Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 26 червня 1999 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від зазначеного шлюбу сторону мають двох дітей: повнолітню [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, у зв`язку з чим позивач прийшла до висновку, що сім`я розпалася і шлюб необхідно розірвати, примирення між сторонами неможливе. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище « [PERSON] ». Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлялись належним чином. В той же час, позивач через канцелярію суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач також подав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнає в повному обсязі, просить його задовольнити. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 червня 1999 року у Виконкомі Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області, актовий запис № 22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26 червня 1999 року Виконкомом Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області (а.с. 5). Від зазначеного шлюбу сторони мають двох дітей, зокрема, неповнолітню [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 травня 2003 року Виконкомом Білицької міської ради м. Добропілля (а.с. 9). Подружнє життя у сторін не склалось. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, не мають намірів зберігати сім`ю. Згідно до ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття заяви відповідача про визнання ним позовних вимог. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved