Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд змінити спосіб стягнення та збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 05.10.2012 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17.08.2012 року і до повноліття дитини. В зв'язку з тим, що зазначених коштів на утримання дитини не вистачає та з 2017 року законодавством змінений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, вона просить збільшити розмір аліментів і стягувати їх в частці від заробітку в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача адвокат [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, зазначаючи про визнання позовних вимог. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов обґрунтований з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 12.09.2007 року (а.с.7). Донька проживає з позивачкою та знаходиться на її утримані (довідка Старостинського округу № 8 с. Росішки виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 233 від 07.08.2018 року - а.с. 10). Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 20.07.2012 року шлюб між сторонами розірвано, позивачці відновлено дошлюбне прізвище - [PERSON] (а.с.5). Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 05.10.2012 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17.08.2012 року і до повноліття дитини (а.с.6). Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.23. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивачка отримує аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є недостатнім розміром для належного утримання неповнолітньої дитини, не дозволяє повністю забезпечити дитину всім необхідним, не дає можливості забезпечити нормальний культурний, фізичний та інтелектуальний розвиток дитини. А сума аліментів, яка стягується з відповідача, суперечить ст. 182 СК України, де мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є порушенням прав дитини. Відповідно до ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивачка згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved