Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, у якій вказує, що є донькою [PERSON], [INFO], громадянки України, уродженки [INFO], яка була зареєстрована за адресою: [INFO] та померла 08 листопада 2017 р. у м. Донецьк. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки смерть трапилась на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати відповідні документи державного зразка, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті необхідно заявниці для реєстрації смерті та подання заяви до органів нотаріату України про прийняття спадщини. [PERSON] звернулась до Василівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для того, щоб зареєструвати смерть матері, але отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки подала свідоцтво про смерть ДНР № 089457, видане Пролетарським відділом запису актів громадського стану м. Донецьк Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної [PERSON] від 08 листопада 2017 року. Тому, заявниця просить суд встановити факт смерті [PERSON] (уродженки [INFO], Україна) [INFO], яка була зареєстрована та мешкала на момент смерті за адресою: [ADDRESS], смерть якої настала 08 листопада 2017 року. Заявниця [PERSON] у судове засідання не зявилася, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Василівського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області у судове засідання не зявився, але до суду надійшов лист, у якому вказано, що не заперечує проти розгляду справи про встановлення факту смерті [PERSON] та просить розглянути справу без його присутності. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності зазначених учасників процесу. Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] - є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 364070 та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖГ № 307932, у якому зазначено про зміну прізвища заявниці з «Богачова» на «Мерлан», які є у справі. Згідно довідки № [NUMBER] від 04.07.2016 р. про взяття на облік внутрішнього переміщеної особи, копія якої є у справі, вбачається, що [PERSON]з 24 листопада 2014 року мешкає у м. Василівка по провул. Шкільний, б. 5, кв. 50. Мати заявниці - [PERSON]померла 08.11.2017 року в м. Донецьк Пролетарського району Донецької Народної Республіки, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08 листопада 2017 року, копія якого є у справі. Однак, зазначений документ видано органом, який знаходяться на тимчасово окупованій території України, а тому, відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Конституції України, це свідоцтво про смерть від 08.11.2017 року не має юридичної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 256 ЦПК України, в судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зокрема, п. 8 цієї статті передбачає встановлення факту смерті особи у певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Ст. 257-1 ЦПК України встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Копія судового рішення видається особам, які брали участь в справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи у певний час або про оголошення її померлою. Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій областіне може бути здійснено державну реєстрацію смерті [PERSON], у звязку з тим, що для підтвердження факту смерті є документ (свідоцтво про смерть), виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної [PERSON] Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України. Відповідно до ст. 4 цього Закону, на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини та громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Згідно ст. 5 цього ж Закону, Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини та громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобовязується підтримувати та забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші звязки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини та громадянина на тимчасово окупованій території покладається на Російську Федерацію як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права. Примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства Російської Федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України. Ст. 6 цього Закону передбачено забезпечення права громадян, які проживають на тимчасово окупованій території, на отримання документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус. Ч. 1 ст. 17 цього Закону передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Таким чином, враховуючи вищевикладене, виходячи з принципів обєктивності, законності, диспозитивності, справедливості та розумності, суд вважає можливим задовольнити заяву [PERSON] та встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка померла 08.11.2017 року в м. Донецьк Пролетарського району Донецької Народної Республіки. На підставі викладеного,

Outcome: approved