Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів мотивуючи тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина постійно проживає з позивачем, та знаходиться на повному утриманні матері. Відповідач на утримання сина в добровільному порядку допомоги не надає ні в грошовій ні в натуральній формі. [PERSON] зазначила, що відповідач матеріально забезпечений але офіційно не працює. Дитина хворіє, потребує постійного нагляду, що потребує матеріальних витрат на лікування. Так як домовленості про розмір та спосіб надання допомоги на утримання дитини між сторонами не досягнуто позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом Позивач просить стягувати з [PERSON], [INFO], щомісячно в твердій грошовій сумі на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. до виповнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягала. Просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність. За змістом заяви, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає що позов, в межах заявлених вимог, підлягає задоволенню із слідуючих підстав: Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №204247 [PERSON], [INFO], батьками дитини є сторони по справі. Відповідно до змісту довідки про склад сімї Виконавчого комітету Івано-Шийчинської сільської ради Харківської області №118 від 24.03.2017 року [PERSON] проживає в [INFO], разом з сином [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріально забезпечений але офіційно не працює, належних доказів неможливості сплачувати аліменти суду не надав. Факт подання позову свідчить про недосягнення домовленості між батьками про утримання дитини. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно частини 1статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач зобов'язаний утримувати свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] є працездатною особою. Пред'являючи до суду даний позов, [PERSON] визначила розмір аліментів у 1000 грн. щомісячно на утримання дитини. Обговорюючи питання про розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, що відповідач на даний час не працює, має мінливий нерегулярний дохід, згідно змісту наданої ним суду заяви визнав позовні вимоги в повному обсязі,тому суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір має бути стягнутий з відповідача в доход держави.\~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved