Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що вона згідно договору купівлі-продажу жилого будинку від 02 жовтня 2002 року є власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . Після оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку колишня власниця будинку не повідомила позивачу, що в будинку був зареєстрований [PERSON] , який позивачу не відомий та її родичем не являється. На теперішній час місцезнаходження відповідача позивачу не відоме, речей відповідача у будинку позивача немає. Відповідач не претендує на належний позивачу будинок, не утримує його, не сплачує комунальні платежі, що створює позивачу перешкоди в користуванні будинком, оскільки вона змушена сплачувати за відповідача комунальні платежі. Реєстрація місця проживання відповідача у належному позивачу будинку перешкоджає праву власності позивача, а саме унеможливлює у повній мірі користуватися цим житловим приміщенням через втрату права на отримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, на підставі чого позивач звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, вважається таким, що про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду відповідач не повідомив. Відзиву на позов надано не було. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку від 02.10.2002 року та технічного паспорта на жилий будинок, копії яких знаходяться в матеріалах справи, позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] (а.с. 7, 8-10). З довідки про склад сім`ї від 14.08.2020 року № 511, виданої виконавчим комітетом Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , і має склад сім`ї: дочка [PERSON] , онук [PERSON] , онука [PERSON] . Також за даною адресою зареєстрований, але не проживає [PERSON] , який родичем [PERSON] не являється (а.с. 11). З акту обстеження від 14.08.2020 року, складеного комісією в складі в.о. голови Головківського старостинського округу Приютівської селищної ради Кузьменко Т.В., спеціаліста І категорії Приютівської селищної ради Фесун Ю.В., інспектора Приютівської селищної ради Дердак Н.Е., встановлено, що [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , не проживає за вказаною адресою з 2002 року по теперішній час. Місце його перебування не відоме (а.с. 12). Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Постановою Верховного Суду України від 16.01.2012 р. встановлено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Наявність судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, є підставою для подальшого зняття особи з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою. Беручи до уваги викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved