Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними розірвано. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. В 2002 році рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області було присуджено стягувати з відповідача на її користь на утримання сина аліменти до досягнення ним повноліття. 16.05.2015 року їх сину виповнилось 18 років, в зв'язку з чим виконавче провадження з примусового виконання рішення було закінчено. Починаючи з 01.09.2014 року син навчається в Вінницькому державному педагогічному університеті на денній формі навчання, на платній основі, плата становить 31800 грн. Вона вимушена сама нести витрати на навчання сина. Вона працює молодшою сестрою палат Тиврівської ЦРЛ і її зарплата становить 1500 грн. на місяць. Крім витрат на навчання сина їй також необхідно сплачувати кошти за його проживання в гуртожитку в м. Вінниця, а також нести витрати на забезпечення його необхідними підручниками, канцелярським приладдям, забезпечувати його харчуванням та одягом, відтак їй важко самій утримувати їх сина. Відповідач по справі працює в Тиврівському хлібозаводі, отримує заробітну плату, відтак спроможний надавати кошти на утримання сина. Просить стягувати з [PERSON] на утримання [PERSON] , аліменти в розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходів щомісячно до завершення навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Михайла Коцюбинського, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснила, що вона платить за навчання 8000 грн. на рік та за гуртожиток 2900 грн. і 700 грн. на місяць на дорогу, на продукти, канцтовари, а ще витрачає кошти на одяг і взуття. Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/5 від доходу. Пояснив що в нього мінімальна зарплата, він проживає з мамою, яка є інвалідом і майже всю пенсію витрачає на ліки. Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних відстав. Сторони перебували в офіційних шлюбних відносинах. [INFO] у них народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.5). Син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою про склад сім'ї № 690 від 16.10.2015 р. (а.с. 6). [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Михайла Коцюбинського, що стверджується довідкою даного закладу № 16/314 від 15.09.2015 року (а.с. 9), сплачує 31800 грн., що стверджується договором про навчання на комерційних засадах (а.с. 10). Позивачка працює молодшою медсестрою палат у Тиврівській ЦРЛ, отримує заробітну плату 1639 грн. на місяць, що стверджується довідкою про доходи від 21.08.2015 р. (а.с. 7) Відповідач працює в Тиврівському хлібозаводі, однак на утриманні у нього мама інвалід. Відповідно до ст.199 СК України, якщо дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, врахувавши матеріальний та сімейний стан сторін, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. На підставі ст.ст. 180-182, 183, 199 СК України,

Outcome: approved