Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 10.12.2013р. придбала у відповідача корову, сплативши за неї 6000 грн. У квітні 2014р. було виявлено, що ця корова чорно-рябої масті віком 8 років є хворою на лейкоз. Зазначає, що в грудні 2011 року в батька [PERSON] - [PERSON] була також виявлена хвора на лейкоз корова чорно-рябої масті віком 6 років, яка не була знищена. Таким чином, [PERSON] продала [PERSON] корову хвору на лейкоз, достовірно знаючи про це. У зв'язку з хворобою позивач вимушена була здати її на забій, за що отримала 1133 грн. Таким чином, позивач оцінює матеріальну шкоду, яка завдана відповідачем у розмірі 4867 грн., що складає різницю від вартості корови (6000- 1133). Крім того, позивач посилається на те, що тривалий час вона та її малолітні діти вживали молоко від корови хворої на лейкоз, в тому числі не знезаражене, що не виключає можливості зараження даною хворобою. [PERSON] періодично проводить дослідження на предмет наявності хвороби у дітей, відповідно до повідомлення лікарів лейкоз від тварин передається людині і може проявитися у будь-який час. Позивач перебуває у постійному стресі з цього приводу. Такі моральні страждання позивач оцінює у 3000 грн., які просить стягнути з відповідача. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, а також суду пояснила, що під час придбання корови позивач помітила, що у корови виражена витрішкуватість, однак тоді їй не було відомо, що це ознака лейкозу. В лютому 2014 року позивач та її мати звернулися до матері [PERSON] - [PERSON], як до колишнього ветеринара, та повідомили, що корова захворіла та описали симптоми, на що остання повідомила, що скоріш за все корова захворіла на мастит. Весною 2014 року з'явились перші підозри щодо наявності лейкозу, оскільки відбулося різке зниження надою, при скисанні молока сироватка була рожевого кольору, корова худла та весь час ревла. У квітні 2014 року експертним шляхом встановлено, що придбана у [PERSON] корова є хворою на лейкоз, при чому спеціалісти управління ветеринарної медицини пояснили, що у корови остання (третя) стадія хвороби - виявлені пухлини на животі та шиї. Після чого позивач з'ясувала, що в грудні 2011 року (два роки назад) у батька відповідача - [PERSON], який працював ветеринаром, була виявлена хвора на лейкоз корова такої ж масті (чорно-ряба), віком 6 років. На даний час ця хвора на лейкоз корова не знята з обліку і станом на грудень 2013р. її вік становив 8 років, а це означає, що батько відповідача не знищив хвору корову, тримав у господарстві та передав її [PERSON], яка у грудні 2013 року продала [PERSON] вже 8-річну тільну корову чорно-рябої масті без ветеринарного паспорта і без будь-яких письмових договорів, розписок, тощо. 16.04.2014р. позивач змушена була здати на утилізацію хвору корову, за що отримала 1133 грн. Позивач має троє неповнолітніх дітей, які вживали молоко від хворої корови без пастеризації, внаслідок чого могли заразитися цією страшною хворобою. Двічі на рік треба проводити дослідження крові, однак лейкоз у людини може проявитися і через 5 років, або ніколи не виявитися. Через таку невизначеність та страх за дітей, позивач тривалий час перебуває у шоковому стані та страждає. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що через оголошення у пресі продавала молоду корову віком 3 роки. 10.12.2013р. до неї прийшла [PERSON] з матір'ю, однак їх не влаштувала ціна у 7000 грн. і вони захотіли купити іншу - тільну корову чорно-рябої масті 8 років, яку [PERSON] не планувала продавати. Однак, [PERSON] почали дуже просити продати її за 6000 грн. і тому вона погодилася. В той же день [PERSON] сплатила їй 2000 грн., а на наступний день [PERSON] зустрілася з батьком позивача та отримала за корову ще 4000 грн. Вказує на те, що продала [PERSON] здорову корову, забір крові в якої, останній раз проводився у травні 2013р. і не було виявлено лейкозу. Восени 2013 року дослідження на лейкоз не проводили, оскільки корова була глибоко тільна. Ветеринарний паспорт на корову позивачам не віддала, оскільки вони не просили, з її слів повірили, що корова здорова. Письмовий договір не укладали, розписку про отримання коштів [PERSON] не давала. Купівля-продаж ВРХ проходила на довірі. Підтвердила, що її батьки працювали ветеринарами та у грудні 2011 року у них була виявлена хвора на лейкоз корова тієї ж масті віком 6р. Однак, відповідач стверджує, що ця корова була здана на забій батьком [PERSON] весною 2012р. за 3000 грн., але підтверджуючі документи про це відсутні. Не заперечила, що [PERSON] телефонували її матері зі скаргами на стан здоров'я корови. Зазначає, що корова у [PERSON] могла захворіти через неправильне її транспортування в день придбання - тільну корову вели пішки 15 км в холодну пору року. Крім того, відповідач має 3 дітей, які до жовтня 2013 року вживали молоко від спірної корови. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, спеціаліста, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Відповідно до ст. 711 Цивільного кодексу України, шкода, завдана майну покупця, що має недолік, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, обов'язок з доказування у даній категорії справ покладається на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п. 1.2 Інструкції з профілактики та оздоровлення великої рогатої худоби від лейкозу, затвердженої наказом Державного комітету ветеринарної медицини України 21.12.2007 N21, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2008р. 12/14703 (далі - Інструкція), лейкоз ВРХ - інфекційна, хронічна хвороба пухлинної природи, яка характеризується злоякісним розмноженням клітин кровотворних органів з порушенням їх дозрівання, що зумовлює дифузну інфільтрацію різних органів і тканин та утворення в них злоякісних пухлин. Хвороба має три послідовні стадії розвитку: інкубаційну, коли тварина заражена збудником, але антитіла в неї ще не виявляють за допомогою відповідних методів досліджень; продромальну - з моменту виявлення позитивної на лейкоз серологічної реакції до появи перших клінічних ознак; клінічну - після виявлення гематологічних або клінічних ознак хвороби. В інфікованих ВЛВРХ тварин особливо в клінічній стадії змінюються обмінні, біохімічні процеси і, як наслідок, відбуваються зміни якісних характеристик молока і м'яса та накопичення в них шкідливих для організму тварин і людей продуктів обміну, зокрема метаболітів триптофану, які мають канцерогенну дію (п. 1.6 Інструкції). Пунктом 4.1 Інструкції визначено, що господарство, ферму, стадо, присадибне господарство, у яких лейкоз установлено методами, перерахованими в пункті 2.3 цієї Інструкції, оголошують неблагополучними щодо лейкозу і встановлюють карантинні обмеження. У неблагополучному господарстві розробляється план організаційно-господарських, ветеринарно-санітарних і спеціальних заходів з ліквідації лейкозу, у якому вказують терміни оздоровлення, призначають відповідальних осіб, який затверджується головним державним інспектором ветеринарної медицини району (міста), та додається до рішення державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при райдержадміністрації чи міській раді щодо введення карантинних обмежень. П. 4.4.4 Інструкції визначено, що у неблагополучному щодо лейкозу господарстві забороняється реалізовувати тварин з племінною та користувальною метою. П. 5.1 Інструкції визначено, що керівники господарств (підприємств), фермери, інші власники тварин зобов'язані забезпечити проведення передбачених чинною Інструкцією організаційно-господарських, спеціальних і ветеринарно-санітарних заходів для запобігання захворюванню тварин на лейкоз, а також для ліквідації вогнища інфекції у разі його виникнення. Судом встановлено, що 10 грудня 2013 року позивач придбала у [PERSON] тільну корову чорно-рябої масті за 6000 грн. При укладенні усного договору купівлі-продажу відповідач завірила позивача, що корова є здоровою, дослідження якої на лейкоз, бруцельоз та туберкульоз, останній раз проводились у травні 2013 року. При цьому, [PERSON] продала корову без передачі ветеринарного паспорта та ветеринарної картки, без інвентарного номера, не повідомляла про наявність такого. Позивачі довірились усній інформації про стан здоров'я корови, оскільки батьки відповідача працювали ветеринарами. Під час судового розгляду відповідач надала суду копію паспорта [NUMBER], відповідно до якого вона є власником корови 2006 року народження, української чорно-рябої молочної породи з інв. № 6800576058, і наполягала, що саме цю корову вона продала [PERSON], а паспорт не передавала, оскільки забула і у неї його ніхто не вимагав. Крім того, відповідач пред'явила ветеринарну картку до паспорта [NUMBER] від 06.05.2011р., на звороті якої міститься лише один запис місцевого ветеринара [PERSON] про огляд корови 21.05.2013р., в той час коли картка дійсна до 15.10.2011р. і записи про її подовження у ній відсутні. Крім того, відповідно до супровідної №1-124-13 та звіту про результати дослідження від 24.05.2013р. зі списку тварин, від яких взята кров на дослідження, вбачається, що корова [PERSON], кров якої брали на дослідження, без інвентарного номеру, 8 років, чорно-ряба. Відповідно до акту епізоотичного обстеження №127 від 02.04.2014р. при проведенні клінічного обстеження спірної корови встановлено, що худоба чорно-рябої масті, віком 8 років, не ідентифікована, відсутня третя частина хвоста. Корова нижче середньої вгодованості, молочна продуктивність низька, в середньому 7 л молока на добу. Тварина збуджена, постійно реве, при пальпації виявлені збільшені лімфовузли. Вказані ознаки вказують на лейкоз ВРХ, а тому для уточнення діагнозу у корови відібрано кров для серологічного дослідження. 04.04.2014р. Шепетівською міжрайонною державною лабораторією ветеринарної медицини було проведено серологічне дослідження проби сироватки крові корови [PERSON] на лейкоз, за результатами якого у вказаної корови підтверджено лейкоз (звіт про результати дослідження від 07.04.2014р.) Залучений судом спеціаліст Ергард Л.І. - заступник начальника управління ветеринарної медицини в Шепетівському районі, суду роз'яснила, що 02.04.2014р. комісією у складі головного державного інспектора ветеринарної медицини та двох державних інспекторів ветеринарної медицини проведено епізоотичне обстеження домогосподарства [PERSON] в с. Городище Шепетівського району. При проведенні клінічного обстеження належної [PERSON] корови встановлено, що при пальпації виявлено збільшення лімфовузлів - правий під щелеповий був розміром до курячого яйця та збільшені залопаточний, надвим'яний лімфовузли та колінної складки. Явно виражений екзофтальм. Виявлені клінічні ознаки вказують на те, що у корови була остання клінічна стадія лейкозу, яка розвивається роками. Окрім цього, зауважила, що інкубаційний період (період від попадання збудника в організм сприйнятливої тварини до появи змін у крові) за експериментального зараження становить 60- 750 днів, а при спонтанному 2- 6 років. Перехід продромальної стадії у клінічну часто відбувається після розтелення. Ознаками клінічної стадії є набряки (пухлини) в ділянці підгруддя, черева, вимені і міжщелепного простору, збільшення поверхневих (передлопаткових, міжщелепних, привушних, надвимених тощо) внутрішніх лімфатичних вузлів, появою пухлинних розростань у різних частинах тіла, органах і орбітах очей. Останні часто зумовлюють екзофтальм (витрішкуватість). Лейкоз - інфекційне повільно протікаюче хронічне захворювання, при якому клінічні ознаки проявляються лише у дорослих тварин. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що є матір'ю позивача і була присутня під час придбання корови. 10.12.2013р. вони приїхали до [PERSON], де їм показали дві корови, молоду за 9000 грн. та безхвосту за 6000 грн. При цьому, [PERSON] пояснила, що різниця в ціні через відсутність більшої частини хвоста. У корови була виражена витрішкуватість очей, але [PERSON] пояснювала, що це така порода та сказала, що вона з четвертим телям, що означало вік 5-6 років, говорила, що корова дає 15 л молока, а насправді корова давала 6 л та по рогових складках їй виявилось 8 років. Коли в молоці з'явилася кров, свідок подзвонила до матері [PERSON] - [PERSON], на що вона сказала, що у корови мастит. Пізніше корова все більше ревла та худіла, свідок знову подзвонила і запропонувала повернути корову, на що їй відмовили. Стверджує, що в кінці 2011 року у [PERSON] - батька відповідача, був виявлений лейкоз у корови, яку вони не здали на забій, а тримали в господарстві та пізніше продали для них. У ветеринарній лікарні ця корова не знята з обліку, так і рахується за [PERSON] хвора на лейкоз корова з 2011 року. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає по сусідству з [PERSON] Їй відомо, що в грудні 2013 року [PERSON] купила чорно-рябу корову в с. Білопіль. У корови була виражена витрішкуватість очей, тому свідок припустила, що вона хвора. На початку січня 2014 року ця корова ледве розтелилась. Корова була дуже квола, свідок бачила пухлини на животі та шиї, а тому порадила [PERSON] звернутися до ветеринара. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає в с. Городище, знає, що [PERSON] купили корову в с. Білопіль, чорно-рябу, без хвоста, в якої навесні виявили лейкоз. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає по сусідству з [PERSON], знає, що в грудні 2013 року вона придбала чорно-рябу корову в с. Білопіль за дуже низькою ціною та в квітні 2014 року у корови виявили лейкоз, а тому її здали на утилізацію. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що в квітні 2014 року придбав у [PERSON] хвору корову на лейко, без хвоста, за 1133 грн., про що написав розписку. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що працює завідувачем Мокіївського пункту ветеринарної медицини, обслуговує с. Білопіль Шепетівського району. Під час осінньої диспансеризації 2011 року у [PERSON] - батька [PERSON], в корови віком 6 років, чорно-рябої масті, не ідентифікованої, був виявлений лейкоз першої стадії. Він вручив [PERSON] відповідний припис від 06.12.2011р. з переліком заборон та організаційно-господарських заходів. Після розтелення корови в березні 2012 року її здали на забій, а йому надали розписку про це, яку він передав у Шепетівську ветеринарну лікарню. А тому ця корова знята з обліку. Під час весняної, осінньої диспансеризації 2012 року та весняної 2013 року він брав забір крові у чорно-рябої корови, яка належить [PERSON], лейкозу виявлено не було. Відповідно до припису №1066 від 06.12.2011р., копія якого міститься в матеріалах справи, [PERSON] повідомили, що при дослідженні проб крові відібраної від належної йому корови віком 6 років, не ідентифікованої, чорно-рябої встановлено захворювання її на лейкоз. Цим приписом заборонено її реалізація, а також зазначено, що хвору тварину, як виняток, можливо утримувати та експлуатувати в окремому приміщенні не довше двох років, при умові виконання вищезазначених заборон. Про будь-які переміщення хворої корови або вивезення для здачі на забій зобов'язано повідомляти дільничного спеціаліста [PERSON] У матеріалах справи міститься незавірена належним чином копія розписки [PERSON] від 05.03.2012р., за змістом якої корова чорно-рябої масті, віком 6р. здана на забій. При цьому не вказано кому видана ця розписка і куди саме здана корова на забій. За відсутністю оригіналу суд позбавлений можливості з'ясувати дату її написання та надати документу відповідну оцінку. Крім того, сама по собі розписка не може свідчити про дійсний факт здачі тварини на забій, що свідчить про те, що спеціаліст ветеринарної медицини Лучко В.Р. не здійснив належний контроль протилейкозних заходів. Відповідно до звіту про кількість ідентифікованих і зареєстрованих тварин в Реєстрі тварин за період з 01.01.2007р. по 03.09.2014р., станом на 03.09.2014р. [PERSON] є власником трьох корів - ід.№6800576058, 8010318611, 8010318610, всі вони обліковуються як живі. Відповідно до супровідної про направлення проб крові від ВРХ, що належать власникам с. Білопіль від 18.03.2011р. та звіту від 23.03.2011р. за [PERSON] - батьком [PERSON] значилась корова чорно-рябої масті, віком 5 років з інвентарним номером 6800576058 - здорова, яка з 17.04.2011р. зареєстрована за [PERSON] Відповідно до супровідної про направлення проб крові від ВРХ, що належать власникам с. Білопіль від 24.11.2011р. та звіту від 28.11.2011р. у корови [PERSON] чорно-рябої масті віком 6 років, без зазначення інвентарного номеру, виявлено лейкоз. Таким чином, весною 2011 року за [PERSON] рахувалися телиця 1 рік та здорова корова віком 5 років за № 6800576058, а восени 2011 року за [PERSON] рахується корова тієї ж масті, але вже без інвентарного номеру, віком 6 років, хвора на лейкоз. Відповідно до супровідної про направлення проб крові від ВРХ, що належать власникам с. Білопіль від 21.03.2012р. та звіту від 23.03.2012р. за [PERSON] рахується здорова корова віком 2 роки, а за [PERSON] - здорова корова чорно-ряба віком 4 роки без інв. №, хоча з квітня 2011 року вона зареєструвала корову 2006 року народження за №6800576058, яку як стверджує продала для [PERSON]. У листопаді-грудні 2012 року кров у тварин, що належать [PERSON] та [PERSON] на дослідження не відбирали, що підтверджується супровідними та звітами за вказаний період, які досліджувались судом. Відповідно до супровідної про направлення проб крові від ВРХ, що належать власникам с. Білопіль від 21.05.2013р. та звіту від 24.05.2013р. за [PERSON] рахується здорова корова чорно-рябої масті віком 8 років без зазначення інвентарного номера, хоча з квітня 2011 року вона зареєструвала корову за №6800576058 та відсутні докази, що корова такого віку перевірялася протягом другого півріччя 2011 р. - 2012 р. Більше того, у матеріалах справи відсутні докази, що корова з інв. № 6800576058 перевірялась на лейкоз протягом 2011-2013р.р. У листопаді 2013 року кров на дослідження відбиралась лише у чорно-рябої корови [PERSON] віком 3 роки, що підтверджується супровідною від 29.11.2013р. та звітом від 04.12.2013р. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою [PERSON], в якої купувала молоко. Стверджувала, що до жовтня 2013 року купувала молоко саме від корови без хвоста, яку [PERSON] продала [PERSON], і що ця корова була здоровою. Корова, яка хворіла на лейкоз була здана [PERSON] на забій в березні 2012 року. Свідок так добре пам'ятає цю дату через те, що в цей період здавали на забій хворих корів односельчани [PERSON], [PERSON]. Однак, такі показання свідка [PERSON] суд не бере до уваги, оскільки вони суперечать матеріалам справи, зокрема звіту про результати дослідження від 03.12.2012р., відповідно до якого у корів, які належать односельчанам [PERSON], [PERSON] був виявлений лейкоз лише в грудні 2012 року, а тому вони не могли здавати своїх корів весною 2012 року. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що 40 років працювала ветеринаром на фермі, має багато нагород. 10.12.2013р. до них в с. Білопіль приїхала [PERSON] з матір'ю [PERSON] Свідок продавала дві корови - 3 та 8 років. [PERSON] вибрали стару корову, бо їм підійшла ціна. [PERSON] дивилися уважно на корову, щупали вим'я, корова вела себе спокійно. Свідок пояснила їм, що корову на лейкоз останній раз досліджували в травні 2013 року і вона була здорова, а восени не перевіряли через те, що корова глибоко тільна. Вони вели корову пішки 15 км в холодну пору року, через місяць мати [PERSON] подзвонила і сказала, що запалення вим'я, на що свідок припустила, що у корови мастит і запропонувала звернутися до ветеринара. Пізніше [PERSON] знову дзвонила і повідомляла, що кров у молоці і просила забрати корову, але свідок відмовилась, посилаючись на те, що прийняти корову могла лише в грудні. У квітні [PERSON] повідомила, що у корови виявили лейкоз. Також свідок підтвердила, що в листопаді 2011 року у її чоловіка [PERSON] виявлена корова хвора на лейкоз, був лейкоз другої стадії, після розтелення її здали на забій весною 2012 року, але підтверджуючих документів немає, крім розписки, яку вона віддала ветеринару [PERSON] про те, що здала корову. Категорично стверджує, що її дочка [PERSON] продала здорову корову, припускає, що лейкоз у корови міг виникнути від запалення або що корова захворіла від хворої корови, яка раніше утримувалася в господарстві позивачки. Доводи свідка про те, що продана корова захворіла від хворої корови, яка раніше утримувалася в господарстві позивачки або її матері, спростовуються довідкою управління ветеринарної медицини в Шепетівському районі від 04.09.2014р., з якої вбачається, що за позивачем [PERSON] корови не значаться, відповідно до звіту про результати дослідження від 07.04.2014р. за [PERSON] рахувалися придбана спірна корова, у якої виявлено лейкоз та теля від цієї корови. Відповідно до звіту про результати дослідження від 07.04.2014р. за матір'ю [PERSON] - [PERSON] рахується дві здорові корови віком 2 і 3 роки. Щодо причин виникнення хвороби лейкоз, то суд зауважує, що це захворювання інфекційне повільно протікаюче. Таким чином, відповідач не довела суду, що вона продала [PERSON] корову за інв.№6800576058, яка не хворіла на лейкоз. Навпаки, матеріали справи у своїй сукупності, підтверджують те, що [PERSON] продала [PERSON] корову чорно-рябої масті, у якої виявлено лейкоз, знаючи про це. А тому з відповідача слід стягнути 4867 грн. матеріальної шкоди, так як внаслідок хвороби позивач змушена була здати корову на утилізацію, отримавши при цьому 1133 грн. і втративши таким чином 4867 грн., як різницю між вартістю придбаної нею корови та отриманою сумою від її здачі (6000-1133). Крім того, оскільки в діях відповідача є вина, що є підставою для відшкодування моральної шкоди, суд дійшов висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд враховує, що позивачем надані докази, що свідчать про її моральні страждання, що виразилися в порушеннях укладених норм її життя, неможливістю використання молочної продукції для забезпечення потреб сім'ї, невизначеності щодо стану здоров'я позивача та її дітей. Виходячи з положень ст. 23 ЦК України, враховуючи, що винними діями відповідача позивач отримала душевні страждання та переживання, враховуючи їх глибину, а також виходячи з засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 3000 грн. Положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved