Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: с. Волохів Яр, вул. Молодіжна, буд. 12, Чугуївського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач [PERSON] зареєстрований в її будинку, однак з 1998 року фактично в ньому не проживає, через що вона не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі, проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечувала. Треті особи в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином та своєчасно, через канцелярію суду від них надійшли заяви про слухання справи без їх участі, вимоги позову підтримують (а.с. 20,21,24). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав. Враховуючи вище викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], на праві спільної сумісної власності належить будинок №12, який розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Волохів Яр, вул. Молодіжна, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 25 січня 1995 року (а.с. 7). Іншими співвласниками будинку є: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У вищевказаному будинку №12 зареєстрований [PERSON], який з 1998 року та по теперішній час фактично в ньому не проживає, що підтверджується довідкою від 25.04.2016 №02-49/122, виданою виконавчим комітетом Волохово-Ярської сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 8). У звязку з тим, що в будинку позивача зареєстрований відповідач, який фактично у ньому не проживає, позбавляє [PERSON], як співвласника будинку, повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідач впродовж вищевказаного часу у будинку розташованому за адресою: с. Волохів Яр, вул. Молодіжна, буд. 12, Чугуївського району Харківської області, не мешкає, його особистих речей в ньому немає, жодної участі в сплаті комунальних послуг, а також в поліпшенні стану будинку за весь час його реєстрації за вказаною адресою не приймає, позивач разом з іншими співвласниками самостійно утримує будинок в належному стані, здійснює його поточний ремонт. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 383 Цивільного Кодексу України передбачає, що власник будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сімї. Статтею 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, отже ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 71 ч. 1 Житлового Кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст.72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оскільки відповідач не є членом сімї позивача, фактично у будинку не проживає, не сплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та, враховуючи те, що у позивача з відповідачем не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вищевказаному будинку, [PERSON] вважається таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного й у відповідності до Конституції України,

Outcome: approved