Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 2014 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач матеріальної допомоги на її та на утримання сина не надає, вона ніде не працює. Відмова відповідача у мирний спосіб надавати допомогу на її утримання ставить її у скрутне матеріальне становище у звязку з чим вона звернулася до суду. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, пояснила суду, що на даний час дитина записана до дитячого садочка, але відвідує не регулярно у звязку з тим, що часто хворіє. Вона на даний час не отримує соціальної допомоги на дитину, оскільки написала заяву до відділу соціального страхування тому, що виходила на роботу по договору. Ця робота була тимчасова, на даний час вона не має можливості працювати та утримувати себе. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі посилаючись на те, що він не зобовязаний утримувати позивача, оскільки вона може працювати та самостійно утримувати себе. Дитина знаходиться у дитячому садочку і їй нічого не заважає працювати. Суд, зясувавши думку позивача та відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що 14 листопада 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. (а.с. 2) Від спільного шлюбу у них народилась дитина [PERSON], [INFO]. (а.с. 3) На даний час сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Позивач на даний час не має можливості працювати і забезпечувати себе повною мірою. Як пояснила в судовому засіданні позивач дитина дійсно відвідує дитячий садок, однак часто хворіє і тому вона не може знайти постійну роботи. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач є працездатним, працює, отримує регулярну заробітну плату, на утриманні непрацездатних осіб не має, інших дітей не має, отже суд вважає що він має можливість надавати матеріальну допомогу дружині. Доводи відповідача про те, що позивач може працювати та самостійно забезпечувати себе не відповідають діючому законодавству, оскільки Сімейний кодекс України передбачає можливість отримання аліментів дружиною з якою проживає дитина незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Доказів того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу дружині, суду не надано. Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне задовольнити позов зобовязавши відповідача виплачувати аліменти на користь дружини на її утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку.

Outcome: approved