Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що вона, [PERSON] , є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно заповіту від 09.04.1996 року померла все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось заповідала їй. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Померла [PERSON] була співвласником житлової квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , та іншими співвласниками є вона та її син - [PERSON] , в рівних долях з померлою. Після смерті [PERSON] , вона не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки фактично вступила в управління та володіння належним їй майном, а тому є такою, що прийняла спадщину. Той факт, що вона дійсно вступила в управління та володіння спадковим майном підтверджується тим, що після смерті спадкодавця, на протязі 6 місяців вона зробила ремонт у спадковій квартирі, поховала її, взяла в користування її особисті речі: пральну машину, самовар. Однак, в 2020 році звернувшись до державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області нотаріусом було видано письмове роз`яснення, відповідно до якого в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено. Отже, на теперішній час, для захисту своїх прав вона вимушена звернутись до суду із даною заявою. На підставі викладеного, вона просить суд встановити факт прийняття нею, [PERSON] спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Заявник у судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, на задоволенні своїх вимог наполягає у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області - у судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа - [PERSON] - у судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, проти задоволення зави не заперечує. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, суд у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, заявник по справі [PERSON] [INFO] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 30.05.2002 року (а.с.7). Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини Згідно ч.1 ст. 1223 ЦПК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Так після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина на частину житлової квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно матеріалів справи житлова квартира за адресою: [ADDRESS] , належить в рівних частках спадкодавцю [PERSON] , заявнику [PERSON] та заінтересованій особі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 31.01.1994 року, зареєстроване в реєстрі за № 203 від 04.02.1994 року (а.с.10). Судом встановлено, що згідно заповіту від 09.04.1996 року, зареєстрованому в реєстрі за №1350, померла [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось заповідала [PERSON] [INFO] (а.с.10). Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З позовної заяви встановлено, що заявник [PERSON] після смерті [PERSON] не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як фактично вступила в управління та володіння належним їй майном, оскільки після смерті спадкодавця на протязі 6 місяців зробила ремонт у спадковій квартирі, взяла в користування її особисті речі: пральну машину, самовар, а тому є такою, що прийняла спадщину. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] звернулася до Мелітопольської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом, та нотаріусом було видано письмове роз`яснення від 22 травня 2020 року, відповідно до якого в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено у зв`язку з тим, що у встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подала. На час відкриття спадщини з померлою постійно не проживала та не була зареєстрована з нею за однією адресою (а.с.8). Згідно довідки зі Спадкового реєстру від 10.06.2020 року спадкова справа після [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася. Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи викладене,

Outcome: approved