Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини у зв»язку з доглядом за дитиною, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.02.2014 року. У шлюбі сторони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. У листопаді 2014 року відповідач покинув сім»ю і сторони стали проживати окремо. Малолітні діти проживають та знаходяться на утриманні позивачки, матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. [PERSON] зараз перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, доходів ніяких не отримує, матеріальне становище скрутне. Позивачка прохає стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [ADDRESS], на її утримання аліменти в розмірі 1/6 його доходу (заробітку) до [INFO] до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, починаючи з дня подання позову до суду. Заявою до суду позивачка [PERSON] прохає справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, прохає позов задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності,встановив наступне. Положеннями ст..60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Свідоцтвом про шлюб, виданого 07.02.2014 року Кринківською сільською радою Глобинського району Полтавської області, підтверджується перебування позивачки [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], відповідачем по справі. У шлюбі сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується довідкою УПСЗН Глобинської райдержадміністрації від 20.01.2015 року за №135. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини відповідач не надає та від надання допомоги ухиляється. Відповідач [PERSON] позов визнає Згідно зі ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання ( аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обовязковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дружини. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу по утриманню дружини, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved