Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначено, що 23 серпня 2002 року між сторонами був зареєстрований шлюб, від якого вони мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Діти мешкають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дітей. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про одруження, виданого 23 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, 23 серпня 2002 року сторони зареєстрували шлюб, про що 23 серпня 2002 року в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис № 636. Згідно свідоцтва про народження, виданого 04 березня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], про що 04 березня 2003 року в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис № 241. Згідно свідоцтва про народження, виданого 07 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], про що 07 жовтня 2008 року в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 1361. Згідно свідоцтва про народження, виданого 25 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], про що 25 жовтня 2012 року складено відповідний актовий запис № 1387. Згідно довідки з місця проживання, позивач мешкає в квартирі [ADDRESS], разом з нею мешкають неповнолітні діти син [PERSON], син [PERSON], донька [PERSON]. Таким чином, судом було встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати допомогу на утримання дітей. Інших осіб, які б мали можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, немає. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved