Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу),\~але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] подав зустрічний позов, в якому просив виключити відомості про нього як батька [PERSON], який народився 04.10.2008 року, з актового запису № 971 про народження дитини, зареєстрованого Центрально Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 29 жовтня 2008 року, стягнути з [PERSON] на його користь\~551,20 гривень витрат по сплаті судового збору. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримала повністю. Визнала, що [PERSON] дійсно не є біологічним батьком [PERSON], [INFO]. Разом з цим пояснила, що відповідач [PERSON] виховував сина як свого рідного, добровільно надавав матеріальну допомогу. Визнала вимоги зустрічний позов [PERSON] та додала, що декілька років тому сторони провадили дослідження на встановлення батьківства, та позивачу відомо результат дослідження, а саме той факт, що [PERSON] не є батьком сина [PERSON]. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 12 серпня 2005 року в Центрально Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 414. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народився 04 жовтня 2008 року в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6). Згідно з копією рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 червня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.5). Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст.122, 124, 126 і 127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, і у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини з актового запису про її народження.\~\~ Частиною 5 ст. 136 СК України передбачено, що не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК). Як розяснено у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України, оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-та відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України). Відповідно до ст. 180 СК України саме на батьків може бути покладено обов'язок з утримання дитини до досягнення нею повноліття. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи надані сторонами відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, докази вважаються належними та допустимими згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України і вони свідчать про відсутність кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON], що підтверджено результатами тесту ДНК, з висновком яким сторони погодилися. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] - слід відмовити, а зустрічні позовні вимоги [PERSON] про оспорювання батьківства - задовольнити. На підставі викладеного, ст. ст. 126, 134, 136, 180 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved