Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 25.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 45, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. Шлюб з відповідачем зареєстровано 25.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 45. Шлюб другий. Від шлюбу мають одну дитину: сина, [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між ними припинилися та проживають окремо близько 3 місяців по причині психологічної несумісності. В судовому засідання позивач свої позовні вимоги підтримує та вважає, що недоцільно надавати їм строк для примирення, так як вони після попереднього розлучення спробували відновити стосунки і повторно уклали шлюб, але це не врятувало їхню сім'ю, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов не визнав, пояснив що не бажає розлучатися та вважає, що сім'ю ще можна відновити. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Положеннями ст.111, 112 Сімейного кодексу України передбачено обов'язок суду з'ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, а також вжити заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 25.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 45, відповідно до повторного свідоцтва про шлюб (а. с. 5). Сторони являються батьками малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с.6). Сторони спільним сімейним життям не проживають з травня 2014 року, виходячи з наданих ними пояснень. Відповідно до ч.4 ст. 3, ч.1 ст.24 СК України , сім'я створюється на підставах, що не суперечать моральним засадам суспільства, зокрема, на підставі шлюбу, який ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, примушування до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання судом за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України). Як роз'яснено в п.10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Хоча позивач і вважає, що сім'ю можна відновити, але, зважаючи на думку позивача та на те, що шлюб вони уклали вже вдруге і у них була можливість відновити стосунки, суд вважає, що спільне життя подружжя і збереження повторного шлюбу є недоцільним, суперечить інтересам позивача, порушує права позивача на вільний вибір способу життя та вільний розвиток його особистості. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судові витрати понесені позивачем і підтверджені документально в сумі 300 грн. за надання правової допомоги (а.с. 7).

Outcome: partial