Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія» СІТІ ФІНАНС», треті особи - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Міністерства юстиції України Лиманський В.Ю., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якій просила визнати виконавчий напис №6333, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 12.03.2021 року, про звернення стягнення за кредитним договором №001-12516-100712 від 10.07.2012 року, таким, що не підлягає виконанню. Крім того, просила суд стягнути з відповідача на її користь понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 908, 00 грн. 17.06.2021 року за позовом відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 23.06.2021 року до суду надійшла заява позивачки про забезпечення позову, щляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу - виконавчого напису №6333, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 12.03.2021 року. Ухвалою суду від 23.06.2021 року заява позивачки про забезпечення позову задоволена. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №6333, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 12.03.2021 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 10.07.2012 між нею та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки № [NUMBER] , відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відкрив позивачці поточний рахунок з використанням платіжної картки № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, а також надав кредит, шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в загальному розмірі 50 000 грн. та на день укладення зазначеного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 30 000 грн. У травні 2021 року [PERSON] дізналася, що 13.04.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського В.Ю. відкрито виконавче провадження №65134628 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. №6333 від 12.03.2021 року про звернення стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія» СІТІ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором у сумі 34 764, 96 та за вчинення виконавчого напису нотаріуса - 500,00 грн. Однак, позивачка вказує на те, що їй не було відомо, що ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія» СІТІ ФІНАНС», відступив право вимоги за вищевказаним договором, оскільки їй про це не було повідомлено будь-яким чином. Про існування виконавчого напису позивачка дізналась лише ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження №65134628 від 13.04.2021 року через офіційний сайт Міністерства юстиції України. [PERSON] вважає, що виконавчий напис №6333 від 12.03.2021 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, а як наслідок, виконавче провадження щодо виконання зазначеного виконавчого напису про звернення стягнення з неї за кредитним договором №001-12516-100712 від 10.07.2012 року - є неправомірним. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. [PERSON] також зазначила, що за приписами ст. 88 цього Закону нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачом та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У відповідності до п.п. 2.1. п 2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій зокрема мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи, номери рахунків у банках, кредитних установах, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п.1.1 Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно з п.1.2 Глави перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.3.1 Глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачом; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Таким чином, на думку позивачки, документами, які підтверджують безспірність заборгованості мають бути не розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості складені банком, які є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог ТОВ «Фінансова компанія» СІТІ ФІНАНС» до [PERSON] , а первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - виписки з рахунку, платіжні доручення, меморіальні ордери та інше. Позивачка зазначає, що заборгованість за вказаним договором не є безспірною, оскільки їй не надходили вимоги-повідомлення щодо погашення заборгованості із зазначенням деталізованої суми боргу, крім того, вона не була повідомлена про відступлення прав вимоги за кредитним договором ПАТ «Дельта Банк» на користь ТОВ «Фінансова компанія» СІТІ ФІНАНС». Як наслідок, позивачка всі платежі з погашення кредиту здійснювала на користь та за реквізитами ПАТ «Дельта Банк», а не ТОВ «Фінансова компанія» СІТІ ФІНАНС». Позивачка звертає увагу суду на те, що при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Головкіна Я.В. не отримувала від неї первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, а тому, на думку [PERSON] , у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений ТОВ «Фінансова компанія» СІТІ ФІНАНС» щодо наявності грошового зобов`язання [PERSON] по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Таким чином нотаріусом не було враховано та перевірено факту наявності/відсутності спору щодо заборгованості, а тому було порушено вимоги закону. [PERSON] зазначила, що розрахунок невиконаних нею зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому написі не відповідає дійсній суми заборгованості, оскільки зроблено ТОВ «Фінансова компанія» СІТІ ФІНАНС» одноособово та без урахування її думки та позиції. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 року №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» у пункті 13 роз`яснено, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачом підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. [PERSON] наголосила, що ТОВ «Фінансова компанія» СІТІ ФІНАНС» звернулося з заявою про вчинення виконавчого напису лише 12.03.2021 року, тобто після спливу трирічного строку з дня виникнення права вимоги, що є порушенням, оскільки згідно Порядку вчинення нотаріальний дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. У зв`язку з вищенаведеним позивачка звернулася з даним позовом до суду та просила суд визнати виконавчий напис №6333, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 12.03.2021 року, про звернення стягнення за кредитним договором №001-12516-100712 від 10.07.2012 року, таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія» СІТІ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Таким чином відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, жодних заяв від нього на адресу суду не надходило, а відтак, враховуючи, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Третя особа, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, жодних заяв чи клопотань від неї не надходило. Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Міністерства юстиції України Лиманський В.Ю. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] 10.07.2012 року було укладено договір №00-12516-100712 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, відповідно до умов якого останній було відкрито поточний рахунок з використанням платіжної картки № [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Банком також надано [PERSON] кредит, шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в загальному розмірі 50 000 грн. та на день укладення зазначеного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 30 000 грн. Виконавчий напис був виданий 12.03.2021 року, приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., відповідно до ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за №1172. Даним виконавчим написом було запропоновано стягнути з [PERSON] , невиплачені у строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» якому було відступлено право вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №001-12516-100712 від 10.07.2012 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Крім того, згідно вказаного виконавчого напису запропоновано стягнути з [PERSON] за період з 21.05.2020 року по 05.03.2021 року, суму в розмірі 34 711,93 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 53,03 гривень - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам з користування кредитом, 500 гривень - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 35 264,96 гривень. Зазначений виконавчий напис зареєстровано у реєстрі за №6333. Відповідно до досліджених в судовому засіданні копій виконавчого провадження, наданих позивачкою, встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Луганської області Лиманського В.Ю. перебуває виконавче провадження за номером ВП №65134628. Виконавче провадження відкрито 13.04.2021 року на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В, за №6333 від 12.03.2021 року про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», заборгованість за кредитним договором у розмірі 34 764,96 та за вчинення виконавчого напису нотаріуса у розмірі 500,00 гривень. Постановою про арешт коштів боржника від 13.04.2021 року, приватним виконавцем у вищевказаному виконавчому провадженні було накладено арешт на все рухоме (окрім того, що підлягає державній реєстрації) та нерухоме майно. Постановами про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 14.04.2021 року та 19.05.2021 року звернуто стягнення на доходи боржника. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження, за заявою позивачки, 17.05.2021 року була направлена на її електронну адресу. Згідно копії довідки №85 від 20.05.2021 року, виданої начальником відділу освіти, культури, молоді та спорту Станично-Луганської ВЦА Щастинського району Луганської області Коноваловою В. та засвідченою головним бухгалтером Гайдарьовою І., [PERSON] працює вчителем початкових класів КЗ «Вільховська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів Станично-Луганського району Луганської області» по теперішній час та не має стягнень по виконавчому провадженню. Як вбачається з повідомлення керуючої ТВБВ №10012/01 №110.34-24/1733 від 24.05.2021 року, відповідно до п. 9.11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2004 року №22, Банк здійснив накладення арешту на поточний рахунок з використанням БПК, відкритий [PERSON] для зарахування заробітної плати, згідно постанови приватного виконавця в/о Луганської області Лиманського В.Ю. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №65134628 від 13.04.2021 року (виконавчий напис №6333 від 12.03.2021 року). Дослідивши в судовому засіданні фактичні обставини справи, враховуючи норми Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172, суд приходить до наступного: Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Частиною 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). В цій же постанові зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Тобто, в даному випадку, суд повинен перевірити доводи боржника та встановити чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). З матеріалів справи вбачається відсутність будь-яких даних про направлення повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику, не були надані відповідні докази стороною відповідача, 3-ю особою приватним нотаріусом. Тобто, з урахуванням вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій, сама по собі процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Окрім того, як вбачається з досліджених матеріалів справи, між сторонами, ПАТ «Дельта Банк» було відступлено право вимоги ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС», за укладеним кредитним договором №001-12516-100712 від 10.07.2012 року, між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , копію зазначеного договору суду відповідачем та 3-ю особою не надавались. Суд зазначає, що є чинною постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, якою визнано незаконною та нечинною постанову КМ України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, пунктів 1, 2. У постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зазначено: «При прийнятті даної постанови суд бере до уваги також положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20 травня 2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Тобто, враховуючи, дату вчинення виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості, відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Доказів вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору суду надано не було. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.п. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Також суд погоджується з доводами позивачки, що з виконавчого напису нотаріуса вбачається, що загальна сума заборгованості, яка була прийнята нотаріусом та зазначена у виконавчому написі порахована за період з 21.05.2020 року по 05.03.2021 року. Відповідність розрахунків заборгованості та відсотків, з урахуванням строків позовної давності, нотаріусом не перевірялася. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана відповідачем по справі. Застосування строків позовної давності нотаріусом не враховувалося. Крім того, суду відповідачем не надано копію довідки фінансової установи про ненадходження платежу, яка мала бути надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису, а також не надано копії договору про відступлення права вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», реєстру прав вимог до цього договору та доказів оплати за відступлення права вимоги (у разі якщо договір був оплатний). Відсутність вказаних документів позбавляє суд можливості пересвідчитись, чи належна особа звернулась до нотаріуса з вимогою про вчинення виконавчого напису. На підставі викладеного суд доходить висновку, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З огляду на викладене вище суд вважає, що обставини, викладені позивачкою у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, підтверджені належними письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачкою судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору №84 від 07.09.2021 року сумі 908, 00 грн. та квитанцією про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову №14 від 22.06.2021 року у сумі 454, 00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved