Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що\~ 14.10.2005 між сторонами зареєстровано шлюб, від якого 28.02.2008 у сторін народилася донька [PERSON].\~\~\~\~ З квітня 2016 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Позивач зазначає, що їх спільна з відповідачем дитина постійно проживає разом з нею та перебуває виключно на її утриманні , яка власними силами, при сукупному місячному доході близько 1600 грн та незначної матеріальної допомоги батьків позивача, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати свою неповнолітню дитину, а також виконувати всі інші обовязки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання доньки. Однак, в супереч вимогам законодавства, відповідач, який проживає окремо від дитини, ухиляється від виконання свого обовязку щодо її утримання, оскільки з моменту припинення подружнього життя сторін [PERSON] матеріально своїй дитині не допомагає, участі у її вихованні не приймає та не виконує жоден із тих обовязків, які покладені на нього законом як на батька. За таких умов, як вказує позивач, вона не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, утримувати дитину. Наскільки відомо позивачеві, відповідач не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати за трудовим договором або ж прибутку від здійснення господарської діяльності, зареєстрованого субєкта господарювання, що не дає можливості визначити розмір частки від його заробітку. У звязку з чим позивач просить ухвалити рішення, в силу якого стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання їх доньки, [PERSON], [INFO], починаючи з дня звернення до суду до досягнення нею повноліття в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову, про що також зазначив у поданій до суду заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до\~ висновку про наявність підстав щодо задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 14.10.2005 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП № 008090, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1343 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 111226, виданого 18.03.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 236 (а.с. 6). Однак, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає . Оскільки відповідачем визнано позов у повному обсязі, то вказані обставини доказуванню не підлягають. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того,\~стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу батьків, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Таким чином, розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 506,70 грн з 1 січня 2017 року, 533,10 грн з 1 травня 2017 року та 558 грн з 1 грудня 2017 року. Таким чином, розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 506 грн 70 коп. Згідно ст. 184 Сімейного Кодексу \~України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 191 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач у своїй заяві позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, відповідно до ч. 1\~ст. 182 Сімейного Кодексу України\~при визначенні розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище позивача, відповідача, вважає за необхідне позов задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі\~по\~ 2000\~ гривень, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 19.04.2017, до досягнення\~ дитиною\~ повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно з положеннями ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved