Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовом вимогами якого просив зменшити розмір аліментів встановлений судовим наказом Малинського районного суду Житомирської області від 19.07.2018 року в частині стягнення з нього аліментів на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13.07.2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на даний час змінився його сімейний стан у зв'язку з одруженням та перебуванням на його утриманні неповнолітня [PERSON], [INFO], яка має вроджену ваду розвитку сечовидільної системи та потребує значних витрат на лікування. При цьому, не має стабільного заробітку, одержує частину доходу в натурі, тому є доцільним змінити розмір аліментів на [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], встановленого в розмірі 1/3 частки заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зменшивши його до твердої грошової суми в розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину щомісячно. \~ \~ \~ \~Представник позивача, адвокат [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просили їх задовольнити. Відповідач до суду з'явилася, позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів на дітей, не визнала та просила залишити вже встановлений розмір аліментів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що не підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміну розміру, строків платежів або звільнення від них. \~ \~ \~ \~Встановлено, що відповідно до судового наказу виданого Малинським районним судом Житомирської області від 19.07.2018 року з [PERSON], [INFO], стягуються на користь [PERSON],[INFO], аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13.07.2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст.\~192\~Сімейного кодексу\~України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;\~2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що надані позивачем докази щодо захворювання дитини, яка не є його рідною дочкою, не спростовують і не звільняють його від обов'язку щодо утримання своїх дітей у розмірі, визначеному рішенням суду. Вказані обставини не дають підстав дійти висновку про зміну матеріального чи сімейного стану, або стану здоровя платника чи одержувача аліментів, як визначену ст. 192 СК України підставу зменшення розміру аліментів. Зазначені обставини існували на час винесення судового наказу Малинського районного суду 19 липня 2018 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів, а не зобовязаний це зробити. З матеріалів справи вбачається, що позивач в позовній заяві посилається, як на підставу для зменшення розміру аліментів, на зміну сімейного стану, а також, що на його утриманні знаходиться малолітня дитина його нинішньої дружини. Однак позивачем не надано суду доказів на підтвердження обставин, передбачених ст.192 СК України, які б дали підстави для зміни розміру аліментів. Виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed