Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, зареєстрований 11.08.2007 у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 1557. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в останній час між подружжям постійно виникали сварки, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. [PERSON] зазначає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стали неможливими. Шлюбні відносини фактично припинилися з 26.12.2015. З цього часу відповідач не бере участі у веденні спільного господарства, не вносить вклад до сімейного бюджету, проживає окремо. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать її інтересам та інтересам дитини, а надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин сторін. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спорів майнового характеру та щодо місця проживання дитини немає. Окрім того, позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач 10.04.2018 подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив справу розглядати у його відсутність, про що також зазначив у письмовій заяві від 22.03.2018. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Дослідивши матеріали справи, враховуючи положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім'я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 11.08.2007 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, вбачається, що при одружені позивач змінила своє прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с. 4). При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити позивачеві її шлюбне прізвище - «[PERSON]». Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь [PERSON] сплачений позивачем, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 2), судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved