Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , посилаючись на те, що відповідач не займається вихованням сина, матеріально не утримує його, не виявляє до сина батьківської уваги і турботи. Позивач зазначає, що вона з 2006 по 2014 роки проживала у цивільному шлюбі з відповідачем і у них [INFO] народився син [PERSON] . З моменту припинення їх спільного проживання з відповідачем, а саме з липня 2014 року, останній життям сина не цікавиться, не навідує його, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися. З огляду на викладене, просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] подав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглядати за його відсутності. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування Герцаївської РДА про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] та позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини. Відповідно до ч.1. ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стаді: провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, представника третьої особи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 24.12.2010 року виконавчим комітетом Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, [PERSON] є матір`ю, а відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки №463 від 21.02.2020 року, виданої Острицькою сільською радою Герцаївського району Чернівецької області, малолітній [PERSON] проживає з матір`ю в [ADDRESS], батько дитини не проживає разом з ними більше 5 років та не бере участь у вихованні та утриманні дитини. Згідно довідки №55 від 02.03.2020 року, виданої Чернівецькою гімназією №6, [PERSON] , [INFO], навчається в цій гімназії і зарекомендував себе вихованим учнем. Мати [PERSON] відвідує усі батьківські збори, шкільні свята та урочисті заходи і бере активну участь у вихованні сина. Дитина харчується в шкільній їдальні за рахунок матері. Батько жодного разу не поцікавився сином, не брав участі у шкільному житті дитини. Відповідно до психологічної характеристики учня 7-го класу Чернівецької гімназії №6, хлопчик живе з мамою та вітчимом. Його батьки розлучені вже 6 років. З його слів, він з батьком не спілкується, ставиться до нього негативно. Вітчима називає татом. Відповідно до характеристики виданої виконавчим комітетом Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS], характеризується негативно. Частиною другою ст.150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.ч. 1,4 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 згаданої Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.5 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Органом опіки та піклування Герцаївської районної державної адміністрації Чернівецької області було надано висновок №14/25-714 від 15.06.2020 року, в якому зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Суд погоджується з зазначеним висновком в частині наявності достатніх підстав для позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки обставини ухилення ним від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини підтверджується сукупністю доказів, досліджених під час судового розгляду. Крім того, у судовому засіданні була заслухана думка дитини щодо даного спору і [PERSON] висловився про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. А також розповів, що наразі проживає з матір`ю і вітчимом. З 2014 року, відколи батько залишив сім'ю, батько ним не цікавився, не навідував його, не телефонував. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, незважаючи на те, що це є крайнім заходом, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини -не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, не цікавиться його здоров`ям та вихованням, не спілкується з сином без будь-яких перешкод та причин для цього. Крім того, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у розмірі по 840,80 грн. На підставі ст.ст.19, 150, 155, 164 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved