Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] до 3500,00 грн. та [PERSON], [INFO] (надалі - Діти), до 2500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.03.2006 з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей у сумі по 300 грн. щомісячно, однак з часу постановлення даного рішення, збільшилися витрати на утримання дітей, збільшився прожитковий мінімум для дітей, і коштів, які сплачує відповідач недостатньо для можливості матеріально забезпечити дітей на належному рівні. Відповідач у поданому суду відзиві на позов (а.с. 34-36) та його представник у судовому засіданні по справі позовних вимог не визнав повністю, з огляду на те, що в добровільному порядку фінансово та матеріально забезпечує дітей на належному рівні. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги просила задоволити з підстав та мотивів, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив та зазначила, що добровільна сплата коштів відповідачем носить мінливий та не постійний характер. Заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. На підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 березня 2006 року (а.с. 13) з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі по 300 грн. щомісячно, починаючи з 3.05.2006 року до їх повноліття. 16 вересня 2008 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6). Як свідчить наявна в матеріалах справи довідка від 21.09.2018 №243, [PERSON] навчається на ІІ курсі (9 клас) юридичного відділу Мукачівського ліцею (а.с. 17), а [PERSON] є студентом Мукачівського кооперативного торговельно-економічного коледжу денної форми навчання на платній основі, 2 курсу 212 групи (довідка від 23 серпня 2018 року №539, а.с. 18). В свою чергу, діти сторін по справі зареєстровані та проживають разом із позивачем (а.с. 12). Також слід констатувати, що позивач повторно зареєструвала шлюб з іншим чоловіком та народила від нього дитину (а.с. 7, 21). Приймаючи вищевказані фактичні обставини по справі суд також виходить з наступного. Статтею 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обовязками батьків є піклування про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення \~здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування \~її до самостійного життя. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Поряд з цим, частиною першою ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів,\~визначений за\~рішенням суду\~або домовленістю\~між батьками,\~може бути\~згодом зменшено\~або збільшено\~за рішенням\~суду за\~позовом платника\~або одержувача\~аліментів у\~разі зміни\~матеріального або\~сімейного стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров'я\~когось із\~них та\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Відповідно до\~частини другої\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В свою чергу, частиною першою ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Як встановлено судом, з часу ухвалення Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області рішення від 31.03.2006, у позивача змінилося матеріальне становище, з урахуванням знецінення купівельної спроможності національної валюти, тому є всі підстави для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів до суми по 2000,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Приймаючи саме таке рішення суд виходить також з того, що визначений судом розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дітей, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дітей, а також загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності та моральності. При цьому, визначаючи саме такий розмір аліментів суд виходить також з того, що на даний час збільшився прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень, (сума аліментів за попереднім рішенням суду складає 300 грн.), тому з урахуванням відсутності доказів щодо скрутного матеріального становища відповідача, суд приходить до висновку про доцільність стягнення вищезазначеної суми аліментів з відповідача на утримання дітей, батьком яких він є. З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved