Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання. Позов обґрунтовує тим, що є пенсійного віку, отримує пенсію за віком, яка є її єдиним джерелом для існування. Крім того постійно хворіє та потребує значних коштів на купівлю ліків. В будинку разом з нею зареєстрована її донька [PERSON], яка жодної допомоги їй не надає, комунальні послуги не сплачує. У зв'язку з цим зазначає, що в деяких випадках змушена звертатись по допомогу до незнайомих їй людей на предмет надання їй одягу, продуктів харчування та інших необхідних речей. Також зазначила, що інші діти, а саме син [PERSON] та донька [PERSON], які також є пенсійного віку, допомагають їй матеріально. Таким чином враховуючи вище просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. Представник позивача [PERSON], який одночасно є сином позивача, та представник [PERSON] позов підтримали, надали суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, позов просили задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] проти позову заперечили, мотивуючи тим, що відповідач [PERSON] також пенсійного віку, отримує пенсію за віком, інших доходів в неї не має. Також [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що не проживає за місцем реєстрації разом з матір'ю, оскільки їй чиняться перешкоди в проживанні і за таких обставин змушена нести додаткові витрати на забезпечення та оплату свого проживання в іншому місці. Також подала письмові заперечення проти позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю відповідача [PERSON], [INFO]. Згідно з довідки № 969 від 06.05.2015 року [PERSON] перебуває на обліку УПФУ м. Мукачево та Мукачівського району і отримує пенсію за віком, розмір якої з грудня 2014 року по травень 2015 року становив 6679,26 грн. та відповідно 1113,21 грн. в місяць. Відповідно до медичних довідок, зокрема виписки з історії хвороби № 3606, медичної довідки, карти хворого з імплановатим стимулятором серця вбачається, що [PERSON] хворіє та відповідно потребує коштів на лікування, що також підтверджує позивач представленими суду квитанціями. В матеріалах справи також містяться копії квитанцій про оплату комунальних послуг, відповідно до яких споживачем послуг є [PERSON] Також як було встановлено в судовому засіданні та підтверджується довідкою, виданою КП «Мукачівське МБТІ та ЕО» 19.02.2014 року № 186, домоволодіння за адресою [ADDRESS], в якому зареєстровані сторони по справі, на праві особистої власності належить [PERSON], тобто сину позивача, який був подарований йому матір'ю [PERSON] у 2012 році. Поряд з цим судом встановлено, що згідно з довідки № 458 від 21.05.2015 року [PERSON] перебуває на обліку УПФУ м. Мукачево та Мукачівського району і отримує пенсію за віком, розмір якої з грудня 2014 року по травень 2015 року становив 8261,40 грн. та відповідно 1376,90 грн. в місяць. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. За вимогами ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх вищеперерахованих умов. При цьому слід звернути уваги на те, що сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Згідно з чинним законодавством держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою, а тому слід звертати увагу на розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року, з 01.01.2015 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність становить 949 грн. Повна втрата працездатності визначається як настання пенсійного віку (старість). Пенсійний вік в Україні становить 55 років для жінок, які народилися до 30.09.1956 року включно (стаття 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»). Як передбачено ч. 1 ст. 10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Критерії визначення потреби у наданні матеріальної допомоги передбачені у ч. 4 ст. 75 СК України, відповідно до якої один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Таким чином, батьки можуть бути визнані такими, що потребують матеріальної допомоги, у тому разі, якщо їх заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не відповідають прожитковому мінімуму, встановленому законом. Таким чином судом встановлено, що розмір пенсії, яку отримує [PERSON] становить 1113,21 грн. в місяць, що перевищує визначений законом розмір прожиткового мінімуму. Крім того також встановлено, що позивач має ще двох дітей, які як пояснили її представники в судовому засіданні, регулярно надають їй певну матеріальну допомогу. Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач зазначає, що жодним чином також не відмовляється приймати участь в утриманні матері, проте її брат та сестра всілякими способами перешкоджають їй. На підтвердження зазначеного представила суду квитанцію № 28 від 30.10.2009 року, відповідно до якої нею було здійснено оплату за придбання стимулятора серця для матері [PERSON], з чим в судовому засіданні погодилася сторона відповідачів. Крім того, з наданих суду висновків Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області вбачається, що [PERSON] неодноразово зверталася із заявами щодо неправомірних дій зі сторони її брата [PERSON], оскільки той перешкоджає їй проживати разом з матір'ю за місцем її реєстрації. Зазначене також підтверджується рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 24.07.2014 року, яке залишене в силі ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 27.08.2014 року, відповідно до якого в позові [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та скасування реєстрації місця проживання було відмовлено. Також суд звертає увагу на те, що посилання позивача з приводу того, що несе значні витрати за комунальні послуги на утримання будинку, в якому зареєстрований відповідач, не є підставою для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача, оскільки зазначені правовідносини регулюються нормами ЖК України. До того ж, власником будинку є син відповідача [PERSON], на якому згідно з положеннями ЦК України, лежить тягар утримання майна. Посилання представника позивача в судовому засіданні на погіршення стану здоров'я позивача та необхідність значних коштів на лікування також не є підставою для задоволення позову на підставі ст. 202 СК України, оскільки зазначені витрати в разі їх доведення можуть бути стягнуті з відповідача за позовними вимогами заявленими в порядку ст. 203 СК України шляхом пред'явлення позову про стягнення додаткових витрат на утримання матері, а не шляхом пред'явлення позову про стягнення аліментів. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, а також враховуючи те, що позивач потребує матеріальної допомоги належними та допустимими доказами в ході розгляду справи судом не доведено, а відповідач в свою чергу є також непрацездатною, отримує пенсію за віком, яка є її єдиними джерелом для існування, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed