Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, у якій просила встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем - її батьком [PERSON] на час відкриття спадщини, та встановити факт прийняття неї спадщини після смерті батька [PERSON]. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] вказала, що вона є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. На момент смерті [PERSON] не був зареєстрований за жодною адресою, але фактично проживав зі заявницею за адресою: [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] є приватною власністю заявниці, вона в ній зареєстрована та фактично проживає з 1989 року. 21 березня 2018 року заявниця [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Третьої Харківської державної нотаріальної контори, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр.. Московський, № 85 для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS], після померлого [INFO] року батька - [PERSON]. За результатами розгляду зазначеної заяви нотаріусом було винесено постанову від 21.03.2018 року № 564/02-31 про відмову заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Причиною винесення вказаної постанови стало те, що [PERSON], у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, не подала заяву про її прийняття, а так як батько не був ніде зареєстрований (а отже не був зареєстрований зі заявницею за однією адресою) - не може вважатися такою, що прийняла спадщину. У зв'язку з цим, [PERSON] змушена звертатися до суду з даною заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі своїм батьком - [PERSON] на час відкриття спадщини. У судовому засіданні [PERSON] підтримала подану заяву. Заінтересована особа - представник Третьої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, направив до суду заяву розглядати справу без присутності представника, з рішенням суду завдалегіть згодні. Суд, вислухав пояснення [PERSON], перевірив матеріали справи, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлені наступні юридично значимі факти та відповідні їм правовідношення. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. / а. с. 23 / [PERSON] на підставі свідоцтва про народження є батьком [PERSON]. / а. с. 24 / На момент смерті [PERSON] не був зареєстрований за жодною адресою, але фактично проживав за за адресою: [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] є приватною власністю заявниці [PERSON], вона в ній зареєстрована та фактично проживаю з 1989 року. Згідно договору купівлі продажу від 22.08.2008 року [PERSON] є власником 1/3 частки квартири [ADDRESS]. / а. с. 10 / За даними медичною картки амбулаторного хворого № Ш210808 вказано, що [PERSON] як хворий значиться за адресою [ADDRESS]. За даними вкладиша № 5518 із медичної карти стаціонарного хворого Міської Клінічної лікарні № 7 - місцем проживання хворого - [PERSON] зазначено [ADDRESS]; З витягу з державного реєстру правочинів № 6413647вбачається, що що набувачем 1/3 частини квартири [ADDRESS] є [PERSON], який не зареєстрований, але фактично мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповіддю Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області на адвокатський запит зазначено, що за зверненням адвоката було опитано мешканців будинку [ADDRESS], які повідомили, що були знайомі та добре знали гр. [PERSON], [INFO], який дійсно тривалий час постійно (в тому числі і на момент смерті) проживав разом зі своєю донькою - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили фат спільного проживання заявниці [PERSON] та її батька [PERSON] до моменту смерті за місцем проживання заявниці за адресою: [ADDRESS]. / а. с. 60 / 21 березня 2018 року [PERSON], звернулася до державного нотаріуса Третьої Харківської державної нотаріальної контори, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Московський, № 85 для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS], після померлого [INFO] року батька - [PERSON]. За результатами розгляду зазначеної заяви нотаріусом було винесено постанову від 21.03.2018 року № 564/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. / а. с. 19 / Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України: спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України: спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з Наказом Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»: 3.21.Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. 3.22. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Протягом шести місяців з дня смерті батька, заявниця не заявляла про свою відмову від спадщини. Згідно з ч. З ст. 1268 Цивільного кодексу України заявниця як єдиний спадкоємець першої черги за законом вважається, такою, що прийняла спадщину. Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Оскільки місце проживання [PERSON] не було ніде зареєстровано, то іншого порядку ніж судового для встановлення зазначеного факту немає. В порядку ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. На підставі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких установив цей факт. Таким чином, заявниця надала докази проте, що вона постійно проживала разом зі спадкодавцем - батьком [PERSON] на час відкриття спадщини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved