Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Позов обґрунтований тим, що [INFO] народилася [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] . По досягненні повноліття позивач навчається у Вінницькому державному педагогічному університеті ім.. М. Коцюбинського, факультет дошкільної, початкової освіти та мистецтв ім.. В. Волошиної, комерційної форми навчання. Термін навчання до 30.06.2023. На період навчання позивач не працює, будь-якого доходу немає, а тому потребує матеріальної допомоги. Як стверджує в позовній заяві позивач, відповідач по справі не надає повнолітній дочці матеріальної допомоги в добровільному порядку, мати немає можливості самостійно утримувати дочку. В свою чергу, відповідач матеріально забезпечений, працездатного віку, а тому має можливість працювати та утримувати повнолітню дочку. Також відповідач веде домашнє господарство, має земельну ділянку, з якої отримує прибуток, з цих підстав позивач вважає, що [PERSON] має можливість утримувати повнолітню дочку, в ромізірі по 3 500,00 грн. щомісячно. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково та погодився сплачувати щомісячно на утримання повнолітньої дитини аліменти у розмірі по 1 500,00 грн. посилаючись на наступні обставини. Так, напротязі 2019-2020 років відповідач перевів на картку позивача 21.12.2019 - 4000,00 грн., 19.08.2019 здійснив оплату за навчання позивача в сумі 7 500,00 грн., 07.02.2020 також здійснив оплату за навчання позивача в розмірі 7 500,00 грн. При цьому, це лише ті витрати, які відповідач може документально підтвердити. При цьому, відповідач розуміє свій батьківський обов`язок по утриманні повнолітньої дочки, однак кошти на його існування йому також необхідні. На даній час відповідач хворіє, у зв`язку із чим перебуває на обліку в КУ «Чернівецький центр первинної медико-санітарної допомоги» з діагнозом виразкова хвороба шлунку, хронічний гастродуоденіт, хронічний панкреатит, у зв`язку із чим потребує постійно амбулаторного і періодичного стаціонарного лікування. Крім повнолітньої дочки на утриманні відповідача перебуває матір [PERSON] , [INFO] , яка також перебуває на обліку з діагнозом ІХС, прогресуюча стенокардія напруги 11ФК, Д/К, склероз аорти, ГХ ст., ризик 1У, ГС СН Аст, Ц/Д тип. Для підтримання життєдіяльності матері потрібні постійні медикаменти, на які відповідач витрачає значну суму грошових коштів. На даний час відповідач не має можливості підтвердити витрати на придбання медикаментів для матері, адже не зберігав квитанції, не очікуючи того, що дочка звернеться до суду з позовом. Також у відзиві на позовну заяву відповідачем заперечуються твердження позивача щодо наявності земельного паю, з якого він отримує дохід, адже вказаний земельний пай не перебуває в оренді та особисто відповідачем не обробляється, з огляду на те, що відповідач не має необхідної для цього сільськогосподарської техніки. В судовому засіданні відповідач та його представник доводи, викладені у відзиві на позовну заяву підтримали, зазначили про часткове визнання позовних вимог. Суд, повно та всебічно дослідивши надані суду письмові докази, вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчатися дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , на підтвердження чого суду надано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до довідки, виданої деканом факультету дошкільної, початкової освіти та мистецтв ім. В. Волошиної Вінницького державного педагогічного університету ім. М. Коцюбинського Кіт Г.Г. від 03.09.2019 № 19/809, [PERSON] навчається на 1 курсі факультету дошкільної, початкової освіти та мистецтв, денної, комерційної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023 (а.с. 9). Як слідує із матеріалів справи, у зв`язку із навчанням [PERSON] не має можливості працювати, так як навчається на денній формі, у зв`язку із чим позивач не має фінансової можливості самостійно оплачувати навчання, харчування, проїзд, навчальну літературу. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин зазначених у ст.182 СК України. Згідно ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено факт того, що відповідач має можливість надавати та, власне надає матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Зокрема, суду надано квитанції від 16.08.2019 № 0.0.1437491318.1 та від 07.02.2020 № 0.0.1608320872.1, якими підтверджено факт того, що відповідачем внесено в рахунок оплати за навчання позивача грошові кошти в сумі по 7 500,00 грн. Також суду надано квитанції від 21.12.2019 № Р24А97752820969251467, якою підтверджено факт того, що відповідачем перераховано на рахунок позивача грошові кошти в сумі 4 020,10 грн. Відтак, доводи позовної заяви [PERSON] щодо відмови відповідача в добровільному порядку надавати кошти на її утримання не відповідають встановленим в судовому засіданні фактам. Також в судовому засіданні було встановлено, що відповідач має ряд дворічних захворювань, у зв`язку із чим проходить амбулаторне лікування та час від часу - стаціонарне (а.с. 22, довідка КНП «Чернівецький центр первинної медико-санітарної допомоги Чернівецької районної ради» від 15.09.2020 № 1363). Довідкою, виданою виконкомом Чернівецької селищної ради від 15.09.2020 №963 стверджується, що [PERSON] надає матеріальну допомогу своїй матері [PERSON] , 1948 року народження, яка часто хворіє та знаходиться на «Д» обліку в Чернівецькій АПСМ та потребує постійного амбулаторного і стаціонарного лікування. На підтвердження перебування матері відповідача на лікуванні у зв`язку із рядом хронічних захворювань судом було досліджено довідку, видану головним лікарем КНП «Чернівецький ЦПМСД» від 15.09.2020 № 1362 (а.с. 23). Також в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження доводи позивача щодо отримання відповідачем доходу внаслідок перебування у власності останнього земельної ділянки. З огляду на встановлені судом обставини, що наведено вище, визначаючись із розміром аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання з урахуванням положень ст. 182 СК України, наданих суду доказів, виходячи із принципу справедливості, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1 800,00 грн. щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову до суду та до закінчення навчання в університеті, тобто до 30.06.2023 але не більше ніж до досягнення дочкою 23-річного віку. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 2102,00 гривні. Відтак, ставка судового збору за подання до суду заяви, зокрема про стягнення аліментів становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 840,80 грн. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позивачем позову про стягнення аліментів в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved