Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного 17 березня 2012 року у Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області із [PERSON], актовий запис № 46. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17 березня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу є дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає, що з відповідачем не проживає понад три роки. Відповідач поїхав працевлаштуватися і не повернувся додому, інколи телефонує з різних номерів, однак не повідомляє де працює і де проживає. Намагання зберегти сімю не дали результатів. При вказаних умовах позивач не може перебувати у зареєстрованому шлюбі. Спорів майнового характеру та місця проживання дитини поки що не має. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Кімсанова» . В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просила шлюб розірвати, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, після розірвання шлюб просила залишити прізвище «Кімсанова» (а.с. 24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, про місце та час розгляду справи повідомлений відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, шляхом публікації оголошення про розгляд справи в пресі, газеті «[PERSON] . (а.с.23) Суд вважає за можливе розглянути справу в відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 17 березня 2012 року позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Яненко) [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за №46 (а.с.4). Від даного шлюбу є неповнолітня дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Між сторонами по справі склалися і існують такі взаємовідносини, які суперечать інтересам позивача та її неповнолітній дитині виключають їх подальше спільне проживання, а тому шлюб необхідно розірвати. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «Кімсанова», суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище «Кімсанова». Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевказаного підлягає стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] 551 гривня 20 копійок - судових витрат понесених позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved