Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Посилалася на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 1995 року, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні, не працює, підприємницькою діяльністю не займається, а навчається на першому курсі Вищої школи економії та інновацій в м.Любліні Республіка Польща на денній формі навчання за спеціальністю «Логістика». Плановий термін навчання - з 01.09.2012 року по 31.03.2017 року. За рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу вони з донькою проживають окремо. Просила стягувати з відповідача на її користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі 600 гривень щомісячно і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила розглянути справу у її відсутності, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з'явився та про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд ухвалив розглянути справу без присутності сторін та вважає за можливе постановити по справі заочне рішення. Дослідивши подані позивачкою письмові докази на підтвердження своїх позовних вимог, оцінивши вказані докази щодо їх належності та допустимості, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим, однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO], яка навчається у Вищій школі економії та інновацій в м.Люблін, Республіка Польща, на денній формі навчання за спеціальністю «Логістика». Плановий термін її навчання з 01.09.2012 року по 31.03.2017 року, у зв'язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Позивачка працює у Сокирянській ЦРЛ на посаді лаборанта, де отримує заробітну плату в розмірі 1150 грн., проте отримуваних нею коштів недостатньо на утримання доньки. Відповідач, як батько дитини також зобов'язаний нести витрати на утримання дитини до закінчення її навчання. Проте, відповідач від надання фінансової та матеріальної допомоги у добровільному порядку ухиляється. Про місце роботи відповідача їй не відомо. Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені вище обставини, підтверджені дослідженими судом доказами по справі, а також з урахуванням матеріального становища сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається є обґрунтованими. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач на даний час не має постійного місця роботи, а відповідно і стабільних доходів. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи те, що відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, суд вважає за можливе і доцільне стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання їх повнолітньої дитини, саме у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд, враховуючи положення ст.182 СК України, вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. При цьому, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання повнолітньої доньки, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Оскільки рішення про стягнення аліментів ухвалено на користь позивачки, суд вважає, що у відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial