Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, часті сварки. Сторони з 16.07.2016 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] . Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримала і суду пояснила, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 2016 року, мають малолітню дитину. В сім`ї виникали часті сварки, оскільки вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя. З 26 січня 2020 року разом не проживають, шлюб носить формальний характер. Наполягає на задоволенні позову, після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Також пояснила, що донька проживає з нею і вона не знала, що питання про місце проживання дитини не вирішується при розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав, пояснив, що у них з позивачем немає спільних інтересів, немає взаємоповаги один до одного. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Визначення місця проживання дитини не є предметом розгляду під час розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, проаналізувавши та вивчивши матеріали справи, суд вважає доцільним розірвати шлюб. Згідно копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 16.07.2016 року. Від спільного шлюбу мають дитину: [PERSON] 2016 р.н., що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в судовому засіданні просила відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Майновий спір між сторонами відсутній. Стосовно визначення місця проживання малолітньої дитини суд виходить з наступного. Згідно ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Зі змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Таким чином судом під час розірвання шлюбу не вирішується питання про визначення місця проживання малолітньої дитини сторін. Згідно зі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved