Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом - будинком № 5 по вулиці Чернишевського в м. Південне Харківського району Харківської області. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку, що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул. Чернишевського, буд. 5, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої Харківського району Харківської області державної нотаріальної контори 05 вересня 1990 року, зареєстрованому в реєстрі за №2-2521. В зазначеному житловому будинку зареєстровані позивач та її син [PERSON], що підтверджується копією будинкової книги. Крім того, в будинку зареєстрований проте не проживає відповідач по справі - [PERSON], 23 квітня 1991 року. Позивач зазначає, що вона не давали свій дозвіл для реєстрації останнього і їй невідомо як він був зареєстрований в вищезазначеному житловому будинку. В будинку немає речей відповідача, всі обовязки по утриманню будинку несе тільки позивач по справі. Наявність реєстрації [PERSON] у спірному житловому будинку перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право [PERSON] на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи /а.с. 24/, в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала та просила судові витрати з судового збору залишити за її рахунок. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст. 122 ЦПК України, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями, наявними в матеріалах справи /а.с. 21/, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову суду не надав. Представник третьої особи Південноміської ради Харківського району Харківської області [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності /а.с. 22/. Враховуючи умови ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку. У звязку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 05 вересня 1990 року, посвідченого державним нотаріусом Харківського району державної нотаріальної контори, належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: м. Південне Харківського району Харківської області, вул. Чернишевського, буд. 5 (а.с. 6-7). В зазначеному житловому будинку зареєстрований відповідач по справі [PERSON], що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 10 травня 2017 року, копією адресної картки особи (а.с. 9, 14). Наявність реєстрації відповідача у спірному житловому будинку перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. За змістом ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 3 ЦК України встановлено, що одними із основ цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, а також судовий захист цивільного права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У відповідності до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується актом, складеним 17 квітня 2017 року депутатом Південноміської ради Харківського району Харківської області [PERSON], засвідченого заступником міського голови виконавчого комітету Південноміської ради Харківського району Харківської області [PERSON], з якого вбачається, що [PERSON] не мешкає в будинку № 5 по вулиці Чернишевського в м. Південне Харківського району Харківської області приблизно 5-6 років та по даний час. Сусіди [PERSON] останні роки за зазначеною адресою не бачили (а.с. 17). Порушене право власника житла, щодо усунення перешкод у здійсненні ним права власника, підлягає захисту. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Поважність причин відсутності відповідача за місцем реєстрації понад пять років судом не встановлено. Відповідач не надав суду доказів на право користування спірним житлом. З огляду на вищезазначене, вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved