Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2014 року. Від шлюбу дітей не мають. Поряд з тим, зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося. Між ними виникали сварки, скандали, безпідставні звинувачення, внаслідок чого протягом останніх півтора року разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують. Таким чином вважає, що шлюб між ними існує формально, сімя фактично розпалася, а тому, за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим, у звязку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Після розірвання шлюбу просила присвоїти дошлюбне прізвище [PERSON]. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у його відсутності до суду не подав, як і відзиву на позов. За таких обставин, за згоди представника позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 106127, виданого 26 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 25 квітня 2014 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №75. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові «Заремба», дружині «Заремба». Від шлюбу дітей не мають. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі більше подружні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. \~ \~ \~ \~Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved