Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'ю, у якому зазначила, що малолітній [PERSON] 22 червня 2011 року перебуваючи на ігровому майданчику здійснив постріл стрілою та влучив в око, чим спричинив її малолітньому сину [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження. Постановою Дніпровського районного суду міста Херсона від 18.05.2012 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України у зв'язку з недосягненням віку з якого може наступити кримінальна відповідальність. Спричинені [PERSON] тілесні ушкодження потягли за собою необхідність постійного лікування та відновлення стану здоров'я. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з [PERSON], [PERSON] на свою користь по 1416,99 гривень з кожного в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, по 25000 гривень з кожного в рахунок відшкодування моральної шкоди, по 1583,40 гривень з кожного витрат на правову допомогу. В судовому засіданні позивач та її представник уточнили позовні вимоги, просили стягнути з [PERSON], [PERSON] по 2001,02 гривень з кожного в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, по 25000 гривень з кожного в рахунок відшкодування моральної шкоди, по 1583,40 гривень з кожного витрат на правову допомогу. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, просили відмовити у частині стягнення моральної шкоди, в іншій частині позов визнали. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просила відмовити у частині стягнення моральної шкоди, в іншій частині позов визнала. Вислухавши позивача та її представника, відповідачів, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч. 2 ст. 1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми. Згідно постанови Дніпровського районного суду міста Херсона від 18.05.2012 року малолітній [PERSON] 22 червня 2011 року близько 17.00 годин, знаходячись на ігровому майданчику у дворі будинку [ADDRESS], усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, не передбачаючи їх суспільно небезпечних наслідків і не бажаючи їх настання, хоча міг і повинен був передбачити, в ході гри в стрільби з саморобного предмета, виготовленого за типом лука, вистрілив з лука, в результаті чого потрапив саморобним дерев'яним предметом, виготовленим по типу стріли в область правого ока малолітнього [PERSON], [INFO], в внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення рогівки правого ока з випадінням внутрішніх оболонок, які згідно висновку судово-медичної експертизи бюро СМЕ № 70/344/950 від 15.03.2012 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм стійкої втрати працездатності не менше однієї третини, яке в даному випадку становить 35%. Своїми діями малолітній [PERSON] вчинив діяння, передбачене ст. 128 КК України - необережне тяжке тілесне ушкодження. Вказаною постановою [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України у зв'язку з недосягненням віку з якого може наступити кримінальна відповідальність та застосовано відносно нього примусові заходи виховного характеру у вигляді попередження і передачі його під нагляд батьків [PERSON] і [PERSON] до досягнення повнолітнього віку. Постанова набрала чинності. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 20.03.2001 року [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] - (позивач по справі). Згідно посвідчення [PERSON] [NUMBER] [PERSON], [INFO] має статус дитини інваліда до 18 років. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 4002 гривні 03 копійки, яка складається з матеріальних витрат на придбання лік та лікарських засобів, витрат на проїзд до міста Києва (проходження огляду та консультації у Національній дитячій спеціалізованій лікарні «ОХМАТДИТ»), вказані витрати підтверджуються квитанціями, чеками та проїзними документами, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Окрім цього, витрати позивача на юридичну допомогу складають 3166 гривень 80 копійок, що підтверджується договором про надання правової допомоги та представництво, актом та квитанцією про сплату, і вони підлягають стягненню з відповідачів в рівних частинах на користь позивача. Суд також вважає, що малолітнім [PERSON] спричинена моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях [PERSON], яких він зазнав у зв'язку з тілесними ушкодженнями та неможливістю проводження активного громадського життя, однак її розмір, заявлений позивачем, суд вважає завищеним, тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину фізичних та душевних страждань, яких [PERSON] зазнав внаслідок ушкодження здоров'я, порушення нормальних життєвих зв'язків, адже він вимушений до теперішнього часу проходити лікування, відвідувати заклади охорони здоров'я, не зважаючи на прийняті міри по лікуванню відновленню зору, його зір на праве око складає лише 2 відсотки, йому доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя, у зв'язку з чим, визначає розмір стягнення у загальній сумі 10000 гривень. При прийнятті рішення суд також враховує, що позивачем в судовому засіданні не доведено, що моральна шкода складає саме 50000 гривень. Таким чином, стягненню з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] підлягає по 2001,02 гривень з кожного в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, по 5000 гривень з кожного в рахунок відшкодування моральної шкоди, по 1583,40 гривень з кожного в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу. Підстав для відмови в задоволенні позову у суду не має.

Outcome: partial