Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.03.2018, виданого державним нотаріусом, позивач є власником житлового будинку по [ADDRESS] . На даний час у будинку проживає позивачка з чоловіком. Для оформлення субсидії на оплату вартості житлово-комунальних послуг [PERSON] звернулася до виконавчого комітету Лебединської міської ради для отримання довідки про зареєстрованих у житловому будинку осіб. Із отриманої довідки позивач дізналася, що у будинку, власником якого вона є, зареєстрований невідомий їй громадянин [PERSON] , [INFO] . При цьому позивачу не відомий вказаний громадянин, згоди на його реєстрацію [PERSON] не надавала. Оскільки реєстрація [PERSON] перешкоджає праву [PERSON] щодо розпорядження належним їй майном, в тому числі оформлення субсидії на оплату вартості житлово-комунальних послуг, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вищевказаним будинком. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, додатково зазначила, що у будинку [ADDRESS] проживає усе життя. Про [PERSON] ніколи не чула, не знає хто він такий, про факт його реєстрації у будинку їй невідомо. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації. Крім того, з огляду на фактичну відсутність такої особи за місцем реєстрації, [PERSON] повідомлявся про дату судового засідання через офіційний веб-сайт судової влади України, та відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.03.2018, виданого державним нотаріусом Лисенко В.Ф. Лебединської районної державної нотаріальної контори Удовиченко Н.В. стала власником домогосподарства [ADDRESS] з надвірними спорудами. Спадкова справа № 19/2018. Зареєстровано в реєстрі за № 654 (а.с. 5). Згідно з витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до копії довідки від 08.12.2020 про зареєстрованих у житловому будинку осіб по [ADDRESS] , в ньому значиться зареєстрованим [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). З копії будинкової книги, для прописки громадян, що проживають в буд. [ADDRESS] вбачається, що з моменту внесення записів до неї, відомості про [PERSON] до книги не вносились (а.с. 42-45). При цьому, допитані в судовому засіданні в якості свідків: [PERSON] та [PERSON] , які проживають поруч у будинках [ADDRESS] та [ADDRESS] суду показали, що про таку особу як [PERSON] ніколи не чули, у будинку [PERSON] такої особи ніколи не було. Відповідно до листа виконавчого комітету Лебединської міської ради від 09.02.2021 № 02-12/866, відомості про [PERSON] внесені до Реєстру під час первинного формування бази даних Реєстру виборців на підставі загальних списків виборців, сформованих в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про вибори народних депутатів України» станом на 1 лютого 2006 року відповідно до відомостей, поданих Лебединським МРВ УМВС України в Сумській області. Зазначена база даних у 2009 році передана до відділу ведення Державного реєстру виборців виконавчого комітету Лебединської міської ради відповідно до Постанови Центральної виборчої комісії від 12.12.2008 № 69 «Про Порядок первинного формування бази даних Державного реєстру виборців». На виконання Постанови Центральної виборчої комісії від 17.02.2016 № 55 «Про Порядок одноразової передачі відомостей Державного реєстру виборців для створення реєстру територіальної громади» відділом ведення Державного реєстру виборців виконавчого комітету Лебединської міської ради у 2016 році були одноразово передані відомості до реєстраційного відділу виконавчого комітету Лебединської міської ради. Таким чином, відповідний запис щодо реєстрації місця проживання [PERSON] був наявний ще до 01.02.2006 року та здійснений на підставі відомостей Лебединського МРВ УМВС України в Сумській області під час первинного формування бази даних Державного реєстру виборців. Враховуючи вищезазначене, документи (заява встановленого зразка, погодження власника) на підставі яких здійснена реєстрація місця проживання [PERSON] , у відділі адміністративних послуг управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Лебединської міської ради відсутні (а.с. 30). Вирішуючи справу по суті вимог, суд зазначає наступне. Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. За ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Як зазначила позивач, на даний час вона не має змоги вільно розпоряджатися належним їй майном, оскільки реєстрація відповідача без належних на те правових підстав позбавляє її можливості в тому числі оформити субсидію на оплату вартості житлово-комунальних послуг. З урахуванням наведеного, з метою недопущення подальшого порушення прав позивача на вільне користування та розпорядження належного їй майна, право власності [PERSON] підлягає захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом.

Outcome: approved