Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], за участі третьої особи Токмацького районного відділу управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування свого позову зазначила, що 27.04.2015 року між позивачкою та [PERSON] яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У вказаній квартирі зареєстрований відповідач, який за власним бажанням з реєстрації не знявся, у квартирі не проживає протягом тривалого часу. Тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 24 по вул. Шевченко, 35 в м. Токмак Запорізької області. Позивач в судове засідання не зявилася, причини неявки не повідомила, в судовому засіданні, яке відбулося 26.06.2015 року, заявила клопотання мати представника [PERSON], особу якого судом встановлено та допущено до участі в справі в якості представника позивача. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, пояснив суду, що відповідач не проживає за адресою реєстрації: [ADDRESS], протягом кількох років. Раніше вказана квартира здавалась в оренду квартиронаймачам. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином відповідно до ст. 74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу від 27.04.2015 року, укладеного між [PERSON] яка діяла від себе та від імені [PERSON] відповідача по справі, посвідченого державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори [PERSON] 27.04.2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 577. Згідно даних адресно-довідкового підрозділу Токмацького районного відділу УДМС України в Запорізькій області від 03.06.2015 року відповідач зареєстрований в [INFO] з 2010 року. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він проживає в [INFO] з 1997 року. Позивачка по справі є його сусідкою. [PERSON] раніше був власником квартири [ADDRESS], однак, там ніколи не проживав. Квартира використовувалась для здачі в оренду. Свідок [PERSON] дала аналогічні покази та підтвердила те, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживав, квартиру здавали в оренду. У вказаному будинку проживає з 2008 року. Згідно ст.72 ЖК УРСР особа втрачає право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців там не проживає. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, а тому, [PERSON] необхідно визнати таким, що втратив право на користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved