалися на даний час, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 2 ст. 196 СК України, відповідно до якої \~розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Так, згідно довідок про доходи, що були надані [PERSON] до суду, він має мінливі та невисокі доходи, а також відповідно до довідки за місцем проживання на його утриманні перебуває матір похилого віку, яка проживає разом з ним (а.с. 18-23). Враховуючи вищезазначене і те, що сума неустойка в даному випадку перевищує сам розмір заборгованості та відповідач не визнає суму неустойки, суд вважає, що [PERSON] справедливо буде присудити до стягнення суму неустойки, що дорівнює сумі заборгованості, тобто 14825 гривень 43 копійок. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] необхідно відмовити в звязку з його необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: partial