Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору позики від 05.09.2018 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , остання отримала позику у розмірі \~287180грн., що є еквівалентом 10112 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 05.09.2021 року. Крім цього, того ж дня, між тими ж сторонами, був укладений договір іпотеки №3169, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю., згідно якого в рахунок забезпечення виконання основного зобов`язання по договору позики\~ [PERSON] , остання передала позикодавцю в іпотеку нерухоме майно, а саме домоволодіння у [ADDRESS] . Боржник [PERSON] \~свої зобов`язання по договору позики не виконала, грошові кошти не повернула. Позивачем було надіслано вимогу [PERSON] , в 30-ти денний термін сплатити заборгованість за договором позики. У разі невиконання даних вимог, повідомлялось про рішення позивача звернути стягнення на предмет іпотеки. У зв`язку з невиконанням боржником [PERSON] зобов`язань за договором кредиту позивач звернувся до суду з указаним позовом. В судове засідання представник позивача адвокат Щербатюк Б.А. не з`явився але на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та про підтримання позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялася в установленому законом порядку, що підтверджується даними матеріалами справи. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору позики від 05.09.2018 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , остання отримала позику у розмірі 287180грн., що є еквівалентом 10112 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 05.09.2021 року. Факт отримання [PERSON] грошових коштів підтверджується даними розписки від 05.09.2018 року, написаної відповідачем власноруч. Крім цього, того ж дня, між тими ж сторонами, був укладений договір іпотеки №3169, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І.Ю., згідно якого в рахунок забезпечення виконання основного зобов`язання по договору позики\~ [PERSON] , остання передала позикодавцю в іпотеку нерухоме майно, а саме домоволодіння у [ADDRESS] . Дана квартира належить відповідачу на праві приватної власності на підставі договору дарування ВВВ№385706 від 06.02.2004 року. Відповідач порушила умови договору позики та станом на 12.08.2019 року сума її заборгованості перед позивачем становить 491167,80грн.. При вирішенні даного спору суд вважає необхідним керуватись наступним. Відповідно\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини другої статті\~1054\~та частини другої статті\~1050 Цивільного кодексу України\~наслідком порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно п. 1.1.2 іпотечного договору предметом іпотеки є житловий будинок під [ADDRESS] . Правовласності на предмет іпотеки підтверджено договором дарування житлового будинку, посвідченого Дудкою Г.І., приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу 06.04.2004 року за реєстровим номером №349. Згідно п. 2.3 іпотечного договору у разі не виконання боржником зобов`язання за осоновним договором, іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за основним договором за рахунок предмета іпотеки, переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до п. 6 іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на вибір іпотекодержателя. У разі порушення іпотекодаця боргових зобов`язань за основним договором та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. Іпотекодержатель може задовольнити запезпечені іпотекою фактичні вимоги шляхом набуття права вланості на предмет іпотеки. Сторони встановлюють, що положення цього пункту, разом з іншимм положеннями цього договору, являють собою окремий договір (правочин) про передачу іпотекодавцем права власності на предмет іпотеки іпотекодержателю в рахунок виконання боргових зобов`язань за основним договором. На виконання зазначених вище умов іпотечного договору 02.05.2019 року на адресу відповідача направлено вимогу про дострокове повернення боргу за договором позики від 05.09.2018 року. У разі невиконання даних вимог, повідомлялось про рішення позивача звернути стягнення на предмет іпотеки. Факт отримання відповідачем даної вимоги підтверджується даними поштового повідомлення про вручення відправлення. Однак дана вимога [PERSON] залишена без виконання. З наведеного вбачається, що зобов`язання за договором позики на час звернення позивача з даним позовом до суду не виконане, договір є чинним, а тому позивач обґрунтовано вимагає від позичальника сплати заборгованості за позовом, обравши спосіб захисту порушеного права - звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Згідно\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим,\~статтею 7 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Згідно ч. 1\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку»\~у разі невиконання або неналежного виконання\~боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет\~іпотеки, якщо\~\~інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12 цього Закону. Згідно\~ст. 589 ЦК України\~у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Статтею 38 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, порядок та процедура такого продажу, ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. За змістом\~ст. 39 Закону України «Про іпотеку»\~у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Крім того, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, відповідно до приписів\~ст. 39 Закону України «Про іпотеку», зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах). Відповідно до п. 4.1 іпотечного договору № 3169 від 05.09.2018 року вартість предмета іпотеки визначена за згодою сторін. При цьому сторони погоджуються, з тим, що вартість предмету іпотеки, зазначена у цьому пункті договору, є приблизною вартістю на момент передачі його у іпотеку. Реалізація предмета іпотеки у будь-якому випадку буде здійснюватись за цінами, що реально склалися на ринку на момент його реалізації та є реальними щодо його відчуження за грошові кошти, в порядку, передбаченому цим договором та чинним, на момент реалізації, законодавством. Пунктом 4.2 іпотечного договору вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 287180грн. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] в частині звернення стягнення на предмет іпотеки домоволодіння по [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві приватної власності відповідно до договору дарування від 06.02.2004 року, шляхом проведення прилюдних торгів, підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.3\~ст. 39 Закону України «Про іпотеку»\~та\~ст.109 Житлового кодексу України\~звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є\~стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення. Зі змісту ч.2\~ст. 40 ЗУ «Про іпотеку»\~та ч.3\~ст. 109 ЖК України\~вбачається, що вимога письмового попередження про добровільне звільнення житлового приміщення стосується лише такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки, як позасудове врегулювання на підставі договору, і не застосовується в порядку звернення стягнення за рішенням суду. Задоволення позову про виселення мешканців із переданого в іпотеку житлового приміщення не залежить від дотримання іпотекодержателем ч.2\~ст. 40 ЗУ «Про іпотеку». З урахуванням ч.3\~ст.39 ЗУ «Про іпотеку»\~відповідне рішення може бути прийняте судом (за заявою іпотекодержателя) одночасно з прийняттям рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. На запит суду виконавчим комітетом Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області надійшов лист від 22.08.2019 року №899/04-24 із зазначенням, що у домоволодінні по [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , [INFO] , без зазначення фактичного місця проживання останньої. На підставі вказаного, суд приходить до висновку про необхідність виселення із домоволодіння по [ADDRESS] , на яке звернуто стягнення на предмет іпотеки, боржника [PERSON] , [INFO] . Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на позивача у сумі 5680 грн. 09 коп. на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved