Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу,зазначивши, що 22.10.2008 року їх з відповідачем шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис №16, Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Спільне життя з відповідачем припинено через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюб тривалий час - з квітня 2019 року носить формальний характер. Проживають окремо, на примирення з відповідачем не згодна, на розірванні шлюбу наполягає. Після розірвання шлюбу просить залишити її чинне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 09.10.2019 року судом сторонам було надано строк для примирення, який не дав позитивного результату. Позивачем до суду подано заяву про підтримання позову та про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації та шляхом публікації оголошення на веб-сайті Цюрупинського районного суду. Заяв та клопотань не находило, відзив на позов також не надійшов. У зв`язку з клопотанням позивача та неявкою відповідача і не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. В зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22.10.2008 року між сторонами зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Виноградівської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис №16, що встановлено свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7), який проживає з позивачем, і спору з цього приводу у сторін немає. Майновий спір відсутній. Сімейні відносини сторони припинили через несумісність характерів та різні погляди на життя у квітні 2019 року. Наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, і сімейні стосунки сторони не відновили. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, що передбачено ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, оскільки вона наполягає на його розірванні, подружні стосунки між сторонами припинено і не відновлювалися, що свідчить про тривалість формального існування шлюбу, намірів на примирення та відновлення сім`ї позивач не виказує, тому суд вважає, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище позивача після розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ч.8 ст.294 ЦПК України, які на підставі ч.9 ст.10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Суд приходить до висновку про необхідність залишення позивачу її чинного прізвища « [PERSON] на задоволення її клопотання. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved