Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON]. Позивач посилається на те, що 18.12.1999 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, актовий запис № 2014. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, спільне життя не склалося на ґрунті несхожості характерів. Позивач також вважає, що примирення та подальше збереження сімї неможливе, оскільки 5 років не проживають разом. Позивач в судове засідання не зявилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи встановив наступне. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 18.12.1999 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (до шлюбне прізвище Назаревич) [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, актовий запис № 2014, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 051462 від 18.12.1999 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейні та шлюбні стосунки між сторонами припинені з 2012 року. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи вищевикладене, а також те, що сімя сторін розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, а також приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірвати. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати сплачені позивачем при подачі позову до суду, а саме в сумі 640 грн.

Outcome: approved