Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 10 грудня 2014року на утримання [PERSON], [INFO], з 400 грн. на 2000 грн. Позивач посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 04.04.2011 року, шлюб між ними розірваний на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 10.12.2014 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. На утримання дитини на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області 10.12.2014 року з відповідача стягнуті аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно до повноліття дитини. Її доходів не вистачає для повного забезпечення дитини всім необхідним для життя та розвитку дитини. Відповідач працює, але відмовляється повідомити місце роботи, тому вона змушена звернутися до суду з проханням про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав до суду письмові заперечення на позовну заяву, його інтереси у суді представляє адвокат [PERSON] Представник відповідача - адвокат [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала, просила призначити до стягнення аліменти у мінімальному розмірі, встановленому законом, на підставі наданих документів. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2011 року, шлюб між ними розірваний, що підтверджується копією рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 10.12.2014 року (а.с.8-9). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія І-ВЛ № 270896, виданого 22.03.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 360 (а.с.12). За рішенням Чугуївсього районного суду Харківської області від 10.12.2014 року відповідач сплачує на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн. щомісячно (а.с.17-18). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). На підставі ст.ст. 182-183 Сімейного кодексу України розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, встановлюється судом з урахуванням: стану здоровя та матеріального становища дитини; стану здоровя та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частина перша статті 192 СК України передбачає,\~ що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось з них. Сімейним законодавством України встановлено мінімальну межу аліментів, що можуть стягуватися на одну дитину, а саме:\~розмір аліментів не може бути меншим ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~ Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища матері може бути підставою для її вимоги про збільшення розміру аліментів. Відповідач в письмових запереченнях зазначив, що категорично не погоджується з позовними вимогами, він працездатний, але офіційно не працевлаштований, підприємницькою діяльністю не займається, створив нову сімю, має хворих батьків пенсіонерів, батько є інвалідом ІІІ групи, тому вони потребують допомоги з його боку. Також зазначив, що він приймає участь у вихованні та житті дитини, бачиться регулярно з сином, постійно забирає його до себе, возить дитину у місця відпочинку, намагається цікаво проводити час з сином. Аліменти сплачує вчасно, заборгованості не має, до того ж розмір аліментів був визначений саме позивачем, надає додаткові кошти на придбання ликів та інші потреби дитини. Позивач по справі [PERSON] не надала доказів того, що відповідач має додаткові доходи та спроможний сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно. З огляду на вищевикладене, враховуючи наявність правових підстав для зміни розміру аліментів, суд вважає позов підлягає задоволенню частково та можливим змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі з 400,00 грн. щомісячно на 1000,00 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial