Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання до 30 червня 2020 року, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є її батьком. Згідно з рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2004 року з [PERSON] стягувались аліменти на її утримання до досягнення повноліття. 26 липня 2017 року вона досягла повноліття та продовжує навчатися у вищому навчальному закладі Кременчуцькому національному університеті ім. Михайла Остроградського, факультет економіки та управління, на денному відділенні Позивач, належними чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, розглядати справу у її відсутність та зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а. с. 39). Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, судова повістка вручена виконавчому комітету Пантаївської селищної ради м. Олександрії, в судове засідання не з'явився (а. с. 11, 22, 26, 28, 29, 31). Причини неявки не повідомив, з заявою до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався. Відповідно до ч. 5 ст. 74 та ч. 3 ст. 76 ЦПК України, вважається таким, що про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність сторін, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. ст. 224 226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 3). Згідно з копією дубліката виконавчого листа виданого Олександрійським міським судом Кіровоградської області 15 вересня 2010 року з [PERSON] стягувались аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Відповідно до довідки Кременчуцького національного університету ім. Михайла Остроградського від 22 вересня 2017 року, [PERSON] є студентом другого курсу факультету економіки і управління денного відділення. Термін навчання закінчується 30 червня 2020 року (а. с. 4). Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, але не більше терміну навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позивач потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчання, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу оскільки є працездатним, інших утриманців не має, володіє нерухомістю земельною ділянкою (а. с. 18 21). Визначаючи аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, суд бере до уваги вищенаведені обставини справи та приходить до висновку, що такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та платоспроможності самого відповідача. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. ст. 182, 191, 198 200 СК України та

Outcome: approved