Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 20 жовтня 2010 року по квітень 2013 року перебувала у фактичних шлюбних стосунках з відповідачем [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON], батьком якого є відповідач. З часу припинення фактичних шлюбних відносин, відповідач ухиляється від утримання дитини. Вказуючи на відмову відповідача у добровільному порядку надавати утримання на дитину та її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, просила позов задовольнити, стягнути з відповідача на її користь ? частину заробітку на утримання дитини та 200 грн. на її утримання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. В обгрунтування вимог зазначила, що з відповідачем у шлюбі не перебувала, проживали у фактичних шлюбних стосунках. На даний час відносини між ними припинилися, домашнє господарство спільно не ведуть, проживають окремо, всі витрати по утриманню дитини несе вона та її матір - бабуся дитини. В зв'язку з народженням сина, до досягнення ним трирічного віку, вона не працює, а тому потребує утримання від відповідача. Відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати кошти на її утримання та на утримання дитини, в зв'язку з чим просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку, заперечив проти надання утримання на позивачку, вказуючи на те, що не має такої можливості, оскільки сплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу, а його заробіток є незначним. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, однак у зареєстрованому шлюбі не перебували. [INFO] у сторін народився син [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] Викладене підтверджується свідоцтвом про народження дитини та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Відповідно до ч.2 ст. 21 СК України у сторін не виникли права та обов'язки подружжя, однак їхні відносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої ст.84 та ст.ст. 86,88 цього Кодексу. Так, відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, не залежно від того чи вона працює, та не залежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів. Позивачка [PERSON] не працює, здійснює догляд за дитиною - сином [PERSON], [INFO] до досягнення ним трирічного віку, що підтверджується даними довідок голови будинкового комітету від 29.07.2014 року, Шепетівського міськрайонного центру зайнятості №2088 від 14.08.2014 року, Шепетівської ОДПІ від 14.08.2014 року №2220-14-295 та управління праці та соціального захисту населення від 14.08.2014 року №2-731. Відповідач [PERSON] працює охоронником у ТОВ «Подільський господар» , що підтверджується довідкою №236 від 15 серпня 2014 року, отримує заробітну плату в сумі 1456,92 грн. та сплачує аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON],[INFO] в розмірі ? частини заробітку, що підтверджується копією виконавчого листа № 2-998/2011 від 26.10.2011 року. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі ? частини заробітку, заперечує проти стягнення аліментів на позивачку, вказую чи на те, що не має матеріальної можливості надавати таке утримання. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», якщо боржник офіційно працевлаштований, із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами не більше 50% заробітної плати боржника. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача ? частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку слід відмовити, у зв'язку з відсутністю у відповідача можливості надавати таке утримання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: partial