Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованого за адресою: вул. Бурлуцька, буд. 1, с. Шипувате, Великобурлуцького району, Харківської області, належного позивачу на праві приватної власності, як такого, що безперервного був відсутній за місцем реєстрації проживання у вищевказаному будинку більше двох років без поважних причин. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що на праві приватної власності вона має житловий будинок, розташований за адресою: с. Шипувате, вул. Бурлуцька, буд.1, Великобурлуцький район, Харківська область. 22 липня 2009 року позивач дала згоду на реєстрацію місця проживання у своєму будинку [PERSON] [PERSON] [PERSON], який на той час був одружений з її донькою. Підсобного господарства та спільного майна з відповідачем не мали. Відповідач з дня реєстрації за адресою позивача фактично не проживав, а мешкав з донькою позивача в м. Харків. На даний час донька позивача припинила шлюбні відносини з відповідачем. Враховуючи ці обставини позивач неодноразово просила відповідача про зняття з державної реєстрації, але відповідач на протязі 2015-2017 років ігнорує її вимоги, у добровільному порядку не має наміру знятись з реєстрації місця проживання. [PERSON] вважає, що таке становище порушує її права та інтереси, не дає можливості користуватись своїм приватним житлом та не дає можливості оформити субсидію. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини викладені в позовній заяві та просила позов задовольнити. Також просила розглядати справу за відсутності відповідача та прийняти по справі заочне рішення (а.с.30). Відповідач [PERSON] [PERSON] [PERSON] повторно в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся за адресою місця проживання. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України (зі змінами і доповненнями), судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку. Згідно повідомлення Великобурлуцького РС ГУДМС України в Харківській області, відповідач [PERSON] [PERSON] [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.19). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не зявився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав,\~та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких обставин. Статтею 47 Конституції України\~визначено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Європейською конвенцією про захист прав людини та основних свобод (далі\~Конвенція) гарантується кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла, яке охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла (п. 1 ст. 8 Конвенції). Пункт 2 ст.8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоровя чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться по вул. Бурлуцька, буд. 1, с. Шипувате Великобурлуцького району Харківської області і це підтверджується договором про поділ спадкового майна від 09 грудня 2008 року (а.с.08). Крім того, ця обставина підтверджується довідковою виконкому Шипуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області від 09 лютого 2017 року за вих. №201 (а.с.07). Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Шипуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області від 26 січня 2017 року за вих. №120, в зазначеному будинку зареєстровані: позивач, її чоловік - [PERSON], донька [PERSON], онук - [PERSON], зять - [PERSON] [PERSON] [PERSON]. Суд приходить до висновку, що відповідача було зареєстровано в будинку позивача як члена сімї, оскільки він був зятем [PERSON] За відомостями адресно довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківські області від 10 березня 2017 року вбачається. що [PERSON] [PERSON] [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.19). Відповідно до актів обстеження від 22.08.2016 р., 18.10.2016 р., 10.01.2017 р., при обстеженні будинку, розташованого за адресою: вул. Бурлуцька, буд. 1, с. Шипувате Великобурлуцького району Харківської області року [PERSON] [PERSON] [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 22 липня 2009 року, але фактично не проживає з дня реєстрації (а.с.13-15). Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідност.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд приходить до висновку, що позивач довів свій позов, а тому вважає, що [PERSON] [PERSON] [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: вул. Бурлуцька, буд. 1, в с. Шипувате Великобурлуцького району Харківської області у звязку із не проживанням за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин. Отже, рішення суду про визнання [PERSON] [PERSON] [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку житлового будинку, розташованого по вул. Бурлуцька, буд. 1, в с. Шипувате Великобурлуцького району Харківської області. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. (а.с.02-03), які підлягають стягненню з року [PERSON] [PERSON] [PERSON] на користь позивача, оскільки рішення ухвалено на її користь.

Outcome: approved