Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частки від заробітку щомісяця, мотивуючи позов тим, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 21 червня 2004 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Однак, після розірвання шлюбу [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак подала суду заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлений у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив і не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 червня 2004 року між сторонами розірвано шлюб, що доводиться свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії [NUMBER], актовий запис 82. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], що доводиться свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис 7. Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина 1 ст.182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 ст.182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного державою для відповідної категорії дітей. Таким чином, суд оцінивши досліджені докази в їх сукупності, приходить до висновку, що аліменти з відповідача на утримання дітей слід стягувати в розмірі по ? частці від заробітку на утримання неповнолітнього сина щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що є необхідним для забезпечення рівня життя дитини, достатнього для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стягнення аліментів, відповідно до ст. 191 СК України розпочати від дня пред'явлення позову, тобто з 17 вересня 2014 року. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави . На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved