Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення повноліття дитиною, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, а вона дуже потребує такої допомоги. В судове засідання позивачка не зявилася, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач не з'явився, але відповідно до заяви, яка є в справі, просить суд розглянути справу у його відсутності, з позовними вимогами згодний. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності сторін. Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав: як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи: - позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2000 року, 01.03.2017 року їх шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та рішенням Василівського районного суду Запорізької області, копії яких є у справі; - у період шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого є у справі. - дитина проживає разом з позивачкою та відповідачем що підтверджується довідкою Камянської сільської ради Василівського району Запорізької області, яка є у справі та не заперечується відповідачем; - відповідно до ст.180 СК України, позивачка та відповідач зобов'язані утримувати сина до досягнення ним повноліття; - позивачка наполягає на задоволенні позовних вимог, які відповідач визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» \~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8\~ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Отже, відповідно до зазначених норм, а також ст. 180 СК України, позивачка та відповідач зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечити їм рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч. 2 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, позивачка має право на отримання від відповідача аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття у розмірі 1/4 частки, почавши стягнення з 14.03.2017 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved