Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2005 року, в якому у них народилися двоє дітей - син [PERSON], [INFO]. та дочка [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначила, що тривалий час подружнє життя в них погіршилось, між ними стали виникати постійні суперечки через поведінку відповідача, який зловживав та зловживає алкоголем. Будучи в стані алкогольного сп'яніння, вчиняє відносно неї фізичне насильство, принижує, обзиваючи різними непристойними словами. Така поведінка відповідача призвела до того, що рік тому вони стали проживати окремо. За цей час стали чужими людьми, будь-які почуття у позивача до відповідача відсутні. Таким чином вважає, що шлюб між ними існує формально, а тому, за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв»язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати у виді судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. та у виді витрат на правничу допомогу у розмірі 1000 грн. В підгтовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON] - позов визнав. За таких обставин, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого 23 вересня 2005 року Збручанською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 23 вересня 2005 року у Збручанській сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №5. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові «[PERSON]», дружині «[PERSON]». Від шлюбу мають двоє дітей, сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі більше року разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по справі у виді судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. Що ж стосується позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача в її користь судових витрат у розмірі 1000 грн., то у задоволенні таких слід відмовити, оскільки позивачем не надано доказів того, що нею понесено такі витрати. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved