Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити факт народження її сина [PERSON], 28 липня 2015 року о 07 годині 55 хвилин в м. Харцизьк Донецької області. В обґрунтування заяви зазначила, що вона є громадянкою України, зареєстрована та постійно проживає в [INFO]. В період з липня по серпень 2015 року вона знаходилась у м. Харцизьк Донецької області, тобто на території, яка на даний час непідконтрольна Україні. 28 липня 2015 року о 07 годині 55 хвилин в акушерському відділені Харцизької центральної міської лікарні в неї народився хлопчик, вагою 3570,00 грамів. Народження дитини зафіксовано лікарем зазначеного медичного закладу [PERSON] Про народження дитини їй видано акушерським відділенням Харцизької центральної міської лікарні медичне свідоцтво про народження, а після його втрати дублікат цього свідоцтва за №400/307 від 28 серпня 2015 року. [PERSON] звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області для реєстрації народження дитини, звідки її направили до виконавчого комітету Мереф»янської міської ради Харківського району Харківської області, однак у проведенні державної реєстрації народження її сина їй відмовлено. Тобто зареєструвати народження сина на території України вона не має можливості, а реєстрація народження дитини на тимчасово окупованій території Донецької області не вважається дійсною та не створює правових наслідків. В звязку з необхідністю зареєструвати факт народження сина та отримати свідоцтво про народження дитини вона змушена звернутися до суду. В зареєстрованому шлюбі [PERSON] не перебуває. Представник [PERSON] [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності заявника, доводи заяви підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судове засідання не зявилася, просила розглядати справу за її відсутності. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Мерефи Харківського району Харківської області (паспорт серії МТ 293941, виданий Харківським РВГУДМСУ в Харківській області 24 вересня 2013 року) зареєстрована за адресою: [INFO] /а.с. 6/. [PERSON], [INFO], проживає по вищезазначеній адресі разом зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON], що підтверджується актом депутата Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області [PERSON] від 30 вересня 2015 року, засвідченого секретарем Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської [PERSON] /а.с. 9/. З копії медичного свідоцтва про народження №400/307 від 28 серпня 2015 року вбачається, що у громадянки [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], у акушерському відділенні центральної міської лікарні м. Харцизька 28 липня 2015 року о 07 годині 55 хвилин народився хлопчик вагою 3570,0 грамів. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції у Харківській області [PERSON] розяснено процедуру державної реєстрації дітей відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 та повідомлено, що в звязку з тим, що медичне свідоцтво про народження видане їй медичним закладом, який знаходиться на тимчасово окупованій території, то відповідно до п.п. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» воно є недійсним і не створює правових наслідків, в звязку з чим їй рекомендовано звернутися до суду з питання встановлення факту народження. Встановлення факту народження дитини їй необхідно для отримання свідоцтва про народження сина. Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином медичне свідоцтво про народження №400/307 від 28 серпня 2015 року сина заявниці є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. За змістом ст. 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. З заяви [PERSON] вбачається, що вона 28 липня 2015 року в м. Харцизьк Донецької області народила хлопчика. Таким чином, суд приходить до висновку, про обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту народження нею дитини 28 липня 2015 року в м. Харцизьк Донецької області, однак без визначення імені дитини, її прізвища та по-батькові. В частині зобовязання відділ державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області видати свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], суд відмовляє, виходячи з наступного. За змістом п. 18 постанови пленуму верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання . За змістом ст. 6 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження. Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Таким чином, як випливає із указаної норми, відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження дитини на підставі рішення суду про встановлення факту народження та видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Outcome: partial