Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про зняття арешту з майна, третя особа - [PERSON] . В обґрунтування позову представником позивача зазначено, що позивач є спадкоємцем після померлого [INFO] - [PERSON] . Позивач успадкувала належне померлому чоловікові майно, а тому звернулась до приватного нотаріуса для оформлення спадщини і дізналася від нього, що на все майно спадкодавця [PERSON] накладено арешт постановою про відкриття виконавчого провадження з накладення арешту № 32847846 від 30.05.2012 відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецього міського управління юстиції. Коли позивач звернулась до Сєвєродонецького МВ ДВС ГТУЮ для отримання інформації щодо накладення арешту на майно колишнього чоловіка, то отримала відповідь, що виконавче провадження, яке перебувало на виконанні, завершено по виконавчому провадженню № 32847846, 02.09.2013 винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу. На сьогоднішній день позивач має намір розпорядитися належним їй майном, оформити спадщину, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Позивач вважає, що її права порушені, а арешт майна є обмеженням її права власності. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву, в якій підтримує позов та просить розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів цивільної справи судом встановлено, що згідно з копією договору дарування квартири серії АЕЕ [NUMBER] від 03.11.2001, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Лопатенком В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 6086, [PERSON] подарувала, а [PERSON] та [PERSON] прийняли в дар в рівних частинах квартиру, розташовану в [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.04.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області [PERSON] [INFO] помер, актовий запис № 441. Згідно з відповіддю приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Сердюк Н.І. № 37/02-14 від 07.03.2020, 02.08.2019 року була заведена спадкова справа 81/2019 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Дружиною померлого [PERSON] , [INFO] та дочкою померлого, [PERSON] , [INFO] , були подані заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 176042556 від 02.08.2019, 01.06.2012 року за № 12571742 реєстратором - Луганська філія державного підприємства «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України зареєстровано постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту № 32847846 від 30.05.2012, винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Рубан Ю.О. Арешт накладено на все нерухоме майно власника [PERSON] . Згідно з інформаційною довідкою з автоматизованої системи виконавчого провадження № 27926 від 11.09.2019, виконавче провадження № 32847846 06.09.2013 повернено стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 (відсутність у боржника майна). Стан виконавчого провадження - завершено. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права володіння, користування та розпоряджання спадковим майном після померлого [PERSON] . Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до пункту 2 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, оскільки накладений арешт та заборона відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна унеможливлює вільне володіння, користування та розпорядження позивачем своїм нерухомим майном, який не є боржником за виконавчим провадженням, суд вважає, що створені в такий спосіб перешкоди підлягають усуненню судом шляхом скасування арешту майна. У зв`язку з викладеним вище суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до до Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про зняття арешту з майна підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0.1468645083.1 від 18.09.2019 у сумі 768, 40 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved