Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №999; зміну прізвища на [PERSON]; стягнення щомісячно на її користь на утримання дитини [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, посилається на те, що спільне сімейне життя не склалося з причин різності у поглядах на сім'ю та шлюб, внаслідок чого між ними часто виникали суперечки та сварки. З середини 2013 р. проживають окремо один від одного по різним адресам, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, примирення є неможливим, бо суперечить її інтересам та інтересам дитини. Дитина проживає з нею, перебуває на її утриманні, і витрати на утримання дитини є досить високими. Відповідач матеріально не допомагає дитині. Вона постійно слідкує за станом здоров'я доньки, її розвитком, виховує її та піклується про неї, відповідач же не реагує на її прохання прйняти участь в утриманні доньки. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач позов визнав частков, пояснивши, що не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки це є твердою позицією позивача, у якої склались нові сімейні відносини з іншим чоловіком, але розмір аліментів, визначений позивачем, є завищеним, бо він не працює, проживає з батьками, позивач же має високий заробіток до 10000 гривень щомісячно, тому згоден на стягнення з нього аліментів, виходячи з розміру прожиткового мінімуму в 1000 грн. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.08.2004 р., від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Між сторонами по справі в сім'ї існують відчужені взаємовідносини, конфлікт має сталий характер, вони з липня 2013 р. не підтримують сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо один від одного по різним адресам, позивач не бажає примирення та збереження сім'ї. Відповідач також не настоює на збереженні сім'ї з [PERSON] (а.с. 9, 10). Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому, враховуючи взаємовідносини сторін, характер спірних правовідносин, суд вважає, що подальше перебування сторін в шлюбі та збереження сім'ї є неможливим, й шлюб необхідно розірвати. Суд вважає за можливе змінити прізвище позивачу по справі після розірвання шлюбу на дошлюбне «[PERSON]», про що вона і просила у позовній заяві, і що є її правом. Як вбачається з позовної заяви, пояснень представника позивача, відповідача, неповнолітня дитина сторін по справі проживає разом з позивачем [PERSON] і перебуває на її утриманні. Ст.ст. 180, 181 СК України передбачають, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В даному випадку норми закону передбачають обов'язковість батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей і з моменту пред'явлення позову. Неповнолітня дитина сторін по справі проживає з позивачем, перебуває на її утриманні, відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини, проживає окремо, не має постійного працевлаштування і регулярного заробітку чи доходу, між сторонами існують протиріччя щодо визначення способу участі в матеріальному утриманні дитини та розміру надаваємих для цього коштів, тому, з врахуванням рівних пра та обов'язків батьків щодо дитини, з відповідача повинні стягуватися аліменти в судовому порядку, і в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця, що фактично дорівнює та не перевищує розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - до 6 років, що встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» з 1.01.2014 р. по 1.07.2014 р. - у розмірі 1032 грн., і до повноліття дитини, починаючи з 20.11.2013 р., з моменту подачі позову до суду. Наявність представлених представником позивача довідки ТОВ «Міні Бамбіні» про відвідування дитиною [PERSON] дитячого клубу дозвілля з послугами по абонементу в 3000 грн. та квитанції від 6.12.2013 р. на сплату 3000 грн., не є безумовною підставою для призначення аліментів саме у цьому розмірі, бо право батьків, в даному випадку позивача, визначати дозвілля дитині, що може обходитись в 3000 грн., чим позивач по справі й скористалась (а.с.19, 20). Як роз'яснено в п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку, коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. В силу ст.367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача: на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, понесені у вигляді сплати судового збору при подачі позову до суду в розмірі 229 грн. 40 коп., на користь держави витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів,- згідно вимог Закону України «Про судовий збір», (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial