Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначила, що вона з 25.05.2012 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони разом не проживають. Дитина проживає з матір'ю та потребує коштів на утримання, які відповідач на теперішній час добровільно не надає, сама позивач самостійно не може утримувати дитину. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь, на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2700, 00 грн., щомісяця, до досягнення сином повноліття, починаючи з дня звернення до суду з позовом. Позивач [PERSON] та її представник - [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримали частково, просили стягнути з [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., щомісяця, до досягнення сином повноліття, починаючи з дня звернення до суду з позовом. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі, що зазначає позивач, оскільки він допомагає синові матеріально. На теперішній час він припинив свою підприємницьку діяльність, постійного доходу не має, сплачує заборгованість за кредитом, стягнуту з нього рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області, також, він платить орендну плату за житло яке наймає, що ставить його у скрутне матеріальне становище, тому просить стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 750,00 грн., щомісяця, про що також зазначив у письмовому запереченні на позовну заяву (а.с.19-24). Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 25.05.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 4 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 липня 2012 року, актовий запис № 619 (а.с. 5). Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка Високопільської селищної ради Херсонської області № 389 від 22.02.2017 (а.с.7). Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що угоди про добровільну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], між позивачем та відповідачем досягнуто не було. Відповідачем, згідно з наданими у судовому засіданнями копіями товарних чеків та квитанцій, придбано для дитини диван «Париж» за 4960,00 грн. (а.с.69), з січня по липень 2017 року сплачувалися кошти за дитячий садок, на загальну суму 1062,00 грн. відвідувалися розважальні заклади, купувалися продукти харчування, що також не заперечувалося у судовому засіданні позивачем. Разом з тим, позивач не погоджується з розміром вказаних виплат, зазначаючи, що вони є нерегулярними. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. За приписами ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У судовому засіданні відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 750,00 грн., щомісяця, посилаючись на тяжкий матеріальний стан, наявність невиплачених кредитів, те, що він не працює, сплачує орендну плату за житло. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання малолітнього сина, а також матеріальний стан відповідача, те що він на даний час не працює, має кредитні зобов'язання, сплачує орендну плату за житло, що ставить його у скрутне матеріальне становище, можливість сплачувати відповідачем аліменти, оскільки він є фізично здоровою людиною, інших аліментних зобов'язань не має, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що відповідач, в силу ст. ст. 180 - 184 Сімейного кодексу України, зобов`язаний та має можливість щомісячно сплачувати на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1300,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, до досягнення дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial