Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання та просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти у розмірі 50% усіх видів доходів [PERSON], починаючи з моменту звернення до суду. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що вона є особою похилого віку, пенсіонером, хворіє. Інших доходів, окрім пенсії, не має, проживає одна, отримує пенсію невеликого розміру, якої не вистачає на прожиття, на придбання продуктів харчування та ліків. Відповідач є її сином, і має можливість надавати матеріальну допомогу своїй матері, але він зловживає спиртним, ніякої допомоги їй не надає. Також у позивача є донька, але вона надає матеріальну допомогу їй добровільно, допомагає по господарству, придбає продукти харчування, ліки. В судове засідання 22 березня 2017 року позивач [PERSON] не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 55). Відповідач [PERSON] позов матері визнав у повному обсязі, про що подав до суду письмову заяву, яку підтримав у попередньому судовому засіданні. У наступні судові засідання відповідач не зявився, є таким що належно повідомлений про час та місце розгляду справи. Третя особа, [PERSON] в судове засідання не зявилась та просила розгляд справи проводити без її участі, про що подала письмову заяву (а.с. 51). Також подала заперечення проти позову, в якому просила відмовити у його задоволенні, оскільки [PERSON] та [PERSON] мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого за рішенням суду відповідач [PERSON] сплачує аліменти. [PERSON] має добрий стан здоров'я, утримує домашнє господарство та не потребує матеріальної допомоги від сина [PERSON] Також позивач має дочку [PERSON], яка теж зобовязана надавати матері матеріальну допомогу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування. Відповідно до ст. 202 СК України - повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно з ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Таким чином, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що таке право батьків, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов'язку утримувати матір, батька; при цьому звільнення від такого обов'язку можливе внаслідок ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків (ч. 1 ст. 204 СК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є сином позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 472201 (а.с.5) а також копіями свідоцтв про укладення шлюбу І-СР № 424707 (а.с.59), та І-БП № 279090 (а.с.61), копією свідоцтва про розірвання шлюбу І-БП №000033 (а.с.60). [PERSON], [INFO], є пенсіонером за віком, та отримує пенсію в розмірі 1347 грн., що підтверджується копією посвідчення серії ААА № 827232 (а.с.7) та довідкою Недригайлівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області № 31-Н (а.с.27). Окрім пенсії, позивач інших доходів не має, шлюб з [PERSON] розірвано за рішенням Недригайлівського районного суду від 13.01.2012 (а.с.58), проживає за адресою [INFO], одна (а.с.9). З пояснень позивача вбачається, що вона має ще дочку, [PERSON], але на даний час не бажає стягувати аліменти з дочки, оскільки остання надає матеріальну допомогу добровільно. Разом з тим син [PERSON] зловживає алкоголем, часто вчиняє сварки з позивачем, ніякої допомоги їй не надає. З довідки, що видана ДОП Недригайлівського ВП [PERSON], вбачається, що [PERSON] неодноразово вчиняв сімейні сварки зі своєю матірю [PERSON] (а.с.63). Таким чином, з наведеного вбачається, що позивач на час звернення до суду з позовом має 68 років, є непрацездатною, має невелику пенсію, а тому потребує матеріальної допомоги, а отже має право на отримання аліментів від повнолітнього сина. [PERSON] на даний час не працює, перебуває на обліку у Недригайлівському районному центрі зайнятості, де отримує допомогу по безробіттю, має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого сплачує аліменти. Про зазначене свідчать копія рішення Лебединського районного суду від 07 липня 2006 року (а.с.17), постанова державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.16), інформація в.о. начальника Недригайлівського міжрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с. 40). Доводи третьої особи [PERSON] про те, що відповідач надає позивачу матеріальну допомогу добровільно, а тому відсутні підстави для стягнення аліментів в судовому порядку, суд не бере до уваги, так як доказів про добровільне надання [PERSON] матері допомоги не надано, позивач [PERSON] даний факт заперечує. Разом з тим, не зважаючи на визнання позову відповідачем про стягнення з нього на користь матері аліментів в розмірі 50 % його доходу, відсутні підстави для застосування ст. 174 ЦПК України та задоволення вимог позивача в повному обсязі, оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку порушує права, та інтереси третьої особи по справі, [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач сплачує аліменти. У зв'язку з наведеним ухвалою суду від 01 лютого 2017 року відмовлено у прийняті визнання відповідачем позову і продовжено судовий розгляд справи. Згідно ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» - загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. З огляду на досліджені в ході судового розгляду докази та встановлені обставини справи, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання матері в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з часу звернення з позовом до суду. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 640 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 172, 174, 202, 205 СК України,

Outcome: partial