Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права власності на майно, в якому з урахуванням уточнення від 31.10.2017 року зазначила, що 04.07.2006 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. За час шлюбу був придбаний автомобіль DAEWOO LANOS, 2003 року випуску, реєстр.номер АН7417ІН, який зареєстрований за відповідачем. На даний час вартість вказаного автомобілю становить 84000 грн. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Краматорського міського суду від 22.12.2016 року. На даний час між сторонами виникло питання про поділ майна. На підставі ст.60 СК України позивачка просить суд визнати зазначений автомобіль спільним сумісним майном подружжя та поділити його, залишивши у власності [PERSON], а на її користь стягнути з останнього грошову компенсацію замість її ? частки у спільному сумісному майні в розмірі 42000 грн. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали та не заперечували проти запропонованого варіанту поділу майна. Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та виходить з наступного 04.07.2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який припинили внаслідок розірвання рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 22.12.2006 року, що набрало законної сили 03.01.2017 року. (а.с.7) Під час шлюбу подружжя придбало автомобіль DAEWOO LANOS, 2003 року випуску, реєстр.номер АН7417ІН, який згідно довідки-рахунку ААВ №346237 від 06.06.2013 року був зареєстрований 25.06.2013 року за [PERSON] (а.с.32). Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.2 ст.60 Сімейного кодексу України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Таким чином, набутий під час шлюбу транспортний засіб автомобіль DAEWOO LANOS, 2003 року випуску, реєстр.номер АН7417ІН, є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] На даний час між сторонами виник спір щодо поділу майна набутого за час шлюбу, що стало підставою позову. Відповідно ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~ЦК України. Крім того, згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України за №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані (ч.2 п.23 Постанови); до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (п.24 Постанови); поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (п.22 Постанови). Пропонуючи варіант поділу спільного сумісного майна позивачка [PERSON] зазначає, що відповідач [PERSON] має водійські права, особисто користується автомобілем, у звязку з чим вона вважає можливим залишити автомобіль в натурі відповідача, а сама бажає отримати грошову компенсацію замість її у праві спільної сумісної власності на майно. При цьому при визначенні вартості частки кожного із співвласників даного транспортного засобу необхідно виходити з принципу рівності часток у праві спільної сумісної власності подружжя (норми ч.1 ст.70 СК України та ч.2 ст.372 ЦК України). Сторони досягли згоди та не заперечують, що вартість спірного транспортного засобу автомобіля DAEWOO LANOS, 2003 року випуску, реєстр.номер АН7417ІН, у теперішній час становить 84000 грн. Таким чином розмір грошової компенсації, яку позивачка [PERSON] бажає отримати від відповідача [PERSON] замість її частки у праві спільної сумісної власності на майно становить 42000 грн. У судовому засіданні відповідач [PERSON], погоджуючись з позовом, добровільно передав, а позивачка [PERSON] прийняла грошові кошти в сумі 42000 грн., про що склала розписку, яка долучена до матеріалів цивільної справи. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити, визнавши обєктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] транспортний засіб автомобіль DAEWOO LANOS, 2003 року випуску, реєстр.номер АН7417ІН, поділивши вказане майно, визнавши за [PERSON] право власності на вказаний автомобіль в натурі, а за [PERSON] право на грошову компенсацію в сумі 42000 грн. Враховуючи те, що передача грошової компенсації відбулася у судовому засіданні, то судове рішення в цій частині слід вважати виконаним. На підставі ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», пропорційно задоволеному позову, з відповідача на користь позивачки слід стягнути половину сплаченого нею судового збору в сумі 414 грн. (а.с.1, 17). На підставі ст.154 ЦПК України слід скасувати арешт на автомобіль та заборону [PERSON] вчиняти певні дії стосовно спірного майна, застосовані у даній справі ухвалою Краматорського міського суду від 15.06.2017 року, за відсутністю потреби в цих заходах забезпечення позову надалі.

Outcome: approved