Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом в квартирі [ADDRESS]. В основі своїх вимог посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі окрім неї зареєстровані її діти [PERSON], [PERSON], онук [PERSON] та відповідач [PERSON], [INFO]. В листопаді 2012 року позивачу стало відомо про те, що у її квартирі зареєстрована відповідач, однак, [PERSON] з 2002 року не проживає за вказаною адресою. Факт реєстрації відповідача у квартирі викликає труднощі у володінні, користуванні та розпорядженні житлом зокрема оплати комунальних послуг. З урахуванням наведеного в позовній заяві позивач просить визнати відповідача [PERSON], такою, що втратила право на користування житлом в квартирі [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилась, остання подала заяву, про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти постановлення рішення в заочному розгляді справи. Оскільки, відповідач в судове засідання не з'явилася, тому зі згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного Наданими суду доказами встановлено, що [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 жовтня 1991 року є власником квартири [ADDRESS]. (а.с.5-6) Судом встановлено, що відповідач не проживає за вказаною адресою, однак, залишається зареєстрованим в квартирі, що завдає позивачу труднощі матеріального характеру, пов'язані з оплатою комунальних послуг та позбавляє її права належним чином володіти, користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном, що тягне за собою порушення вимог ст.150 ЖК України. (а.с.9) 2 із 2 Принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне право користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб визначений ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції». Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Об'єктом власності особи може бути, зокрема житло, житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно зі ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користуватись цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд дійшов висновку, що [PERSON], не проживає в квартирі [ADDRESS] понад 10 років без поважних причин, комунальні послуги не сплачує, особистих речей в квартирі немає. Реєстрація відповідача у квартирі, що належить позивачу, обмежує її права власника по користуванню нерухомим майном, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved