Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що вона та відповідач перебувають у шлюбі з 25.11.2011 року. Від вказаного шлюбу сторони мають дві неповнолітні дитини - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Крім цього, позивач вказує, що відповідач не дбає про сімю, негативно ставиться до дітей та в повній мірі не утримує сімю. Добровільної угоди між сторонами про сплату аліментів не досягнуто. Відповідач працює та має постійний дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Позивач вказує, що стан здоровя відповідача задовільний, а тому відповідач, як батько неповнолітніх дітей, який працездатний, зобовязаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.08.2018 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім цього, відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує повністю. Відповідач[PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, однак від представник відповідач подав суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 25.11.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 609, що стверджується копією відповідного свідоцтва. Від шлюбу сторони мають дві неповнолітні дитини - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька). Неповнолітні діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що фактично визнав відповідач, подавши заяву про визнання позову. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 180 СК України,\~обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди\~кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Відповідач працює механіком у ФОП [PERSON] та отримує стабільний дохід, що підтверджується довідкою про його доходи. \~ \~ \~ \~Таким чином вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідача у частці від його заробітку. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідач має вік 57 років, не подав докази існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви - з 22.08.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved