Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що на утриманні позивача знаходиться неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Кодимського районного суду Одеської області від 18.01.2016 року з [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 500 грн. щомісяця. Позивач вказує, що на даний час сума аліментів, які сплачує відповідач на утримання дитини є недостатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому просила змінити розмір стягуваних аліментів та визначити їх у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не зявилась, від її представника до суду надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судове повідомлення вручене належним чином. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно положень ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є передбачена ст. 181 СК України можливість судового стягнення коштів на її утримання. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів на утримання\~\~неповнолітньої дитини, суд враховує те, що в судовому засіданні не було встановлено, що відповідач є непрацездатним, чи якимсь іншим чином позбавлений можливості працевлаштуватись та отримувати доходи, а тому зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Для забезпечення розвитку дитини законодавством визначено прожитковий мінімум, забезпечення якого покладено на батьків. З урахуванням викладеного, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, враховуючи рівність обов'язків батьків щодо матеріального утримання дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved