Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстровано 07.09.2013 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 478. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного.Спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть. [PERSON] впевнена, що подальше спільне життя і збереженні шлюбу неможливі. Спорів майнового характеру та щодо місця проживання дитини немає. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, а також після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] не заперечував проти розірвання шлюбу, про що зазначив у поданій до суду заяві, у якій також просив розглядати справу без його участі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України судом не здійснювалося. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 07.09.2013 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище «Холодова» на прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с. 5). При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім'я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Оскільки позивач проситьзалишити їй шлюбне прізвище, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище позивача - «[PERSON]».

Outcome: approved