Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину, мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2017 року. Від даного шлюбу мають спільну малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO].З листопада місяця 2017 року вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На даний час вона ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, та продовжує навчатись в Ніжинському медичному коледжі Чернігівської області. Враховуючи наведене, просить суд стягнути із відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною трьох років. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від даного шлюбу мають спільну малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с.5). Малолітня дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Ічнянської міської ради Чернігівської області № 1099 від 05 квітня 2018 року (а.с.6). З листопада місяця 2017 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На даний час позивачка ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, та продовжує навчатись в Ніжинському медичному коледжі Чернігівської області (а.с.7). Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням факту визнання позову відповідачем, стягнувши із [PERSON] на користь позивачки аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок щомісяця, починаючи з 11 квітня 2018 року і до досягнення дитиною трьох років. Згідно вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved