Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що вона, перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], з 13 листопада 1999 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2013 року, шлюб між ними розірваний, з даного часу вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства за спільні кошти позивачкою та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02 червня 2006 року набуте спірне майно двохкімнатну квартиру [ADDRESS], яку згодом було переведено у нежитловий фонд і згідно рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.07.2006 року визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1\\2 частину за кожним на нежиле приміщення літ А-16 в будинку [ADDRESS], яка складається з приміщення 2-2, 2-3, 2-4, 2-8, 2-9, 2-10, загальною площею 63,6 кв. м з окремим виходом, вартість якої становила 941280 грн. Крім того в період шлюбу за спільні кошти на підставі договору купівлі продажу від 15.02.2007 року нами було придбано двокімнатну квартиру [ADDRESS], яка була оформлена на ім'я відповідача [PERSON], також на підставі договору купівлі продажу від 20 лютого 2007 року за спільні кошти була придбана трьох кімнатна квартира [ADDRESS], яка була оформлена на ім'я [PERSON], вартість цих двох квартир становить 1149897 грн. Вважає, що вказане вище майно являється об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто ії власністю та власністю ії колишнього чоловіка - [PERSON]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних у справі документів та просила здійснити поділ спільного майна подружжя, припинити за [PERSON] право власності на 1\\2 частину нежитлового приміщення літ. А-16 в будинку [ADDRESS], визнати за нею право власності на нежитлове приміщення літ. А-16 в будинку [ADDRESS] за [PERSON] визнати право власності на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 13.11.1999 року перебували у шлюбі. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.02.2013 року шлюб між сторонами розірваний. Під час шлюбу за спільні кошти позивачкою та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02 червня 2006 року набуте спірне майно двохкімнатну квартиру [ADDRESS], яку згодом було переведено у нежитловий фонд і згідно рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.07.2006 року визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1\\2 частину за кожним на нежиле приміщення літ А-16 в будинку [ADDRESS], яка складається з приміщення 2-2, 2-3, 2-4, 2-8, 2-9, 2-10, загальною площею 63,6 кв. м з окремим виходом, вартість якої становила 941280 грн. Крім того в період шлюбу за спільні кошти на підставі договору купівлі продажу від 15.02.2007 року нами було придбано двокімнатну квартиру [ADDRESS], яка була оформлена на ім'я відповідача [PERSON], також на підставі договору купівлі продажу від 20 лютого 2007 року за спільні кошти була придбана трьох кімнатна квартира [ADDRESS], яка була оформлена на ім'я [PERSON], вартість цих двох квартир становить 1149897 грн. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається зі звіту про визначення риночної вартості майна № 1638 вартість трьохкімнатної квартири [ADDRESS] становить 614544 гривні, вартість двокімнатної квартири [ADDRESS] становить 535353 гривні, що підтверджується звітом про визначення риночної вартості майна № 1647, а вартість 1\\2 частини нежитлового приміщення літ. А-16 в будинку [ADDRESS] становить 470640 гривень, тобто позивач просить визнати за відповідачем право власності на квартиру, яка за вартістю більше ніж 1\\2 частина нежитлового приміщення, на яке позивачка просить визнати за собою право власності. Позивач у позові зазначає, що дане нежитлового приміщення вона використовує для зайняття підприємницької діяльності, дохід від якої вона використовує для утримання неповнолітньої дитини, тому суд також враховує інтереси дитини при даному розділі майна подружжя. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. На підставі ст.ст. 60, 68, 70 СК України, ст. 370 ЦК України,

Outcome: approved