Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів отриманих доходів (заробітку), починаючи з дня подання позову до трирічного віку сина [PERSON] , [INFO] . Вимоги позову обґрунтовує тим, що 29.06.2018 року між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає з позивачем, а відповідач ухиляється від її утримання. Вказує, що не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні у розмірі 860 грн., що є недостатнім для існувати та утримання дитини. В позовній заяві [PERSON] просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. [PERSON] надав суду заяву про визнання позовних вимог, просив їх задовольнити та розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного. 29.06.2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 2218 від 29.06.2018 року, вчинений Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Від даного шлюбу сторони у справі мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частин 1,2,4 статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до частин 1,4 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15 та від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 жовтня 2018 року у справі № 161/16931/16-ц викладена правова позиція, з якої вбачається, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі. Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. З аналізу положень, що містяться у статтях 75, 76, 84 Сімейного кодексу України вбачається, що право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку не залежить від її працевлаштування та матеріального становища. Вирішальним фактором є наявність можливості у чоловіка надавати таку матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до статті 48 Конституції України, відповідно до яких кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло, є доцільними. Виплата аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку суттєво не вплине на рівень життя [PERSON] , однак, забезпечить право на достатній рівень життя [PERSON] , яка позбавлена можливості самостійно забезпечувати свої потреби у зв`язку з доглядом за дітьми. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: partial