Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є квартиронаймачем кімнати 21 в будинку № 166 по вул. Київській в м. Вінниці. У вказаній кімнаті також зареєстровані її двоє дітей та відповідач по справі. Позивач зазначає, що відповідач не є батьком її дітей, шлюб між сторонами розірваний, відповідач понад півтора року не проживає в зазначеній кімнаті, не сплачує комунальні платежі. Комунальні платежі нараховуються згідно з кількістю зареєстрованих осіб, проте відповідач не сплачує зазначені платежі, позивач вимушена нести ці витрати самостійно. Будь-яких перешкод щодо користування житловим приміщення позивач не чинить. За таких обставин позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування кімнатою №21 в будинку 166 по вл.Київській в м.Вінниця та стягнути з нього судові витрати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала щодо заочного розгулу справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини щодо користування громадянами житлом державного та громадського фонду, прав та обовязків користувачів житлових приміщень, збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми мешканцями, щодо порядку визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, які врегульовані відповідними нормами Житлового кодексу УРСР. Статтями 71, 72 ЖК УРСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або член його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» встановлено, що в справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, в осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Судом встановлено, що позивач є квартиронаймачем кімнати 21 в будинку №166 по вул. Київській в м. Вінниці. Зазначена кімната отримана позивачкою разом з її батьками, що підтверджується копією ордера №21. За вказаною адресою зареєстровані: [PERSON], позивач по справі, [PERSON], донька позивачки, [PERSON], син позивачки, та з 13 липня 2012 року відповідач [PERSON] 02.12.2014 року відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області по справі №127/23151/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Відповідач з 2013 року не проживає за вказаною адресою, однак з реєстраційного обліку не знявся. Факт його не проживання з 2013 року підтверджується актами від 30.11.2015 року №301115/3024, від 20.01.2016 року №200116/015. Судом не встановлено, що відповідач звертався до наймодавця чи до виконавчого комітету Вінницької міської ради з приводу своєї відсутності, як і не встановлено поважності причин не проживання відповідача в кімнаті 21 по вул. Київській,116 в м.Вінниці чи чинення відповідачу перешкод в користуванні житловим приміщенням. Враховуючи, що судом не встановлено чинення перешкод в користуванні відповідачем кімнатою, а також, те, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем реєстрації його постійного проживання, не виконує обовязки по утриманню житла, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З огляду на вказане положення суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сплаченої суми судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved