Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що 12 листопада 2005 року уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. За даним фактом видано свідоцтво про шлюб - актовий запис № 522. Від шлюбу дітей не мають. З відповідачем не проживають з 2008 року, не ведуть спільного господарства , фактично не мають шлюбних стосунків. Під час спільного проживання між подружжям часто траплялися сварки, у зв`язку із різними поглядами на життя. У колі сім`ї не має порозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного. У кожного з подружжя фактично створено нові сім`ї. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Розірвати шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану шляхом подання спільної заяви про розірвання шлюбу немає можливості, оскільки подружжя не підтримує зв`язок та позивачці не відомо місце перебування відповідача. У зв`язку з чим [PERSON] звернулася до суду для розірвання шлюбу. У судове засідання позивачка не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб. У зв`язку із клопотаннями сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність учасників провадження, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. 211 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем за наявності законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 114 Сімейного Кодексу України шлюб вважається припиненим з моменту набрання рішення про його розірвання, чинності. Відповідно до ст. 115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу здійснене за рішенням суду, має бути зареєстровано в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що 12 листопада 2005 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. За даним фактом видано свідоцтво про шлюб - актовий запис № 522. Від шлюбу дітей не мають. З відповідачем не проживають з 2008 року, не ведуть спільного господарства , фактично не мають шлюбних стосунків. Під час спільного проживання між подружжям часто траплялися сварки, у зв`язку із різними поглядами на життя. У колі сім`ї не має порозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного. У кожного з подружжя фактично створено нові сім`ї. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Розірвати шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану шляхом подання спільної заяви про розірвання шлюбу немає можливості, оскільки подружжя не підтримує зв`язок та позивачці не відомо місце перебування відповідача. У зв`язку з чим [PERSON] звернулася до суду для розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі як не ведення спільного господарювання, небажання позивача надалі підтримувати сімейні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved