Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, який уточнила та в обґрунтування уточнених вимог зазначила, що з 23.10.2004 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 21.10.2019 року рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сторони разом не проживають. Діти проживають разом з нею та потребують коштів на утримання, які відповідач на теперішній час добровільно не надає, сам позивач самостійно не може утримувати дітей. Угоди щодо добровільної сплати аліментів на утримання дітей між ними не досягнуто. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даною позовною заявою і до досягнення дітьми повноліття. Позивач та її представник - [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача, уточнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив цивільну справу розглядати без його участі, уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення (а.с.23). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі зареєстрованому 23.10.2004 року, який 21.10.2019 року рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області розірвано (а.с.12-13). Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 10,11). Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області від 07.09.2020 року (а.с. 14). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дітям, про що не заперечував відповідач, надавши відповідну заяву про визнання позову. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дітей сторони між собою не досягли. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах утримання неповнолітніх дітей, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітної плати (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. на користь держави.

Outcome: approved