overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.09.2011 року Пісочненською сільською радою Ковельського району Волинської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 01. Від шлюбу народилася дочка, [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. В судовому засіданні позивачка свої вимоги повністю підтримувала з підстав зазначених вище. Просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, погодився на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення. Так, з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Пісочненською сільською радою Ковельського району Волинської області вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 16.09.2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 01. Від шлюбу є дитина: дочка, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Згідно ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. З ч. 1 ст. 110 СК України вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.10.2010 року, посилаючись на те, що одруження виявилося невдалим, сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, з 2013 року вони шлюбні відносини припинили взагалі та проживають окремо. Також позивач просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO], вказавши на обґрунтування позову, що відповідач не бере участі у вихованні дочки та не надає матеріальної допомоги на її утримання. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і пояснила, що через психологічну несумісність характерів у них виникали сварки. В результаті вони припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення сумісного господарства з 2013 року. Відповідач надав заперечення до суду та просив розглядати справу у його відсутність. У тексті заперечень відповідач також просив розірвати шлюб, визнавши таким чином цю позовну вимогу, що відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, ст. 112 СК України є підставою для задоволення позову в частині вимоги про розірвання шлюбу. В частині вимоги про стягнення аліментів відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що він наразі є безробітним і не має змоги регулярно сплачувати аліменти. Дослідивши докази, надані позивачкою, судом встановлено обставини справи та визначено відповідно до них правовідносини. Згідно з свідоцтвом про шлюб сторони зареєстрували шлюб 16 жовтня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1696 (а.с.9). Згідно з свідоцтвом про народження сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.10). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України випливає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, визначений у частці від доходу відповідача, не може бути меншим однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідач не надав до суду доказів, які б спростовували вимоги позивача і надані нею докази. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в межах заявлених вимог. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. Відповідно до п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №675, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя, виховання дитини та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомила, що від шлюбу з відповідачем мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, звернувшись із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.11.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №675 (а.с.5). Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.12.2010 року Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 869, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що шлюбні відносини припинені у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуттів поваги та любові, спільне господарство не ведуть. Спір щодо розподілу спільного сумісного майна відсутній. Також позивач повідомила, що від шлюбу з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO]. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, звернувшись із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.12.2010 року Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 869. Від спільного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 липня 2005 року, посилаючись на те, що одруження виявилося невдалим, сімейне життя з відповідачем не склалося. На даний момент сторони по справі припинили ведення спільного господарства та проживають окремо, позивачка вважає примирення з відповідачем неможливим, оскільки подальше сумісне життя суперечить її інтересам. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і за правилами допиту свідка пояснила, що фактично з перших днів після реєстрації шлюбу у них з чоловіком почалися сварки на ґрунті різних поглядів на сімейне життя, зловживання чоловіком алкоголем. З 2012 по 2014 рік [PERSON] відбував покарання у виді позбавлення волі, після звільнення нетривалий час пожив з сім'єю та з літа 2014 року виїхав жити до своїх батьків у Борівський район. Відповідач не з'явився за викликом до суду, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи. Згідно з ст. 224 ЦПК України справа розглянута судом заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши докази, надані позивачкою, судом встановлено обставини справи та визначено відповідно до них правовідносини. Згідно з свідоцтвом про шлюб сторони зареєстрували шлюб 16 липня 2005 року у виконкомі Приколотнянської селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис за № 07 (а.с.9). Від шлюбу у подружжя є дочка [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері (а.с.10,11). Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Відповідач не надав доказів, які б спростовували докази, надані позивачкою. Суд дійшов висновку про можливість ухвалити згідно з ст. 112 СК України рішення про задоволення позову, оскільки за встановлених обставин подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 липня 2011 року в Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 257. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач покинув сімю та проживає окремо. На даний час сторони сумісне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, надав заяву про розгляду справи за його відсутності та про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про одруження І-ВЛ № 295346, виданим повторно 04 жовтня 2016 року Червонозаводським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 257, сторони у справі з 16 липня 2011 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі. В судовому засіданні встановлено, що спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. Шлюбно-сімейні відносини припинені. Подальше збереження шлюбу неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 лютого 2014 року у виконкомі Обавської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №01. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різних поглядів на сімейні відносини. Не проживають разом та не підтримують сімейних відносин, тому їх шлюб існує тільки формально і його слід розірвати. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач у судове засідання не зявилася, оскільки заявила клопотання про розгляд справи без її участі, при цьому підтримала позовні вимоги та просила їх задоволити (а.с. 20). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 15, 17), про причини неявки суд не повідомив, тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований 16 лютого 2014 року у виконкомі Обавської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №01 (а.с. 3). Відповідно до частини другої ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з частиною третьою ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст. 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб носить лише формальний характер. За таких обставин справи, позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.03.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області за актовим записом №15. Позивачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, але у судове засідання не з'явилася. До суду звернулася з письмовою заявою з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті у відсутності сторін по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст.ст.158, 169 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину. Подружні стосунки між [PERSON] та [PERSON] фактично припинені. Основна причина розпаду сім'ї - різниця характерів, відсутність між позивачем і відповідачем взаєморозуміння та довіри. Заходи щодо примирення подружжя, відповідно до ст.111 СК України не вживалися, оскільки позивачка у позовній заяві зазначила, що призначення будь-яких строків для примирення є недоцільним. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Питання з судовими витратами по справі вирішити у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України та з волевиявленням позивача. На підставі викладеного та ст.ст.110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.06.1996 р. Горохівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис № 2. Позовна заява мотивована тим, що сторони з 2015 р. припинили подружні відносини, впродовж тривалого часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу вказує зловживання відповідача алкогольними напоями та часті сварки з приводу цього. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, не надаючи терміну на примирення, справу слухати за її відсутності. Відповідач, який належним чином повідомлений про час розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 17.06.1996 р. сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Горохівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис № 2,що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 17.06.1996 р. Сторони зазначені батьками трьох дітей: [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 17.06.1996 р., [NUMBER] від 17.06.1996 р., [NUMBER] від 14.03.2002 р. Сторони припинили подружні відносини з 2015 р. і проживають окремо, спільного господарства не ведуть. [PERSON] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] проживають із позивачем, що підтверджується довідкою виконкому Томашівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області № 397 від 03.04.2019 р. Примирення позивач вважає неможливим. Шлюб існує формально. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, що понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.07.1982 року, посилаючись на те, що одруження виявилося невдалим, сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, з 2014 року вони шлюбні відносини припинили взагалі та проживають окремо. Позивач подала до суду заяву, де зазначила, що підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу за її відсутності (а.с. 12). Відповідач позов визнав, подав письмову заяву про це та просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 25). У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом досліджено такі докази. Згідно з свідоцтвом про шлюб сторони зареєстрували шлюб 17 липня 1982 року у відділі РАЦС Великобурлуцького райвиконкому Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 52 (а.с.7). Суд дійшов висновку про можливість ухвалити відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, ст. 112 СК України рішення про задоволення позову, оскільки таке рішення не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved