Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що 28.11.2014 року помер їй рідний брат громадянин України [PERSON], [INFO], який народився в м. Запоріжжі, був зареєстрований та проживав в [INFO]. Місце смерті брата [PERSON] село Мисове Ленінського району АР Крим., причина смерті загальне переохолодження тіла. [PERSON] похований на території кладовища Адміністрації Мисівського сільського поселення Ленінського району Республіки Крим. Заводський районний у місті Запоріжжі відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, відмовив їй у реєстрації смерті брата, оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноваження. Тому просить встановить факт смерті [PERSON] Встановлення факту необхідно для оформлення та отримання свідоцтва про смерть українського зразка з метою подальшого оформлення спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] В судовому засіданні заявник заяву підтримав, з посиланням на викладені в ній доводи та обґрунтування просить заяву задовольнити. Від заінтересованих осіб надійшли заяви про проведення судового засідання за відсутністю їх представників, заперечень проти задоволення заяви не мають. Свідки по справі [PERSON] та [PERSON] підтвердили покази заявника щодо обставин викладених в заяві, а саме, факт і обставини смерті [PERSON], місце його поховання, зазначені в заяві та факт родинних відносин, що померлий був рідним братом заявниці. Вислухавши пояснення, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні: [PERSON], [NUMBER], зареєстрована в [INFO] (а.с.22-23); [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], свідоцтво про народження І-УР № 066104, народилася [INFO] в м. Запоріжжі, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). 8.8.1981 року заявниця уклала шлюб з [PERSON], свідоцтво про укладення шлюбу І-ЖС 465989, змінивши прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.13). Згідно свідоцтва про народження І-ЖС № 029014 [PERSON] на родився 24.10.1971 року в м. Запоріжжі, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно паспорту громадянина України СВ 152966 та довідки № 616 від 4.3.2015 року [PERSON], [INFO] був зареєстрований в [INFO] по день смерті 28.11.2014 року (а.с.8,9-10). Згідно свідоцтва про смерть І-АЯ № 511272, виданого 2.12.2014 року (мовою оригіналу: Ленинским районным отделом записи актов гражданского состояния Департамента записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Республики Крым: «[PERSON], [INFO], уроженец [INFO], согласно актовой записи о смерти № 282, умер 28.11.2014 года. Место смерти с. Мысовое Ленинский район, Республика Крым, Российская Федерация) (а.с.5). Згідно довідки про причину смерті № 172 від 1.12.2014 року, виданої Ленінським відділенням Кримської республіканської установи бюро судово-медичної експертизи, причиною смерті [PERSON], 43 років, померлого 28.11.2014 року стала загальне переохолодження тіла (а.с.6). Згідно довідки №204/02.17 від 16.5.2016 року, виданої Мисовського сільського поселення: [PERSON], [INFO], померлий 28.11.2014 року похований на кладовище території адміністрації Мисовського сільського поселення (а.с.7). Заводським районним у місті Запоріжжі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 7.7.2016 року, [PERSON] відмовлено в реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, видний на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноваження ( а.с.21). Згідно положенням п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Згідно ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Згідно п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001 року заява № 25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи , видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документі як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст. 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з»ясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видні органами та установами, що знаходяться на такій території. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть українського зразка. Таким чином, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви, надані докази достатніми та переконливими, вважає за необхідне заяву задовольнити.

Outcome: approved