Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивований тим, що 05 червня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №789. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Як зазначено в позовній заяві, відповідач не приймає участі у вихованні дітей, а позивач в свою чергу у звязку із різким підвищенням цін на речі першої необхідності, ліки, їжу, комунальні послуги, не в змозі самостійно утримувати дітей, тому позивач звернулась до суду та просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач у судове засідання не з'явилась, однак звернулася до суду із заявою, у якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, при цьому просила суд розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте звернувся до суду із заявою, у якій зазначив, що позов визнає частково та просив суд стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн., в місяць, оскільки він офіційно не працює, його дохід мінливий та нестабільний. Просив розгляд справи провести за його відсутності. Згідно з частиною 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-АМ № 309790, виданого повторно 17.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO].(а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 309791, виданого повторно 17.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO](а.с. 26). Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію, виданої 06.10.2016 року МКП «Житлово експлуатаційна контора № 6», [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані та проживають за адресою: м. Вінниця, пр.-т. Космонавтів, 15/73 (а.с. 5). Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. (ч. 1 ст. 181 СК України) Згідно з частиною 2 статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини. Пленум Верховного Суду у п. 17 постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями частини 1 статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. (ч. 2 ст. 183 СК України). Згідно з частиною 1 статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, оскільки судом встановлено, що відповідач офіційно не працює та не має регулярного доходу, що підтверджується копією трудової книжки АХ №723621 (а.с. 29-30), а тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною 2 статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітніх дітей та їх звичайні потреби. Крім того, суд враховує, що відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, постійної роботи та стабільного заробітку не має, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дітям. Крім того, суд враховує, що утриманні у відповідача перебуває також дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до частини 1 статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В той же час, згідно зі статтею 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з огляду на вищевикладене та зважаючи на ті обставини, що відповідач не заперечив щодо стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі, суд вважає за можливе позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1200,00 грн. щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, оскільки враховуючи вік неповнолітніх розмір аліментів в сумі 1200,00 грн. від одного з батьків щомісячно суд вважає достатнім та необхідним для утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Згідно з частиною 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, незважаючи на часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial