Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила , що з відповідачем уклали юридичний шлюб 16 вересня 2014 року. Під час шлюбу [INFO] народилась дочка [PERSON] . Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів. Шлюбних та сімейних відносин на даний час не підтримують.Відповідач дуже часто проявляє агресивне ставлення до неї, а тому виникають скандали , що на її погляд є грубим порушенням сімейних обов`язків подружжя. Ухвалою суду від 19 травня 2021 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] звернулася із письмовою заявою про розгляд справи без її участі,позовні вимоги підтримує повністю,настоює на розірванні шлюбу,на примирення не згідна . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився,хоча належним чином був повідомлений про дату час і місце розгляду справи,відзив не надіслав,про відкладення не клопотав. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. За нормами ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Установлено та стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого Гірниківською сільською радою Ратнівського району Волинської області,що між [PERSON] та [PERSON] 16 вересня 2014 року укладено шлюб, який зареєстрований Гірниківською сільською радою Ратнівського району Волинської області, актовий запис №15. Із письмової заяви позивачки слідує, що шлюбні відносини на даний час фактично припинені, на примирення не згідна, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позов, заперечень не скористався. За приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, не згодна на примирення, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. При цьому, суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За нормами ч.1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки 908 гривень сплеченого судового збору при пред`явленні позову.

Outcome: approved