Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і її повноліття. В позовній заяві позивач вказала на наступне. Із відповідачем по справі вони перебували у шлюбі, який було розірвано 15 травня 2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області. 31 березня 2015 року у неї народилася донька - [PERSON], батьком якої записаний [PERSON]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. На утримання дочки відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає. Місце роботи відповідача невідоме. Оскільки добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не бажає, що і змушує її звернутися до суду. Також, просить допустити до негайного виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць. Сторони, будучи належним чином та своєчасно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання, призначене на 08.00 год. 10 травня 2016 року не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності(а.с.2,38). Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін та на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У судовому засіданні 05.04. 2016 відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував, посилаючись на таке. Він дійсно перебував у шлюбі з [PERSON] який було розірвано у 2015 році. Проте вони не підтримували сімейно-шлюбні стосунки з 2013 року. Про те що у [PERSON] народилася дочка [PERSON] і що він записаний як її батько, знав з часу її народження. Стверджує, що [PERSON] не його дочка. Ця дитина дійсно проживає з [PERSON] Він має інших утриманців в тому числі і маму інваліда. Постійно не працевлаштований. Сам він не інвалід але травмував ногу перелом. Вислухавши пояснення відповідача, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити, виходячи із наступного. Судом встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. \~ Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому згідно ч.2 ст.182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується фотокопією її паспорта (а.с.3-4). Із свідоцтва про народження [PERSON], серії 1-ВЛ №397953, виданого, Виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Близнюківського району Харківської області 10.04. 2015 вбачається, що вона народилася 31 березня 2015 року в с. Воровського Близнюківського району Харківської області. В графі «батько» записаний [PERSON], а в графі «мати» - [PERSON](а.с.5). 15.05.2015 року рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після розірвання шлюбу [PERSON] було відновлено дошлюбне прізвище - [PERSON] (а.с.6). Отже [PERSON] народилася під час перебування у шлюбі [PERSON] з [PERSON]. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, про що свідчить довідка №567 від 23.12.2015 року(а.с.8). Донька проживає разом із матірю, що підтверджується довідкою, виданою Кіровською сільською радою Близнюківського району Харківської області не заперечується відповідачем (а.с.7). Крім наведеного вище при визначені розміру аліментів суд враховує і інші обставини, зазначені в ст.182 Сімейного кодексу України. У відповідності до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки позов було предявлено 02.02.2016, то вони і мають бути присудженими з цього дня. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Заперечуючи проти позову відповідач вказав, що [PERSON] не є його дочкою, а крім того посилався на наявність у нього інших утриманців - дітей та інваліда матері. На підтвердження цих обставин судом було запропоновано відповідачу надати докази у звязку з чим розгляд справи з 05.04. 2016 було відкладено до 10.05. 2016. Також було розяснено право заявити клопотання про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи на спростовання факту біологічного батьківства. Відповідач таким правом не скористався, ніяких доказів на підтвердження своїх заперечень не надав. Отже належними та допустимими доказами позивач обставини на обґрунтування своїх вимог довів, а відповідач їх не спростовував. У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Наведене і дає можливість суду дійти висновку про необхідність задоволення позову. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати в дохід держави: судовий збір 551,20 грн.

Outcome: approved