Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона та відповідач мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач перебуває з нею у шлюбі, проте ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень за виконавчими документами у відповідача не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дітей останній не має. Враховуючи викладене, просила стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також просила допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні, позивач вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що він не згоден сплачувати аліменти у тому розмірі, що просить позивач, оскільки він не працює, підприємницькою діяльністю не займається. Згоден на стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі, а саме 300 гривень щомісячно. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши всі наявні докази у справі у їх сукупності, вважає наступне. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить відповідна копія свідоцтва про народження Серії І-СР № 221763, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 32. Син [PERSON] перебуває на утриманні позивача. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до положень ст. 121 СК України, права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому діючим законодавством. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і, згідно з положеннями ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. У разі відсутності такої домовленості, чинне законодавство передбачає право того з батьків, з ким проживає дитина, звернутися до суду для зобовязання батька чи матері, які проживають окремо, надати другій стороні утримання на підставах і в порядку, що встановлені законом. Згідно з положеннями ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні відповідач посилався на те, що не визнає позов та не згоден сплачувати аліменти у тому розмірі, що просить позивач. Відповідач послався на те, що на даний час ніде не працює (додав копію трудової книжки) та на те, що в Городищенському РЦЗ як безробітній не перебуває (копія довідки Городищенського РЦЗ), що свідчить про небажання шукати роботу. Також, відповідач зазначив, що хворіє, а саме має проблеми зі спиною, проте ніяких підтверджень цьому не надав. Суд, врахувавши, згідно зі ст. 182 СК України, всі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, вважає, що відповідач [PERSON] повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина [PERSON], оскільки, згідно зі свідоцтвом про народження, являється його батьком та зобовязаний його утримувати. Також, суд вважає, що аліменти з відповідача слід стягнути саме в тому розмірі, який просить позивач, оскільки розмір, який згоден сплачувати відповідач є значно меншим ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved