Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві приватної власності на підставі договору дарування належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. В даний час в квартирі зареєстрований колишній власник [PERSON], однак фактично в ній не проживає. Відповідач не має у житловому приміщенні особистих речей, не виконує ні яких обов'язків, пов'язаних з його утриманням. Відповідач не проживає у квартирі більше року, а його місце реєстрації у майні позивачки порушує її права власника, у зв'язку із чим просить суд задовольнити її позовні вимоги. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги, просила позов задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. За викладених обставин, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши письмові матеріали, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору дарування від 05 серпня 2013 року, [PERSON] отримала у дар квартиру за номером [ADDRESS]. Цей договір посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстровано в нотаріальному реєстрі за номером 1205. Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05 серпня 2013 року, зазначений договір дарування зареєстровано в державному реєстрі за реєстраційним номером 125624814123. Згідно особового рахунку за адресою: [ADDRESS], з 13 грудня 2011 року зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO]. Згідно акту від 23 липня 2014 року, затвердженого директором ЖКП Іллічівського району, [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS], з 2010 року. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з вимогами ст. 150 ЖК України, ст..383 ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст.155 ЖК України, ст..321 ЦК України громадянин не може бути позбавлений права власності на своє майно чи обмежений в його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідач не проживає за спірною адресою більше року та його право користування житловим приміщенням було похідним від права власності, яке він втратив 05 серпня 2013 року, відповідач є таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved