Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 03.08.2013 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними. Зазначає, що відповідач не піклується про сімю, господарство спільно із позивачем не веде. Будь-які спроби позивача примиритися із відповідачем результатів не дали. Почуття любові та взаєморозуміння між ними немає. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливі. Шлюб носить формальний характер, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] у підготовчому засіданні, заявлений позов підтримала, проти надання строку для примирення категорично заперечила. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив. Згідно ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.\~114\~Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 серпня 2013 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 218. Прізвище після одруження: чоловіка та дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БВ № 113776, виданим 03 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження. Судом встановлено, що сторони тривалий час сімейні відносини не підтримують, разом як сім'я не проживають. Відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхньої дитини, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved