Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. На даний час відповідач відмовляється надавати в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини. Її коштів недостатньо для утримання сина, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі розміром 500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з підстав виклдаенгих у позовній заяві, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. Позивачка [PERSON] звернулася до суду вважаючи, що відповідач [PERSON] не виконує в добровільному порядку свого обов'язку як батько дитини, чим порушує її інтереси і право на отримання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, оскільки відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому інтереси дитини підлягають до судового захисту у відповідності до вимог ст.181 СК України, так як домовленості між сторонами про способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину не досягнуто. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане 10.02.2009 року Білозірською сільською радою Черкаського району Черкаської області), який перебуває на утриманні позивачки, а тому зобов'язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття. Згідно довідки № 1730 від 06.03.2014 року виданої Білозірською сільською радою Черкаського району, неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач постійної роботи не має, тобто має мінливий, нерегулярний дохід, а тому суд вважає доцільним стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі. Щодо розміру стягуваних аліментів, то при його визначенні суд враховує обставини вказані в ст. 182 СК України, а також прожитковий мінімум для дитини на утримання якої стягуються аліменти, встановлений законодавством України і вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в сумі 500 грн. щомісячно відповідає всім зазначеним вимогам. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем [PERSON], оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, правам та інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. При подачі позовної заяви до суду, позивачка [PERSON] була звільнена від оплати судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., тому у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, дані витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави. Згідно ст. 367 ЦПК України суд визначає, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved