Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку. Позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1998 по 2014 роки. Від даного шлюбу у них народилася одна дитина - донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. На даний час остання навчається в Ужгородському національному університеті на денній формі навчання, а також в Ужгородській філії ТзОВ Медичний коледж «Монада», за який, згідно з договором про надання освітніх послуг від 27.07.2017, щороку сплачує за навчання. Відповідач офіційно працює та отримує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу утримувати їх спільну дитину. У зв`язку з наведеним позивачка звернулася до суду з цим позовом та просить суд стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1998 року, який було розірвано 17 грудня 2014 року, що підтверджується рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 17 грудня 2014 року (а. с. 12-14). Сторони у справі мають повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 7). [PERSON] є студенткою другого курсу денної форми навчання хімічного факультету Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет». Термін закінчення навчання - 30 червня 2024 року, що підтверджується довідкою № 70 від 05 серпня 2020 року, виданою Державним вищим навчальним закладом «Ужгородський національний університет» (а. с. 8). При цьому, з Договорів про навчання в Ужгородській філії Товариства з обмеженою відповідальністю Медичний коледж «Монада» від 27.07.2017 та 10.09.2019, відповідно, вбачається, що [PERSON] є студенткою заочної форми навчання Ужгородської філії Товариства з обмеженою відповідальністю Медичний коледж «Монада», з метою отримання фармацевтичної освіти та набуття кваліфікації фармацевт на засадах повної оплати такою витрат на навчання (а. с. 9, 10). Довідкою про склад сім`ї №479 від 12.08.2020 (а. с. 15) підтверджено, що [PERSON] фактично проживає разом з позивачкою. В той же час, суду не надано доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Не надано суду також інформації стосовно матеріального стану сторін. Статтями 141, 155 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати її до досягнення 23 років за умови, що вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Право на звернення до суду з позовом має той із батьків, з ким проживає дитина, а також остання. Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» викладених у пункті 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, в даній ситуації суд вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, при цьому дитина, яка підлягає утриманню має вік більше 18 років, але менше 23; вона продовжує навчання; потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги; відповідач має можливість надавати таку допомогу, у зв`язку із чим з відповідача необхідно стягнути аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд відповідно до статті 200 СК України, враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - відсутність у матеріалах справи доказів про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - відсутність у матеріалах справи доказів про наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; - відсутність у матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - враховується також можливість надання утримання другим із батьків. Крім того, судом враховано, що відповідач позовні вимоги визнав, наслідком чого є ухвалення рішення про задоволення позову відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України. У цих правовідносинах розмір аліментів необхідно визначити в твердій грошовій сумі, що відповідає приписам ст. 200 СК України. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення повністю: з [PERSON] належить стягувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 2500 грн щомісяця, починаючи з 25 серпня 2020 року і до 30 червня 2024 року, тобто до закінчення повнолітньою дитиною навчання. Крім цього, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп., що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України. З огляду на наведене та

Outcome: approved