overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2017 року та до досягнення ними повнолітнього віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі з 27.10.2006 року до 28.12.2016 року, від якого мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої допомоги дітям не надає, дітьми не цікавиться, у зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін у відсутності відповідача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи та вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням такого. Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2006 року по 28.12.2016 року. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивачки. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, приймаючи до уваги обов'язок відповідача по утриманню неповнолітніх дітей, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньку [PERSON] Мілдред, [INFO], та сина [PERSON] Кабує, [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.11.2016 року та до досягнення ними повнолітнього віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі з 26.06.2010 року до 08.12.2015 року, від якого мають двох дітей Мілдред, [INFO], та [PERSON], [INFO]. З грудня 2015 року відповідач ніякої допомоги дітям не надає, дітьми не цікавиться, у звязку з чим звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін у відсутності відповідача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи та вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням такого. Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2010 року по 08.12.2015 року. Відповідач є батьком [PERSON] Кабує, [INFO], та [PERSON] Мілдред, [INFO], які знаходяться на утриманні у позивачки. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, приймаючи до уваги обов'язок відповідача по утриманню неповнолітньої дитини, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідача, та аліменти на її утримання до досягнення сином трьох років в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку відповідача. Рішенням суду\~від 04\~квітня 2017\~року позовні вимоги задоволені. Однак, з приводу заявлених вимог щодо стягнення аліментів на користь та на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини від всіх\~видів заробітку\~відповідача до досягнення дитиною трьох років, рішення не ухвалено. Відповідно до матеріалів справи встановлено, що позивач просив стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідачата та аліменти на її утримання до досягнення сином трьох років в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку відповідача.. Відповідач в судове засідання не зявився, але копію позовної заяви отримав, надав заяву відповідно до якої не заперечив проти задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Згідно з п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність винесення додаткового рішення відповідно до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 грн. щомісячно, так як вона навчається в Національному університеті біоресурсів і природокористування України. В обґрунтування вимог вказувала, що дочка навчається у вказаному учбовому закладі, в зв`язку з чим зросли матеріальні витрати, а вона сама не має змоги належним чином її забезпечити усім необхідним. При цьому, батько матеріально дитині не допомагає, хоча має таку можливість, оскільки отримує заробіток від здійснення послуг з перевезення пасажирів власним автомобілем (таксування). В судове засідання позивачка та її представник адвокат [PERSON] не з`явилися, від останнього надійшла до суду письмова заява , в якій він просив розгляд справи проводити у їхній відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідач при розгляді справи позов не визнав, пояснив, що на його утриманні також знаходяться ще двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], котра також навчається на денній формі в Хмельницькому музичному училищі, та син [PERSON], [INFO], сам він з січня до травня 2017 року був зареєстрований у Полонському районному центрі зайнятості як безробітний та отримував матеріальну допомогу, нещодавно він працевлаштувався на підприємство «Новшляхбуд» у м. Полонному. При цьому, вказав що він страждає на виразкову хворобу дванадцятипалої кишки, з приводу чого перебуває на диспансерному обліку, а тому, за таких обставин, не спроможний сплачувати аліменти на навчання дочки [PERSON]. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, відповідач являється батьком [PERSON], [INFO], яка навчається на денній формі навчання за спеціальністю «Філологія» гуманітарно-педагогічного факультету в Національному університеті біоресурсів і природокористування України, тому потребує матеріальної допомоги, яку відповідач зобов'язаний відповідно до ст.199 СК України надавати та має для цього змогу. Розмір аліментів, в даному конкретному випадку суд, відповідно до ст.200 СК України, визначає у твердій грошовій сумі. Їх розмір, на думку суду, має становити 300 грн. щомісячно, із врахуванням обставин, зазначених в ст.182 СК України, зокрема, наявність на утриманні у відповідача ще двоє неповнолітніх дітей, навчання на денній формі в музичному училищі дочки [PERSON], а також наявність захворювання у [PERSON] Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що позивач має неповнолітню дитину, батьком якої є відповідач, який добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, вказаши про визнання позовних вимог. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 14 червня 2011 року Виконкомом М.Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 06. Шлюб розірваний, що підтверджується копією рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2017 року (а.с. 15). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 16), який проживає разом з [PERSON], що підтверджується довідкою Михайло Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (а.с. 17). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як зазначено в ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом без обмеження розміру частки. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини і відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення аліментів та утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу задовольнити повністю. З відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON] [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24 грудня 2013 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після розлучення дочка залишилась проживати з нею, а батько вихованням дитини не займається, коштів на її утримання в добровільному порядку не надає, хоч є працездатною особою; на його утриманні непрацездатних осіб та неповнолітніх дітей немає. Позовні вимоги підтвердила: копією рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2013 року про розірвання шлюбу між сторонами; копією свідоцтва про народження [INFO] року [PERSON] серії [NUMBER] в якому матір'ю дитини вказана позивачка, а батьком - відповідач [PERSON]; довідками з виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради від 09 квітня 2015 року № 751, № 752 та актом депутата Переяслав-Хмельницької міської ради від 09 квітня 2015 року № 11, якими підтверджується, що дитина проживає з матір'ю, перебуває на її повному матеріальному утриманні; довідкою ТОВ «Костал Україна» про дохід позивача, згідно якої її середньомісячний дохід становить 3381,46 гривень. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги та просить стягнути аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідач зменшені позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі ст.ст.180,184 СК України. На підставі ст.ст.180,181,182,184,191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів (заробітку) щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], який навчається в Понінківському професійному ліцеї. В обґрунтування вимог вказувала, що син досяг повнолітнього віку, але навчається на денній формі навчання у вказаному навчальному закладі, тому потребує матеріальної допомоги на проживання та навчання. За таких обставин, на думку позивачки, батько повинен надавати йому допомогу, на що він спроможний, оскільки отримує пенсію. В судове засідання сторони не зявилися, надали до суду письмові заяви, в яких просили проводити розгляд справи без їхньої участі, а відповідач також зазначив про визнання ним позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд зазначає про таке. Встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Повнолітній син сторін навчається в Понінківському професійному ліцеї з 01 вересня 2014 року з кінцевим терміном закінчення навчання 30 червня 2017 року, тому потребує матеріальної допомоги, яку відповідач зобов'язаний надавати та має для цього змогу. Розмір аліментів, в даному конкретному випадку суд, згідно з положеннями ст.200 СК України, визначає у частці від заробітку (доходу) відповідача в розмірі 1/3 частини, із врахуванням обставин зазначених в ст.182 СК України, та на період навчання сина, але не довше ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася\~ до суду з позовом, в якому просила усунути перешкоди в користуванні її власністю, а саме визнати відповідача [PERSON] та її дітей [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] , зняти їх з реєстраційного обліку та стягнути з відповідача судові витрати по справі. 18.02.2020 року суд, ухвалюючи рішення по даній справі, не вирішив питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~Сторони в\~судове засідання\~не прибули,\~згідно ст.\~270\~ЦПК України\~їх неявка не\~перешкоджає розгляду\~заяви про\~ухвалення додаткового\~рішення. Відповідно до\~ п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При цьому відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено в судовому засіданні, позивач понесла судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви в сумі 768,40 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 1), які суд у відповідності ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником будинку [ADDRESS]. До 19.02.2016 вулиця називалася Ленінградська. Відповідач доводиться їй сином. З 19.11.1993 він зареєстрований в її будинку та проживав за місцем своєї реєстрації до 2000 року, після чого забрав усі свої речі та переїхав проживати до своєї дружини, де проживає до теперішнього часу. Власних речей у будинку він не має, за місцем своєї реєстрації не з'являється та наміру проживати не виявляє. У добровільному порядку знатися з реєстрації відповідач відмовляється. Його реєстрація перешкоджає їй користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але її представник надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач повторно не з'явився в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та відзив не подав. Згідно з ухвалою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.01.2018, розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11.10.2002, реєстраційне посвідчення від 16.10.2002 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.12.2017 свідчать про те, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. З будинкової книги вказаного будинку, довідки, виданої Знам'янським РС УДМС України в Кіровоградській області, встановлено, що [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS]. Як вбачається з акту не проживання від 07.10.2017, [PERSON] за місцем реєстрації по [ADDRESS] не проживає з 2000 року. Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що під час судового розгляду доведено факт відсутності відповідача [PERSON] за місцем його реєстрації понад рік, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст.317, 319, 379, 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинком №18 по вулиці Дружня в с. Косівка Олександрійського району Кіровоградської області. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, відповідно вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач є власником будинку №18 по вул. Дружня в с. Косівка Олександрійського району Кіровоградської області. Будинок належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 14.08.2013 року (а.с.8). В будинку зареєстрований і відповідач по справі, який в будинку не проживає з 2016 року, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Косівської сільської ради від 03.05.2018 р. № 783, та актом комісії № 931 від 11.06.2018 року (а.с.14). Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що на підставі акта складеного за участю сусідів [PERSON], [PERSON], встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в [INFO] з 2016 року. Тому є всі підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved