Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] про звільнення спадкового майна з-під арешту, а саме: квартири [ADDRESS] , який було накладено постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції від 23.09.2013р. у ВП № 40708395 (реєстраційний номер 6771360), від 29.01.2014р. у ВП № 39098231 (реєстраційний номер 4523694), від 03.06.2010р. у ВП № 19647310 (реєстраційний номер 9913796), від 10.02.2012р. у ВП № 31174934 (реєстраційний номер 12156385), від 10.09.2012р. у ВП № 34762356 (реєстраційний номер 13122919), та виключення запису про арешт вказаної квартири з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначає, що [INFO] помер [PERSON] - батько її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 12 травня 2018 року Здолбунівською районною державною нотаріальною конторою Головного територіального управління юстиції у Рівненській області була відкрита спадкова справа № 51/2018 на майно [PERSON] . Спадкове майно [PERSON] складається з квартири [ADDRESS] . Хоча її малолітній син [PERSON] відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, вона в порядку ч.4 ст.1269 ЦК України в червні 2018 року (в межах строку, встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України) подала заяву про прийняття спадщини від імені малолітнього сина. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я її сина було відмовлено в зв`язку з тим, що на все належне спадкодавцю майно накладено арешт у виконавчих провадженнях. Вона зверталася до Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби з заявами про зняття арештів зі спадкового майна, проте отримала відмову. Оскільки всі виконавчі провадження є закінченими в зв`язку зі смертю боржника [PERSON] , вважає, що відсутні правові підстави для примусових дій державного виконавця, які полягають в арешті майна. Відмова відповідача звільнити майно з-під арешту унеможливлює отримати і зареєструвати право власності на спадкове майно її сином та порушує його права як спадкоємця, оскільки права та обов`язки, що складають спадщину, переходять до спадкоємців, які прийняли спадщину. Неповнолітній [PERSON] не був боржником у виконавчих провадженнях, в межах яких накладалися арешти на майно [PERSON] , а тому його право власності є порушеним і підлягає захисту. Уточнивши позовні вимоги, [PERSON] просить суд скасувати арешти, що були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майнаВідділом державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції на підставі постанов Відділу державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції від 03 червня 2010 року у ВП 19647310 (реєстраційний номер 9913796) та від 10 вересня 2012 року у ВП 34762356 (реєстраційний номер 13122919) на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна записи про арешти вказаної квартири. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Просить розглянути справу за її відсутності та без участі її представника - адвоката Гнатюка Ю.О. Представник відповідача на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився. Начальник Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Черпак М.Л. подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника відповідача. У письмових поясненнях зазначає, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] станом на 07 квітня 2020 року зареєстровано обтяження: № 9913796 від 09 червня 2010 року на забезпечення виконання рішення на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та № 13122919 від 16 жовтня 2012 року на забезпечення виконання рішення на користь ПАТ «УкрСиббанк». У відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 19647310 щодо виконання виконавчого листа № 2-1181, виданого Здолбунівським районним судом Рівненської області 01 березня 2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 14016 грн. 64 коп. Виконавчий документ 25 червня 2012 року було повернуто стягувачу в зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення. При цьому, арешт з майна боржника не знімався. Крім того, у відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 47035806 щодо виконання виконавчого листа № 2-20/11, виданого Здолбунівським районним судом Рівненської області 07 серпня 2012 року про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 620543 грн. 92 коп. Виконавче провадження 18 червня 2018 року закінчено в зв`язку зі смертю боржника. Стверджує, що під час закінчення виконавчого провадження арешт з майна боржника знімається, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем. Тому вважає, що арешт може бути знятий тільки за рішенням суду. Представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» у судове засідання не з`явився. Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» Сисин В.В. подав до суду заяву, в якій зазначає, що ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2020 року замінено стягувача Акціонерне товариство «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 травня 2012 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 09 липня 2012 року, про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 11318706000 від 27 березня 2008 року в сумі 74122 доларів США 29 центів, що еквівалентно 592229 грн. 68 коп., 26494 грн. 24 коп. неустойки та 1820 грн. судових витрат. 07 червня 2018 року в спадкову справу № 51/2018, заведену Здолбунівською державною нотаріальною конторою на майно [PERSON] , надійшла претензія ПАТ «УкрСиббанк» від 05.06.2018 року до спадкоємців про погашення заборгованості за кредитним договором № 11318706000 від 27 березня 2008 року. Спадкоємцями померлого [PERSON] є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Як солідарний боржник, за рішенням суду, [PERSON] у добровільному порядку задовольнила вимоги нового кредитора, будь-яких претензій фінансового характеру новий кредитор до позивача по справі не має. Тому ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» не заперечує щодо задоволення позовних вимог в частині скасування арешту, що був внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Відділом державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції від 10 вересня 2012 року у ВП 34762356 (реєстраційний номер 13122919). Просить розглянути справу без участі представника ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт». Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] та [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Про причини неявки суд не повідомили. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно положень ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 вересня 2007 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 16 лютого 2018 року Здолбунівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Як вбачається зі спадкової справи № 51/2018, заведеної Здолбунівською районною державною нотаріальною конторою на майно [PERSON] , померлого [INFO] , спадщину прийняли діти спадкодавця [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 02 червня 2018 року позивач, як колишня дружина спадкодавця, подала до нотаріальної контори заяву про видачу їй свідоцтва про право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , набуту за час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27 березня 2008 року за реєстровим номером № 617 приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області Банацькою Л.І. 05 червня 2018 року до нотаріальної контори надійшла претензія від кредитора ПАТ «УкрСиббанк» до спадкоємців про погашення заборгованості за кредитним договором № 11318706000 від 27 березня 2008 року. Постановою державного нотаріуса від 08 листопада 2018 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я малолітнього сина [PERSON] на 1/6 частку квартири [ADDRESS] , до зняття арештів, накладених на все майно, що належало померлому. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 206232203 від 07 квітня 2020 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Відділом державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції на підставі постанов Відділу державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції від 03 червня 2010 року у ВП 19647310 (реєстраційний номер 9913796) та від 10 вересня 2012 року у ВП 34762356 (реєстраційний номер 13122919) накладено арешт на все майно [PERSON] . 21 серпня 2018 року, 25 жовтня 2018 року, 21 грудня 2018 року позивач зверталася до відповідача з заявами про зняття арештів з належного [PERSON] майна. Однак, Здолбунівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) листами № 19581 від 27 вересня 2018 року, № 23380 від 26 листопада 2018 року, № 7 від 02 січня 2019 року відмовив у знятті арештів та роз`яснив [PERSON] її право на звернення до суду з відповідною позовною заявою. У листі про надання інформації № 19027 від 07.04.2020 року Здолбунівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) повідомив суду, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] станом на 07 квітня 2020 року зареєстровано обтяження: № 9913796 від 09 червня 2010 року на забезпечення виконання рішення на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та № 13122919 від 16 жовтня 2012 року на забезпечення виконання рішення на користь ПАТ «УкрСиббанк». У відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 19647310 щодо виконання виконавчого листа № 2-1181, виданого Здолбунівським районним судом Рівненської області 01 березня 2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 14016 грн. 64 коп. Виконавчий документ 25 червня 2012 року було повернуто стягувачу згідно з п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення. Арешт з майна боржника не знімався. Крім того, у відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 47035806 щодо виконання виконавчого листа № 2-20/11, виданого Здолбунівським районним судом Рівненської області 07 серпня 2012 року про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 620543 грн. 92 коп. Виконавче провадження 18 червня 2018 року закінчено згідно з п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку зі смертю боржника. Відповідно до ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» під час закінчення виконавчого провадження арешт з майна боржника знімається, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем, тому на момент закінчення виконавчого провадження арешт не було знято. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 березня 2010 року в справі № 2-116/10 визнано недійсним договір іпотеки квартири [ADDRESS] , укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , посвідчений 27 березня 2008 року приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Банацькою Л.І. та зареєстрований в реєстрі за № 620. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року в справі № 460/1912/19 за позовом [PERSON] до Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області скасовано постанову державного виконавця Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 18 червня 2018 року у виконавчому провадженні № 47035806 про стягнення із [PERSON] виконавчого збору в сумі 62054 грн. 39 коп. Крім того, позивач [PERSON] в добровільному порядку сплатила заборгованість з виконавчого збору за [PERSON] у виконавчому провадженні № 47216703 в сумі 222 грн. 90 коп., у виконавчому провадженні № 52303745 в сумі 752 грн. 70 коп., у виконавчому провадженні № 40708395 в сумі 645 грн. 60 коп., у виконавчому провадженні № 48473345 в сумі 975 грн. 20 коп., у виконавчому провадженні № 31174934 в сумі 759 грн., що стверджується відповідно квитанціями №№ 40, 41, 42, 43, 44 від 14 листопада 2019 року. Згідно повідомлення № 303/01-16 від 26.06.2020 року Здолбунівської районної державної нотаріальної контори, претензія кредитора АТ «Райффайзен Банк Аваль» до майна [PERSON] , померлого [INFO] , відсутня. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2020 року в справі № 2-20/11 замінено стягувача Акціонерне товариство «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 травня 2012 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 09 липня 2012 року, про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 11318706000 від 27 березня 2008 року в сумі 74122 доларів США 29 центів, що еквівалентно 592229 грн. 68 коп., 26494 грн. 24 коп. неустойки та 1820 грн. судових витрат. 08 грудня 2020 року позивач [PERSON] уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» попередній договір № 08-12/2020 про набуття права вимоги, що виникли на підставі кредитного договору № 11318706000 від 27 березня 2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , та сплатила Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» 50% вартості відступлення права вимоги. Сторони домовились про подальше відступлення прав вимоги на користь [PERSON] шляхом укладання Договору про відступлення права вимоги, надалі Основний договір, який сторони зобов`язуються укласти протягом одного місяця після набрання законної сили рішенням суду в справі № 562/4498/18. Слід врахувати, що відповідно до положень ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст.1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом та своєчасно прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] у встановлений законом строк. Наявність арешту, накладеного на майно спадкодавця, перешкоджає спадкоємцеві в оформленні спадкових прав на нерухоме майно. Місце проживання неповнолітнього [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . За таких умов позов спрямовано на захист цивільних прав спадкоємця, пов`язаний з оформленням права власності на спадкове майно. В абз.1 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» роз`яснено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. За змістом ст.ст.317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 Цивільного кодексу України. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. У відповідності до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідачем не доведено наявність відкритого виконавчого провадження та не підтверджено належними доказами правомірності існування арешту, накладеного на нерухоме майно [PERSON] . В зв`язку з наявністю в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт неповнолітній син позивача позбавлений можливості скористатися своїм правом на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] та зареєструвати у визначеному законом порядку право власності на відповідне майно. Водночас, при оформленні спадщини до спадкоємців перейдуть і обов`язки померлого, тобто обов`язок відповідати за належними померлому зобов`язаннями при наявності таких. Відповідно, права кредиторів, у разі їх наявності, не будуть порушеними. Підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає. На підставі наведеного, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved