Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON], третя особа служба у справах дітей Хмельницької райдержадміністрації про визнання втратившими право на житло, усунення перешкод в користуванні власністю та стягнення моральної шкоди в розмірі 30000 гривень, вказавши, що на підставі договору дарування вона є власником житлового будинку, що в с. Олешин вул. Котовського 2 Хмельницького району Хмельницької області. У вересні 2012 року померла її бабуся. З дня смерті бабусі [PERSON] відповідачі чинили їй перешкоди в користуванні її власністю. Вся сім»я [PERSON] проживає в новозбудованому будинку в с. Олешин по вул. Нова 24 Хмельницького району. В її будинок періодично приходив [PERSON], погрожував їй розправою, посадив на цеп собаку, закрив будинок на замок. З дня смерті бабусі вона змушена була ходити по судових інстанціях із-за злочинної поведінки відповідача [PERSON] та [PERSON], які подавали безпідставні позови до суду, не впускали її в будинок. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25 грудня 2013 року в позові [PERSON] про визнання договору дарування недійсним відмовлено. Вказаними діями було їй спричинено моральну шкоду, яку вона просить стягнути з [PERSON] Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов не визнали. Відповідачка [PERSON] В судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Відповідачка [PERSON] судове засідання, яке призначене на 12 лютого 2016 року не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, в попередньому судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Заслухавши думку учасників процесу, свідчення свідків: [PERSON], [PERSON], які в судовому засіданні посвідчили, що [PERSON] не може зайти у будинок №2 по вул.. Котовського в с. Олешин, оскільки по подвірю бігають собаки та [PERSON] з дітьми живе по вул. Нова 24 в с. Олешин; [PERSON], який в судовому засіданні посвідчив, що [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON] живуть по вул.. Нова 24 в с. Олешин, а [PERSON] проживає вже 5 років у місті Хмельницькому; свідок [PERSON] в судовому засіданні посвідчив, що вона разом з [PERSON] приїхали до будинку №2 по вул.. Косовського в с. Олешин, однак [PERSON], який перебував на подвірю не допустив [PERSON] до будинку; свідок [PERSON] в судовому засіданні посвідчила, що в будинку №2 по вул. Косовського в с. Олешин проживає [PERSON], його донька [PERSON] проживає у [INFO] І.В., [PERSON] в судовому засіданні посвідчили, що у будинку №2 по вул..Котовського в с. Олешин проживає [PERSON], дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, що в с. Олешин вул. Котовського 2 Хмельницького району Хмельницької області. У вказаному будинку зареєстровані відповідачі, які не є власниками житлового будинку та не є членами сім»ї власника. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів №2,4,7, та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання своєї родини, інших осіб. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України , з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Таким чином право члена сім»ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно, а тому виникнення права членів сім»ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, відтак припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім»ї на користування цим будинком. Частина 4 ст. 156 ЖК України передбачає збереження права користування житлом лише для членів сім»ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. Згідно Постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Крім того за змістом ст.ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV рішення суду про позбавлення відповідачів права користування будинком №2 по вул.. Котовського в с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області. , що належить на праві власності [PERSON] є підставою для зняття їх з реєстрації місця проживання у вказаному будинку. Також суд вирішуючи позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди в розмірі 30000 гривень, суд враховує, що статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична або юридичну особу, яка її завдала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до положень ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди де вказано, що обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного звязку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд зясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Суду не надано доказу тому, що позивачу діями відповідача [PERSON] заподіяно моральну шкоди. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved