Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, згідно заяви про уточнення позовних вимог, просить зняти відповідача з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS], у якій зареєстрована також [PERSON] Зазначає, що відповідач фактично не проживає у вказаній квартирі, оскільки у серпні 1999 року вона виїхала на постійне місце проживання до Ізраїля, де проживає і у даний час за адресою: [ADDRESS]. Вказує, що відповідач комунальні платежі не сплачує, участі у побуті не приймає. Просить позов задоволити Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 22 червня 2018 року дана позовна заява була залишена без руху. Заявою від 20 липня 2018 року недоліки позовної заяви усунуті. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 24 липня 2018 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з'явилася, згідно заяви, поданої 06 вересня 2018 року просить проводити розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечує /а.с. 43/. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Представник Галицької районної адміністрації Львівської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності учасників процесу, в межах заяви про уточнення позовних вимог, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Згідно із ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.ст.280-282 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з'явились. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом установлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру [NUMBER] від 14.05.1996 року /а.с. 36/. Згідно довідки №1983, виданої 10 травня 2018 року ЛМКП «Айсберг», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] /а.с. 34/. У 1996 році відповідач виїхала до Ізраїля, м. Тель-Авів, постійно проживає за межами території України, що підтверджується актом, складеним 10.05.2018 року комісією ЛКП «Айберг» /а.с. 25/, копією візи в Ізраїль /а.с. 26/. Таким чином, у вказаному житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] відповідач хоч і зареєстрована, але як стає зрозумілим з матеріалів справи, тривалий час не проживає та не оспорює цей факт. У зв'язку з неможливістю відповідача особисто звернутись до компетентного органу державної влади України з відповідною заявою про зняття з реєстрації місця проживання, як того вимагає ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», [PERSON] видала довіреність на ім'я [PERSON], посвідчену Ізраїльським адвокатом-нотаріусом Давидовим Михайлом. Довіреність оформлена з апостилем відповідно до Гаазької конвенції від 05.10.1961 року /а.с. 27-29/. Згідно довіреності [PERSON] уповноважує [PERSON] представляти її інтереси в органах реєстрації України з питань знання її з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], у зв'язку із зміною місця проживання. Згідно з Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207, реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Відповідно до п. 6 Правил у разі коли особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому порядку. Відповідно до пункту 26 Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11. Разом із заявою особа подає документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами). Відповідно до ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів. Відповідно до статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та х інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Статтею 238 ЦК України передбачено, що представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Чинним законодавством не передбачено обмеження представника на вчинення таких дій, як зняття з реєстрації місця проживання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] уповноважила [PERSON] на вчинення від свого імені певних дій щодо зняття з реєстраційного обліку. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON], в межах заяви про уточнення позовних вимог, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 708,40 грн. /а.с.1/, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved