Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме встановити факт належності [PERSON] довідки від 07.12.1971, виданої Мошоринською сільською радою Знам'янського району Кіровоградської області, про наділення [PERSON] земельної ділянки розміром 0,03 га для побудови житлового будинку по [ADDRESS]; встановити факт належності [PERSON] виписки з протоколу №2 засідання правління колгоспу «Октябрь» Мошоринської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області від 03.03.1971 про наділення [PERSON] 0,03 га землі для побудови жилого будинку; визнати за нею право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], який до смерті проживав у будинку [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, вклад у ПАТ «Державний Ощадний банк України» та на будинок [ADDRESS]. Вона та [PERSON] є спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину та кожен отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку у спадщині, а саме на земельну ділянку та вклад у ПАТ «Державний Ощадний банк України». Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок [ADDRESS] не можливо, оскільки за життя [PERSON] не виготовив технічний паспорт на будинок та не отримав свідоцтва про право власності на нього. Крім того, у довідці від 07.12.1971 та виписці з протоколу №2 допущено помилку, а саме, замість правильного по батькові її батька в давальному відмінку «[PERSON]» помилково зазначено «[PERSON]». Про відмову у вчиненні нотаріальної дії 18.11.2015 нотаріусом винесено постанову. Зазначені обставини змусили її звернутися до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але її представник надав суду заяву, в якій підтримав заявлені вимоги [PERSON] та просив суд розглядати справу в його та позивачки відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача Мошоринської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, надіславши заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить справу розглянути за його відсутності. За клопотанням позивача ухвалою суду від 13.10.2017 зобов'язано державного нотаріуса Знам'янської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області надати суду копію спадкової справи, заведеної нотаріусом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Ухвалою суду від 27.11.2017 прийнято до провадження заяву про збільшення позовних вимог [PERSON] Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Згідно зі свідоцтвом про народження позивача, батьком [PERSON] вказаний [PERSON] (а.с.6). Після одруження 02.04.1997 [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.6). У свідоцтві про народження відповідача [PERSON] батьком записаний [PERSON] (а.с.33). Виписка з протоколу №2 засідання правління колгоспу «Октябрь» Мошоринської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області від 03.03.1971 та довідка від 07.12.1971 свідчать про те, що [PERSON] наділено 0,03 га по [ADDRESS] для побудови жилого будинку (а.с.12, 13). Замовником у робочому проекті на газопостачання житлового будинку [ADDRESS] вказаний [PERSON] (а.с.14-15). В архівній довідці від 01.03.2007 вказано, що в документах обласного архіву значиться, що родина у складі: голова родини [PERSON], 1906 року народження, члени родини [PERSON], 1936 року народження, [PERSON], 1939 року народження, [PERSON], 1942 року народження, [PERSON] (по батькові не вказано), 1932 року народження, у 1945 році була переселена у Кіровоградську область (а.с.16). У листі Знам'янського районного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» від 10.11.2017 №252 зазначено, що станом на 01.01.2013 будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] належить [PERSON], померлому [INFO]. Реєстрація права власності на нерухоме майно не проводилася. Станом на 10.04.2015 самочинних забудов, перепланування, добудов не виявлено. Будівлі та споруди за вказаною адресою побудовані до 05.08.1992 та не підлягають прийняттю в експлуатацію. Загальна площа будинку складає 57,0 кв. м., житлова - 36,9 кв. м. (а.с.94). З листа Знам'янського міжміського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» від 15.11.2017 №474 вбачається, що станом на 01.01.2013 житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] належить [PERSON]. Технічна документація зроблена станом на 20.02.1989. Реєстрація права власності на вказаний будинок не проводилася (а.с.101). Згідно зі свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.5). Спеціалістами Знам'янського районного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» проведено технічну інвентаризацію житлового будинку [ADDRESS], за наслідками якої 10.04.2015 виготовлено технічний паспорт, відповідно до якого, вартість нерухомого майна складає 160302 грн. (а.с.10-11, 95-100). Відповідно до витягу з рішення Мошоринської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області від 10.02.2016 №56, [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS] (а.с.17). Державним нотаріусом Знам'янської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області Гаврилюком П.П. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO], на ім'я [PERSON] та [PERSON], відмовлено у зв'язку з відсутністю документів, які могли б підтвердити право власності та належність майна спадкодавцеві, та у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на вказане майно за спадкодавцем [PERSON] (а.с.9). З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 12.12.2014 звернулися до Знам'янської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області із заявами про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Разом з тим, [PERSON] 12.12.2014 подала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. У довідці від 16.03.2015 №235 вказано, що [PERSON] з 1998 року до дня своєї смерті [INFO] проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] разом зі своєю дочкою [PERSON], яка зареєстрована та проживає за даною адресою з 2005 року до теперішнього часу; заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. На підставі заяв [PERSON] та [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом державним нотаріусом Знам'янської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області видано чотири свідоцтва про право на спадщину за законом. З них два свідоцтва видано [PERSON] на 1/2 частку у спадщині, зокрема, на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим [NUMBER] та на 1/2 частку вкладу з відповідними відсотками, що знаходиться в ТВБВ №10010/0179 філії Кіровоградське обласне управління ПАТ «Державний Ощадний банк України» на поточному рахунку [NUMBER] з залишком вкладу 1504 грн. 25 коп. Аналогічні два свідоцтва про право на спадщину за законом на іншу 1/2 частку того ж майна видано [PERSON] (а.с.59-73). Таким чином, з наданих суду доказів вбачається, що у довідці від 07.12.1971 та виписці з протоколу №2 допущено помилку, а саме, замість правильного по батькові батька позивачки в давальному відмінку «[PERSON]» помилково зазначено «[PERSON]». Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме встановлення факту належності [PERSON] довідки від 07.12.1971, виданої Мошоринською сільською радою Знам'янського району Кіровоградської області, про наділення [PERSON] земельної ділянки розміром 0,03 га для побудови житлового будинку по [ADDRESS], а також встановлення факту належності [PERSON] виписки з протоколу №2 засідання правління колгоспу «Октябрь» Мошоринської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області від 03.03.1971 про наділення [PERSON] 0,03 га землі для побудови жилого будинку, породжує юридичні наслідки, не пов'язані з наступним вирішенням спору про право, надає позивачці можливість реалізувати своє право на проведення державної реєстрації права власності, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, суд вважає за необхідне позовні вимоги в даній частині задовольнити. Що стосується позовної вимоги про визнання за позивачкою права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO], судом встановлено наступне. З роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2012 №10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», вбачається, що відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-ІУ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до ст.3 вказаного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (Постанова від 13.06.2012 №6-54цс12). Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст.5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто, до 05.08.1992 не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011 №40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 05.08.1992»). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист Державної архітектурно-будівельної інспекція України від 30.07.2012 №40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»). Згідно з п.3.4, п.3.5, п.3.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 за №7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 №1692/5), листом Міністерства юстиції України від 21.02.2005 №19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. З цього ж положення вбачається, що рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. За змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, те, що спадкодавець, спадщину після смерті якого бажає отримати позивачка, за життя не звернувся до реєстраційних органів з метою державної реєстрації права власності на належне йому нерухоме майно, те, що за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за позивачкою можливо визнати право власності на зазначений будинок у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст.328, 331, 1216, 1218, 1269 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7,

Outcome: approved