Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 серпня 2000 року у Мукачівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану в Закарпатської області, актовий запис №264 та стягнення з [PERSON] аліментів, щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством і до досягнення сином повноліття. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різних поглядів на сімейні відносини. Не проживають разом та не підтримують сімейних відносин близько трьох місяців, а тому їх шлюб існує тільки формально і його слід розірвати. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Також відповідач має постійне місце праці, отримує регулярний дохід, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання їх спільного сина. Позивач у судове засідання не зявилася, натомість подала до суду заяву (а.с. 27) про розгляд справи без її участі, при цьому просила задоволити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 28), про причини неявки суд не повідомив, тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований 05 серпня 2000 року у Мукачівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану в Закарпатської області, актовий запис №264 (а.с. 16). Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 15). Згідно даних довідки про доходи від 30.06.2016 року №56 (а.с. 9), [PERSON] працює у ТОВ «Мукачівська швейна фабрика» на посаді майстра та сума її загального доходу за період з грудня 2015 по травень 2016 рік складає 43842 грн. 53 коп. (а.с. 19). Із довідки від 30.03.2016 року №880 вбачається, що [PERSON] перебуває на військовій службі в Ужгородському зональному відділі Військової служби правопорядку, є військовослужбовцем (підполковником) та його загальна сума доходу за період з вересня 2015 року по лютий 2016 рік складає 48952 грн. 68 коп. (довідка, а.с. 17). Відповідно до частини другої ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з частиною третьою ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст. 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб носить лише формальний характер. По відношенню до іншої вимоги позивача суд виходить з наступного. Статтею 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обовязками батьків є піклування про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення \~здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування \~її до самостійного життя. У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року \~«Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, \~інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дитини, з урахуванням того, що в суду не має відомостей про те, що відповідач має інші аліментні зобовязання, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дитини у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, тобто у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. При цьому, суд приймає до уваги також і приписи частини другої названої вище статті Сімейного кодексу України, згідно з якою, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини першої\~ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. \~ Пунктом 1 частини першої ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин справи, позов підлягає задоволенню. Крім того, з урахуванням ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved