Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини сина [PERSON], 05.06.2012 р. н., мотивуючи свої вимоги тим, що сторони проживали у цивільному шлюбі з 2009 по 2013 рік, мають спільну дитину. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно ч.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч.2 ст.141 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони мають спільну дитину сина [PERSON], 05.06.2012 р. н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними віку повноліття. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує положення ст.182 СК України, позицію позивача та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у заявленому позивачкою розмірі\~ - 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ст.79 Сімейного кодексу України аліменти\~ присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.\~ Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України. Одночасно, суд вважає за необхідне розяснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; а також положення ст.185 СК України щодо обовязку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Також суд розяснює, що статтею 196 Сімейного кодексу України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Outcome: approved