Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину на період навчання, посилаючись на те, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в шлюбі з 21 листопада 1986 року. За рішенням Сторожинецького районного суду від 11 грудня 2013 року шлюб між ними розірвано. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO] , на якого за рішенням Сторожинецького районного суду відповідач сплачував аліменти до його повноліття. [INFO] син [PERSON] , якому [INFO] виповнилося вісімнадцять років, поступив на перший курс денної форми навчання Чернівецького політехнічного коледжу. Позивач просила стягувати з [PERSON] на користь позивача, аліменти на сина [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі по 4200 грн. щомісяця на період навчання та до закінчення його навчання у Чернівецькому політехнічному коледжі, не більше, ніж до досягнення ним віку 23 років, тобто до [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, від її представника [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутності його та позивача при цьому зменшивши суму та просить стягувати аліменти у розміні 3000 грн. щомісячно на період навчання до досягнення сином 23 річного віку . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив письмову заяву, в якій змінені позовні вимоги визнав. Визнання позову відповідачем, згідно вимог ч.3 і ч.4 ст.200 та ст.206 ЦПК України, є підставою для задоволення позову. При цьому суд знаходить, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові докази по справі судом встановлено фактичні обставини справи і відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] , (а.с.4) сторони по справі є батьками повнолітнього [PERSON] . Згідно довідки Чернівецького політехнічного коледжу виданої 16.09.2021 року за №537, вбачається, що [PERSON] навчається на 3 курсі денної форми навчання, факультету інженерія програмного забезпечення. Термін навчання до 30.06.2023 року. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд, згідно зі ст.182 СК України, враховує, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що повнолітній син сторін - [PERSON] продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує допомоги. Відповідачем дані обставини не заперечувалися, тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина на період навчання до 30.06.2023 року, але не більше як до досягнення двадцяти трьохрічного віку. Приймаючи до уваги заяву позивача щодо стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі, зважаючи на те, що нормами Сімейного кодексу не передбачено мінімального розміру аліментів на повнолітніх дітей, пов`язаного з прожитковим мінімумом, встановленим законом. Доказів того, що батько не може надавати допомогу своєму повнолітньому синові до суду не надано, та до того ж батько визнав позов і таке визнання не суперечить закону та не порушує права третіх осіб. На підставі ст.ст.191, 199, 200 СК України,

Outcome: approved