Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД» до [PERSON] , [PERSON] , про спростування недостовірної інформації. Відповідно до Ухвали Подільського районного суду м. Києва від 25.07.2018 року позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД» до [PERSON] , [PERSON] , про спростування недостовірної інформації було залишено без розгляду. Оскільки під час постановлення даної ухвали судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, зокрема, про стягнення з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД» на користь відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн, відповідач просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з позивача вказану суму. В подальшому, відповідач уточнила свої вимоги і просила стягнути 18 000 витрат на правову допомогу та витрати по сплату судового збору під час оскарження ухвал суду в апеляційній інстанції. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. В судовому засіданні відповідач підтримала свою заяву та просила задовольнити вимоги. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, явку представника не забезпечив. Судом установлено, що відповідно до Ухвали Подільського районного суду м. Києва від 25.07.2018 позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «РІД» до [PERSON] , [PERSON] , про спростування недостовірної інформації, залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 7 ст. 135 ЦПК України у випадку задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення внесеної суми позивачу, а у випадку відмови у позові, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду - про відшкодування за її рахунок витрат відповідача повністю або частково, в порядку, передбаченому статтями 141, 142 цього Кодексу. Невикористана частина внесеної позивачем суми повертається позивачу не пізніше п`яти днів з дня вирішення питань, зазначених у цій частині, про що суд постановляє ухвалу. Порядок розподілу судових витрат у разі залишення позову без розгляду регламентовано ст. 142 ЦПК України. Так, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою-п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесення витрат на правову допомогу [PERSON] було надано договір про надання юридичних послуг, укладений між нею та [PERSON] від 08.06.2016 року, додаток № 1 до договору про надання юридичних послуг від 08.06.2016 року, акт № 1 про надані послуги від 09.06.2017 року, погодинний розрахунок про надані послуги від 09.06.2017 року, рахунок на оплату від 08.06.2017 року на суму 7 000 гривень, квитанцію № 18781438-1 від 08.06.2017 року на суму 7 000 гривень, квитанцію про сплату судового збору за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу суду від 04.05.2020 року в розмірі 420,40 гривень, акт № 0520/05/01 від 21.05.2020 року про надання послуг на суму 5 000 гривень, рахунок-фактуру від 21/05-1 від 21.05.2020 року на суму 5 000 гривень, квитанцію про сплату судового збору в розмірі 384,20 гривень від 16.04.2019 року, заявку на надання послуг № 1/1 від 10.04.2019 року, рахунок на оплату від 10.04.2019 року, виписка по рахунку від 11.04.2019 року на суму 5 000 гривень. Суд бере до уваги, що понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу є необгрунтованими та не відповідають дійсності. Так, зокрема, із акту про надані послуги від 09.06.2017 року вбачається, що адвокатом надавалися послуги на суму 920 грн щодо його ознайомлення з матеріалами позовної заяви та доданими до неї документами, 1280 гривень - опрацювання нормативної бази у справах про спростування недостовірної інформації, 1600 грн - опрацювання судової практики, 1920 грн - підготовка проекту письмових заперечень, 1280 грн - вартість представництва інтересів клієнта в Подільському районному суді м. Києва в судових засіданнях 21.12.2016 року та 09.06.2017 року. Водночас, у вказані дні судові засідання не відбулися, письмові заперечення проти позову були подані до суду 21.12.2016 року не адвокатом [PERSON], а адвокатом Безвершенком О.О. Також, адвокат [PERSON] не був присутній в жодних інших засіданнях. Відтак, суду не надано належних, допустимих та достовірних доказів щодо того, що [PERSON] , як адвокатом надавалася правова допомога [PERSON] . Крім того, суд бере до уваги, що [PERSON] сам є відповідачем у вказаній справі, а відтак, надання ним професійної правничої допомоги у справі є сумнівним та таким, що не підтверджується матеріалами справи. Водночас, суд вважає підтвердженими витрати відповідача на сплату судового збору на загальну суму 804,60 гривень, а відтак, вказана сума підлягає стягненню з позивача на користь відповідача [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви, а саме про стягнення з позивача на користь відповідача понесених судових витрат на сплату судового збору в розмірі 804,60 гривень. З огляду на зазначене,

Outcome: partial