Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, вул. Заводська, буд. 23, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 23.06.2016 року. В обґрунтування своїх вимог позивач пояснила, що 13.06.2013 року помер чоловік її тітки [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: смт. Новопокровка, вул. Заводська, 23, Чугуївського району Харківської області, який належав померлому на підставі договору купівлі продажу від 27.02.1967 року, зареєстрованому Чугуївським МБТІ. На випадок своєї смерті [PERSON] 29.01.1997 року склав заповіт яким все своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, заповів позивачу. Спадщину після його смерті вона не оформляла, отже фактично її прийняла його дружина та рідна тітка позивача - [PERSON] 23.06.2016 року тітка позивача [PERSON] - померла. На випадок своєї смерті [PERSON] 19.06.2013 року склала заповіт яким все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, заповіла позивачу. У встановлений законом строк після смерті [PERSON] позивач вернулася до державної нотаріальної контори зі сповіщенням про прийняття спадщини за заповітом, однак, оскільки [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] фактично прийняту спадщину у вигляді житлового будинку належного померлому не оформила, позивач позбавлена права в позасудовому порядку оформити свої спадкові права та вимушена в порядку ст. 3 Цивільного кодексу України звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутність (а.с. 28). Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву з повним визнанням позову, в якій просить розглянути справу за відсутністю його представника та винести рішення у відповідності з чинним законодавством (а.с. 30). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність незявившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно свідоцтва про смерть 1-ВЛ № 394521 виданого виконавчим комітетом Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області, актова запис № 31 13 червня 2013 року помер [PERSON] (а.с. 12). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: смт. Новопокровка, вул. Заводська, 23, Чугуївського району Харківської області, який належав померлому на підставі договору купівлі продажу від 27.02.1967 року, зареєстрованому Чугуївським МБТІ (а.с. 17-18). На випадок своєї смерті [PERSON] 29.01.1997 року склав заповіт яким все своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, заповів [PERSON] (а.с. 15). Позивач свої спадкові права після смерті [PERSON] не оформляла, фактично спадщину прийняла дружини померлого та тітка позивача - [PERSON], яка перебувала з ним у шлюбі та проживала разом з ним, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-ЯР № 143567 видане Шевченківською с/р Харківської області 14.11.1955 року та довідкою Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 02.10.2017 року № 754, яка свідчить, що на момент смерті [PERSON] мешкав разом з дружиною [PERSON] за адресою: смт. Новопокровка, вул. Заводська (Островського), 23, Чугуївського району Харківської області (а.с. 10, 23). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] від спадщини після смерті чоловіка не відмовлялася, отже вважається такою, що прийняла спадщину і набула право власності на успадковане майно. 23.06.2016 року померла [PERSON], свідоцтво про смерть 1-ВЛ № 548154 видане виконавчим комітетом Новопокровської селищної ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 13). На випадок своєї смерті [PERSON] 19.06.2013 року склала заповіт яким все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, заповіла позивачу [PERSON], заповіт посвідчений секретарем Новопокровської селищної ради, реєстровий № 136 (а.с. 14). У встановлений законом строк позивач звернулася до державної нотаріальної контори зі сповіщенням про прийняття спадщини за заповітом, про що свідчить її заява від 25.07.2016 року, № 1121, спадкова справа 474/2016 (а.с. 16). Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Відповідно до п. 2 ст. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N7, заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ст.1247 ЦК України заповіт укладається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.ст.1251-1252 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Із наданого суду заповіту, вбачається, що він відповідає переліченим вимогам законодавства, враховуючи те що позивач прийняв спадщину відповідно до ст. 1269 ЦК України, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про визнання права власності на зазначене вище нерухоме майно законні, обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved