Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], починаючи з дня звернення до суду та до досягнення нею повноліття, та повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення ним навчання у розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, посилаючись на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак надала до суду заяву у якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, хоч про час і місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 23 вересня 1989 року по теперішній час позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які в даний час знаходяться на повному утриманні та забезпеченні позивача. [PERSON] є неповнолітньою, а [PERSON] є повнолітнім, однак продовжує навчання на 3 курсі Керченського державного морського технологічного університету на денній формі навчання, доходів чи права власності на нерухоме майно не мають. Термін навчання [PERSON] закінчується 01 серпня 2016 року. Домовленості між батьками щодо визначення способу виконання обов'язку утримувати дітей не досягнуто. Тривалий час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, а також не забезпечує їх матеріально. Відповідач є працездатним, має задовільне матеріальне становище та стан здоров'я, однак не бажає виконувати вимоги по утриманню дитини, передбачені ст.180 СК України, у зв'язку з чим, позивач була вимушена звернутися до суду. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері, або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Суд погоджується з вимогами позивача в частині стягнення аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі, оскільки відповідачем не було надано до суду жодних доказів наявності у нього постійного місця роботи. Суд також вважає за необхідне роз'яснити відповідачу його право на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у разі суттєвого погіршення його матеріального стану, передбачене ст. 192 СК України, або звернення до суду з позовом про припинення стягнення аліментів у разі припинення [PERSON] навчання. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180-185, 191, 199, 200 СК України,

Outcome: approved