Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з позовною заявою про стягнення аліментів на повнолітню дитину, вказуючи, що сторони перебували у цивільному шлюбі з 1995 року по 2003 рік, від якого мають повнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка є студенткою. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач на навчання дитини матеріальної допомоги не надає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні з позовними вимогами не згоден, оскільки він знаходиться в скрутному матеріальному становищі, просив в позові відмовити. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі з 1995 року по 2003 рік, від якого мають повнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка навчається. Є студенткою Одеського обласного базового медичного училища, що підтверджується довідкою №1444 від 06.12.3013 року. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач у судовому засіданні пояснила, що її донька [PERSON], [INFO] є студенткою Одеського обласного базового медичного училища. Вони відмовилися від гуртожитку, у зв'язку з тим, що не в змозі платити за проживання. Позивач знаходиться в скрутному матеріальному становищі, у зв'язку з чим просила суд позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця досягнення нею повноліття. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що він не працює, є пенсіонером, отримує пенсію 1800 гривень. Родини у нього немає. Знаходиться на «Д» обліку онкології з тяжким захворюванням. [PERSON], [INFO], не його дитина-відсутність кровного споріднення. У зв'язку з чим, просить суд відмовити в задоволенні позову. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд не приймає до уваги пояснення відповідача, що він не є батьком дитини, оскільки це є лише припущення відповідача, жодними доказами не підтверджується. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, матеріальне становище сторін, стан здоров'я відповідача, те, що він має постійний заробіток, отримує пенсію, може надавати матеріальну допомогу дитині, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, та необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на час навчання на утримання повнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частки від всіх доходів щомісяця, починаючи з 06.01.2014 року та до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Саме цей розмір аліментів суд вважає достатнім та допустимим для стягнення. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Outcome: partial