Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 19 липня 2014 року. Сторони мають двох спільних неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося в силу різних поглядів на сімейне спільне життя та через втрату почуття взаємної любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки, внаслідок чого за останні півроку постійно виникали сварки і шлюбні відносини припинені з жовтня 2019 року. Неповнолітні діти сторін проживають з матір`ю та за спільною домовленістю між сторонами діти залишаються проживати з матір`ю. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, особа вважається повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи, при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 19 липня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області складено відповідний актовий запис № 199, на підтвердження чого надане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Згідно наданих свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , сторони мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . (а.с. 6, 7). Як вбачається зі змісту позову, сімейне життя не склалося в силу різних поглядів на сімейне спільне життя та через втрату почуття взаємної любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки, внаслідок за останні півроку постійно виникали сварки і шлюбні відносини припинені з жовтня 2019 року, з цього часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved