Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить суд стягнути з [PERSON], аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати аліменти від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. З січня 2018 року сторони проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, в зв'язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. При цьому, надала клопотання, згідно якого просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність сторін. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 19.10.2013 року в виконавчому комітеті Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданим 19.10.2013 року. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Цей факт підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 14.04.2017 року Онуфріївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Як встановлено судом, позивач на даний час не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 84 СК України відповідач за власною ініціативою аліменти не виплачує, в порядку ст. ст. 188,190 СК України від обов'язку утримувати дитини та її матері не звільнений, право на аліменти на дитину не припинено, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст.189 СК України між сторонами не укладено. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання позивача [PERSON], суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] в частковому відношенні до заробітку відповідача, а саме щомісячно в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з часу звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вирішуючи питання про сплату судового збору виходить з того, що п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved