Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на ст. ст. 110, 112 СК України. Позивачка вказує, що з 24 січня 2014 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, та призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З травня 2016 року сторони проживають окремо. На теперішній час позивачка проживає у шлюбних стосунках із іншим чоловіком, від якого є вагітною, який своє батьківство визнає. Можливостей до відновлення стосунків із відповідачем і збереження шлюбу не вбачається. Просить розірвати шлюб. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2021 р. визначено головуючого суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.06.2021 р. позовну заяву [PERSON] залишено без руху,та позивачу роз`яснено право протягом 10 днів з дня отримання ухвали,усунути зазначені судом недоліки. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.09.2021 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала заяву через канцелярію суду, відповідно до якої позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутності, строк для примирення просила не надавати, оскільки вагітна від іншого чоловіка. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої вимоги визнав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, строк для примирення просив не надавати та зазначив, що не являється біологічним батьком майбутньої дитини вагітної [PERSON] [PERSON] , який не є стороною по справі подав до суду письмову заяву, в якій підтвердив факт перебування [PERSON] у стані вагітності, а також підтвердив факт свого батьківства зачатої ним із позивачкою [PERSON] дитини, яку вона в теперішній час виношує та факт спільного їх із позивачкою проживання однією сім`єю. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.01.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві серії [NUMBER] , актовий запис №54. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві серії [NUMBER] , актовий запис №3278. На протязі останніх часу спільного проживання між сторонами було відсутнє взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, разом не проживають та шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Суд зазначає, що відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Доведено, що визначені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають протягом тривалого часу, миритися не бажають, окрім того позивачка [PERSON] вагітна, біологічним батьком її зачатої дитини є [PERSON] , який своє батьківство визнає, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не заявив, [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім`єю, що в своїй сукупності свідчить про неможливість спільного життя подружжя та збереження шлюбу між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Спірні правовідносини регламентуються: - ч. 3 ст. 110 Сімейного кодексу України, відповідно до якого чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою; - ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21.12.2007 року № 11 позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнано іншою особою, а також до досягнення дитиною одного року за умови, якщо батьківство щодо неї визнано іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини (частини 3, 4 ст. 110 СК). Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, разом вони не проживають протягом тривалого часу, миритися не бажають, окрім того позивачка [PERSON] вагітна, біологічним батьком її зачатої дитини є [PERSON] , який своє батьківство визнає, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не заявив, [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім`єю, то суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Підстав для надання строку сторонам для примирення суд не вбачає. Той факт, що сторони мають малолітню дитину, само по собі не може бути підставою для відмови в розірванні шлюбу, оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалась, розірвання шлюбу не впливає на права та обов`язки батьків по відношенню до дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved