Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000,00 грн. ,до досягнення дитиною повноліття . В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 18 січня 2005 року розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідач вихованням дитини не займається та не надає матеріальну допомогу на його утримання , угоди на добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. 25 лютого 2013 року ухвалою судді провадження у справі відкрито . 26 березня 2013 року по справі ухвалено заочне рішення. Ухвалою судді від 15 березня 2017 року заява Фрунзенського ВДВС м. Харків ГТУЮ про видачу дублікату виконавчого листа залишена без руху. 06 квітня 2017 року заява Фрунзенського ВДВС м. Харків ГТУЮ про видачу дублікату виконавчого листа визнана неподаною та повернута заявнику . Ухвалою суду від 09 лютого 2018 року виправлено описку в заочному рішенні суду від 26 березня 2013 року. Ухвалою суду від 12 березня 2018 року заява Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області про видачу дублікату виконавчого листа залишена без задоволення. Ухвалою суду від 14 травня 2018 року заява Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області про видачу дублікату виконавчого листа залишена без задоволення. 24 жовтня 2018 року ухвалою суду заява Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області про видачу дублікату виконавчого листа задоволена. 12 березня 2019 року ухвалою суду заочне рішення від 26 березня 2013 року заява відповідача про поновлення строку на подання заяви та скасування заочного рішення задоволена. Поновлено відповідачу строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 26 березня 2013 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину .Заочне рішення від 26 березня 2013 року по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину скасовано. Призначено справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні у судове засідання . У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. В подальшому надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності . Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Представник відповідача пояснила , що позивач в позовній заяві не зазначила про існування рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2009 року про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , 2001 р.н. у розмірі 500 грн. , щомісячно . Відповідач на день ухвалення рішення , і на теперішній час не працює, аліменти не сплачує, інших аліментних зобов`язань не має. В даному випадку позивач має право звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів , а не з позовом про повторне стягнення аліментів . В подальшому відповідач та його представник до суду не з,явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності . Суд, вислухавши вступне слово учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , який 18 січня 2005 року розірвано . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України , за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем і відповідачем по даній справі згоди на виконання обов`язків по утриманню дітей не досягнуто. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно , починаючи з 03.07.2009 року та до зміни матеріального стану або покращення стану здоров,я дитини. Враховуючи вищевикладене , суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки аліменти на утримання сина [PERSON] , 2001 р.н., з відповідача вже стягнуті іншим судовим рішенням. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed