Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] онук колишньої власниці квартири. На час укладення договору купівлі-продажу в квартирі відповідач не проживав і не проживає по теперішній час. Місцезнаходження його позивачу невідомо. У зв`язку з цим позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідач є членом сім`ї колишнього власника квартири, не проживає у вказаній квартирі та добровільно з реєстраційного обліку не знімається. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. На підставі клопотання позивача [PERSON] , яке було задоволено судом, у судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що проживає разом зі своєю дитиною з 06 жовтня 2020 року у квартирі, яку знімає у позивача за адресою: [ADDRESS] . Договір укладала разом з власницею квартири [PERSON] , з якою зустрічається один раз на місяць. Хто раніше проживав у зазначеній квартирі їй невідомо і вона не питала. Про те, що в зазначеній квартирі зареєстрований ще хтось вона не знала. Крім неї та дитини в квартирі ніхто не проживає, відповідача ніколи вона не бачила, ніхто зі сторонніх людей до квартири не приходив. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є знайомою [PERSON] , яка знімає квартиру у [PERSON] власниці квартири. Позивача знає через неї з початку жовтня 2020 року. Крім [PERSON] та її дитини в квартирі ніхто не проживає, чужих речей в ній немає. Вислухавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири серії НМВ № 399660 від 01.09.2020, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховою О.О., реєстр № 737, яку вона придбала у [PERSON] . Згідно з копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 13296, виданої 02.09.2020 відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] (стороння людина), 1993 року народження. Отже,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено,\~що спір\~між сторонами\~виник з приводу\~захисту позивачем\~свого права\~власності,\~а саме\~права користування\~та розпорядження\~житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, враховуючи показання свідків [PERSON] та [PERSON] , які суд вважає\~належними та\~допустимими доказами,\~оскільки вони\~стосуються предмету\~доказування та\~отримані безпосередньо\~судом,\~а також\~те, що відповідач не проживає у вказаній квартирі, не є її власником або членом сім`ї власника, існування реєстрації відповідача в квартирі обмежує право власності позивача, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 28 від 04.09.2020 у сумі 840, 80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved