Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS]. З її відома та згоди в спірному житловому будинку був зареєстрований її син [PERSON], його дружина [PERSON] та їх син [PERSON], які є відповідачами по справі. Відповідачі з 2012 року у спірному житловому приміщенні не проживають, особистих речей їх не має, відмова їх в добровільному порядку знятися з реєстрації погіршує її житлові умови, створює перешкоди в користуванні житловим будинком, порушує її право користуватися та розпоряджатися житловим приміщенням. Ніякої участі у витратах по оплаті комунальних послуг та утриманню житла вони не приймають та місце знаходження їх їй не відомо. Крім того, факт реєстрації відповідачів у даному будинку перешкоджає їй оформити житлову субсидію, що у свою чергу негативно може вплинути на її майновий стан. У зв'язку з чим, позивач просить визнати відповідачів втратившими право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS]. До судового засідання від позивача та її представника надійшла заява про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі не проти прийняття заочного рішення по справі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини своєї неявки вони не повідомили, від них не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу жилого будинку від 11 серпня 2006 року [PERSON] придбала жилий будинок з надворними спорудами та побудовами, який знаходиться в [ADDRESS], який зареєстрований в державному реєстру правочинів під № 1497275 відповідно до витягу № 2748204 від 11 серпня 2006 року та Комунальному підприємстві бюро технічної інвентаризації м. Артемівська 30 серпня 2006 року номер витягу 11682363. Відповідно до довідки про реєстрацію, місця проживання, склад сім'ї виданої головою вуличного комітету № 14 Харходіновим Ю.Б. в будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], син - [PERSON], невістка- [PERSON] та онук - [PERSON] З акту від 27 вересня 2017 року Соледарської міської ради Донецької області складеного депутатом [PERSON] встановлено, що в будинку [ADDRESS] зареєстрована та проживає [PERSON] Її син - [PERSON], невістка - [PERSON], та онук - [PERSON], [INFO], за вищевказаною адресою зареєстровані, але фактично не проживають з 2012 року. З акту від 26 березня 2018 року Соледарської міської ради Донецької області складеного депутатом [PERSON] встановлено, що громадянка [PERSON] через важкий фізичний стан та поганий зір не може самостійно проживати. З липня 2017 року [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] у сусідки [PERSON], яка за нею доглядає. Рідні [PERSON] не допомагають і не спілкується з нею. Крім того, органом опіки та піклування Соледарьскої міської ради опрацьовано документи надані позивачкою та встановлено, що відповідачі зареєстровані в будинку [ADDRESS], але не проживають в будинку позивачки з 2012 року та проживають в іншому місці. В своєму висновку орган опіки та піклування зазначив недоцільним визнання неповнолітнього [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим в [ADDRESS], відносно батьків визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою, залишив на розсуд суду. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 405 ч. 2 ЦК України члени родини власника житла втрачають право на користування цим житлом при відсутності члена родини без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є родичами позивача, які більше року не проживають в житловому будинку без поважних причин, тому втратили право на користування вказаним житлом. Стосовно висновку органу опіки та піклування Соледарської міської ради, суд вважає його недостатньо обґрунтованим та не погоджується з ним. Частиною 2 ст. 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Своє право неповнолітній реалізував, обравши інше місце проживання. Тому, суд вважає, що визнання неповнолітнього [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням, розташованим в [ADDRESS] не порушує його житлові права. Отже, наявність реєстрації місця проживання відповідачів в будинку позивача обмежує права останньої, як власника, і вона на підставі ч.3 ст. 346 ЦУ України має право вимагати в судовому порядку усунення перешкод у здійсненні такого права. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved