Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

[PERSON] \~ звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 26 вересня 2014 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 367. Подружжя має малолітнього счина [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони припинили спільне проживання, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі, а тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з`явились. Уподаній до суду заяві позивач просила розглядати справу за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач у судове засідання також не з`явився, однак подав суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити без його участі, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що між сторонами виник спір із сімейних правовідносин. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 26 вересня 2014 року [PERSON] та [PERSON] , 26 вересня 2014 року зареєстрували шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Смілі реєстраційної служби Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 367. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження\~ серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільних інтересів не мають, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, з огляду на принцип добровільності шлюбу, зважаючи на визнання позову відповідачем, як підтвердження викладених в позовній заяві обставин, ураховуючи, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Як визначено ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на позицію позивача, суд вважає за можливе залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на визнання відповідачем позову, суд уважає за можливе повернути [PERSON] \~ з державного бюджету України 50 % судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved