Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 19 жовтня 2003 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] і прожили з ним до вересня 2005 року, після чого розлучилися . Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом із нею. Їх син дитина - інвалід по слуху, йому важко пояснити чому родина, де він проживає, має прізвище не таке як у нього, прізвище «[PERSON]» не сприймає, наполягає на зміну прізвища як у неї - «[PERSON]» . Вона вирішила змінити прізвище сину і попросила відповідача дати на це свою згоду. Однак він відмовився. Вважає його відмову безпідставною, оскільки він з моменту їх розлучення ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини їй не надає і участі у його вихованні не бере . Просить змінити прізвище її сину [PERSON], [INFO], уродженцю смт Тиврів, жителю [ADDRESS] з «[PERSON]» на «[PERSON]». Стягнути з відповідача судові витрати . В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала і пояснила, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жодним чином не дбає про його інтереси . В школу не приходить. Життям дитини не цікавиться взагалі. Син навчається в четвертому класі, однак, не розуміє, чому всі, хто з ним проживає мають прізвище «[PERSON]», а у нього прізвище «[PERSON]» . Він на зошитах, та у щоденнику пише прізвище «[PERSON]». В соціальній мережі «Контакт» зареєструвався під прізвищем «[PERSON]». Відповідач дитину не відвідує, має заборгованість щодо сплати додаткових витрат на дитину. Спроб зустрітися з сином з часу їх розлучення не було. Вона намагалася поговорити з відповідачем щодо його спілкування з сином, запрошувала на випуск у дитячому садку та перший дзвоник, однак відповідач не прийшов. Сказав їй, що дасть згоду на зміну прізвища сина, якщо вона відмовиться від заборгованості по сплаті додаткових витрат на дитину. Просить позовні вимоги задовольнити . Відповідач [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що від дитини він не відмовлявся . З сином після розлучення з позивачкою він не зустрічався . На випуск у дитсадку та на перший дзвоник в школі не прийшов, так як не мав змоги. З сином до цього часу не спілкувався, так як не хотів травмувати дитину. Вважає, що коли син досягне 16 років сам повинен вирішити, яке прізвище йому обрати . Свідок [PERSON] - директор Тиврівського районного центру соціальних служб сім'ї та молоді показала, що до неї звернулася [PERSON] з приводу зміни прізвища її онука, так як дитина не розуміє, чому його прізвище «[PERSON]» коли в усіх ріжних «[PERSON]». Під час розмови з [PERSON] він заперечував проти зміни прізвища дитини . Сказав, що дасть згоду на зміну прізвища дитини, якщо [PERSON] відмовиться від боргу по аліментах. Це її здивувало . Вважає, що [PERSON] ігнорує свого сина. Не бажає з ним зустрічатися . Свідок [PERSON] показала, що 4 роки навчала сина сторін індивідуально, так як він є інвалідом по слуху. Зараз є його класним керівником [PERSON]. Сім'я забезпечена всім необхідним . Дитина терпляча, доброзичлива, прагне до більшого . В школі бачила, що [PERSON], на зошитах, постирав прізвище «[PERSON]», а написав «[PERSON]». Він бажає змінити своє прізвище, так як усвідомлює, що є членом сім'ї [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що є хрещеною [PERSON] . Приїздить до них кілька разів на рік Їй відомо, що [PERSON] хоче змінити прізвище на «[PERSON]». Знає, що батько [PERSON] не бере участі у вихованні дитини . На день народження до [PERSON] батько ніколи не приходить, не говорячи про подарунки. Не бачила його в [PERSON] ні на «Різдво», ні на Великдень. Свідок [PERSON] - батько позивачки, показав, що онук давно почав задавати запитання, чому він «[PERSON]» . Він бажає змінити своє прізвище. На зошитах він пише прізвище «[PERSON]» . В мережах інтернету також зареєструвався під прізвищем «[PERSON]». Зять ніякої участі у вихованні онука не бере . Онука не провідує. В школу не приходить . Свідок [PERSON] - мати позивачки пояснила, що колишній зять до дитини не приходить, ініціативи виявити себе, як батько, не проявляє. Онук бажає носити прізвище [PERSON] . Вона його розуміє. Він проживає в сім'ї [PERSON], тому це важливо для нього . Дочка просила відповідача один раз у тиждень возити онука на навчання в спеціальну школу для дітей інвалідів по слуху. Відповідач відмовився. Він має заборгованість по додаткових витратах на утримання дитини в розмірі близько 17000 гривень. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали, що є сусідами сторін у справі. З сім'єю позивачки у них неприязні стосунки, із сім»єю відповідача - дружні . Знають, що [PERSON] сплачує аліменти на дитину. Він намагався зустрічатися з дитиною . Однак дитину від [PERSON] завжди ховали. Батьки відповідача купувала речі для дитини, коли вони ще разом проживали, однак ці речі викидались. Свідок [PERSON] - батько відповідача, показав, син сплачує аліменти та заборгованість, на користь позивачки, йому самому мало що залишається. Кожна спроба сина спілкування з дитиною закінчується заявою в міліцію, чи суд. Синові не дають можливості спілкуватися з дитиною . Речі, які вони купували, викидають . Вони б з дружиною могли піти на перший дзвоник до онука, але там були батьки позивачки. Представник органу опіки та піклування - Снітка О.Х. показала, що за 10 років відповідач у справі до органу опіки та піклування із заявою про участь у вихованні дитини не звертався . Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Сторони у справі перебували в шлюбі. [INFO] року у них народився син - [PERSON]. 26.05.2006 року шлюб між сторонами розірвано, позивачці відновлено дошлюбне прізвище «[PERSON]», син [PERSON] залишився проживати із нею. 26.08.2014 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну прізвища дитини, так як добровільно дати на це згоду відповідач відмовляється . [PERSON] [INFO] в судовому засіданні сказав, що його прізвище «[PERSON]» . Згідно довідки виконавчого комітету Тиврівської с/ради № 595 від 20.08.2014 року до складу сім'ї [PERSON] входить її син [PERSON], [INFO], який проживає біля матері і знаходиться на її утриманні. Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Тиврівської РДА № 1928 від 07.10.2014 р. [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» отримує державну соціальну допомогу на дитину інваліда [PERSON], [INFO] з 01.10.2006 р. по даний час . Згідно довідки централізованої бухгалтерії Тиврівської ЦРЛ № 87 від 18 вересня 2014 року із заробітної плати відповідача за останні шість місяців утримуються аліменти. Це пояснили в судовому засіданні і відповідач та свідок у справі [PERSON], тобто заява позивачки, що відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає не відповідає дійсності. З відповідача утримуються аліменти. В ході дослідження обставин справи встановлено, що відповідач не бере ніякої участі у вихованні сина. Позивачка, свідки та і сам відповідач не заперечує, що після розірвання шлюбу з позивачкою /26.05.2006/ він навіть не спілкується з сином. З даного приводу відповідач пояснив, що не зустрічається із сином, щоб не травмувати його, та що позивачка перешкоджає цим зустрічам. Однак, не заперечує сам та підтвердила представник органу опіки і піклування, що з приводу зустрічей із сином [PERSON] до органу опіки і піклування не звертався. Не заперечує відповідач і того, що його запрошували на урочисті для дитини дні, але пояснив, що не мав можливості прийти. Не заперечує і проти заяви позивачки та пояснень свідка у справі - директора Тиврівського районного центру соціальних служб сім'ї та молоді - [PERSON], що згоден був на зміну прізвища сина за умови відмови позивачки від заборгованості на її користь. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Стаття 7 Конвенції про права дитини визнає за дитиною право на ім'я. Вибір імені дитини здійснюється за взаємною згодою батьків. Відповідно до ст. 12 цієї Конвенції держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до положень ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Зі змісту ст. 148 СК України випливає, що прізвище дитини може бути змінене на прізвище іншого з батьків. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач неналежно виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання сина [PERSON], [INFO] Син [PERSON] своїм прізвищем вважає «[PERSON]». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved