Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом \~ до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, мотивуючи його тим, що 27 квітня 2017 року, [PERSON], скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.190 КК України. Вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2017 року , [PERSON] визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та за цією статтею призначено йому покарання у виді двох років обмеження волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України, остаточне покарання за сукупністю злочинів , шляхом часткового складання призначеного покарання з застосуванням ст.72 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнено [PERSON] від призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку у виді 1 року 6 місяців. Вироком суду встановлено, що [PERSON] своїми умисними діями завдав позивачу матеріальної шкоди на суму 10 500 ( десять тисяч пятсот ) грн.. Завдану майнову шкоду [PERSON] позивачу не відшкодував. В судове\~ засідання\~ позивач\~ [PERSON] не\~ з»явилася,\~ але прохала\~ в\~ заяві про\~ розгляд справи\~ у\~ її відсутність. В судовому\~ засіданні\~ представник позивача\~ адвокат\~ -\~ [PERSON] підтримала позовні вимоги\~ та прохала\~ їх задовольнити. Відповідач\~ [PERSON]\~\~ в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був\~ повідомлений\~ відповідно до ч. 11 \~ст.128 ЦПК України\~про дату, час і місце розгляду справи, відзиву не подав, а тому на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого заперечень від позивача не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді цієї справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Із матеріалів кримінального провадження та вироку суду вбачається, що під час розгляду справи в суді цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався і не вирішувався. Добровільно відповідач [PERSON] шкоду, заподіяну злочином [PERSON] не відшкодував. Відповідно до вимог частини 7 статті 128 КПК України, особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальній справі, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Згідно із ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) вирок у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що відповідач повинен відшкодувати позивачу майнову шкоду у розмірі 10 500 грн., оскільки саме такі витрати вона вимушена зробити для відновлення свого порушеного права (тобто це реальні збитки). Розмір матеріальних збитків 10 500 грн. був встановлений на момент проведення досудового слідства, на теперішній час для відновлення свого порушеного права позивачу потрібно витратити суму 10500 грн. Оскільки, в результаті неправомірних та винних дій відповідача було заподіяно позивачу майнову шкоду, на теперішній час для відновлення свого порушеного права позивачу потрібно витратити суму 10 500 грн.., які є збитками (шкодою) та, відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України, підлягають відшкодуванню засудженим у повному обсязі. Позивач надав суду належні та допустимі докази для стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої злочином, такі як: копію вироку Хорольського районного суду від 05.09.2017 року (а.с.6-8); оригінал медичної довідки (а.с.4). Суд визнає достовірність цих доказів з урахуванням того, що вони відповідають і не суперечать матеріалам справи, узгоджуються між собою і не викликають сумніву у суда. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 року), яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України). Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Частиною 2 статті 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, зокрема п.п. 8, 9 визначено такі способи, як відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди. Згідно з положеннями ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог ст.ст.1166, 1195 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. При розгляді даного цивільно правового спору судом встановлено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: дії [PERSON] були неправомірними, яких він завдав [PERSON] є безпосередній причинний звязок і вина відповідача, що є підставою для цивільно правової відповідальності [PERSON] Отже, аналіз досліджених та оцінених доказів переконують суд у тому, що позивачем доведено факт порушення відповідачем його права на відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved