Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову посилалася на те, що її батьку [PERSON] на праві власності належав житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі на вказаний житловий будинок, який у спадщину фактично прийняла її мати [PERSON] , так як була дружиною померлого та постійно проживала разом з ним в одному будинку. [INFO] [PERSON] померла, після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Окрім неї, спадкоємцем за законом першої черги є її брат [PERSON] , який є сином [PERSON] , однак на час смерті матері він проживав окремо від неї, до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини не звертався, приймати спадщину не бажає. Отже, вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Під час звернення до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті матері на вказаний житловий будинок, їй було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документа на право приватної власності на житловий будинок. За життя [PERSON] , а потім [PERSON] не встигли оформити первісну реєстрацію права власності на будинок. Отримати зараз правовстановлюючий документ в позасудовому порядку неможливо, так як власник будинку помер, тому й успадкувати вказаний будинок без належних правовстановлюючих документів вона не може. У зв`язку з цим, просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] ; розглянути справу без її участі. У підготовче засідання [PERSON] не з`явилася, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги зазначені у позовній заяві визнав, не заперечував проти задоволення позову. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Так, суд встановив та підтверджується наявними в справі доказами, що [PERSON] помер [INFO] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.03.2001 року, виданого Любимівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області, актовий запис №06), а [PERSON] померла [INFO] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.07.2017 року, виданого виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, актовий запис №13). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.07.1983 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 09.09.2000 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1217 ЦПК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.\~1216\~ЦК України,\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців).\~До складу\~спадщини,\~відповідно до\~ст.\~1218\~ЦК України,\~входять усі\~права та\~обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392\~ЦК України). З повідомлення приватного нотаріуса Нововоронцовського районного нотаріального округу Херсонської області Виноградової Н.М. від 25.02.2021 року №126/0214 вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності житлового будинку спадкодавцю. Вирішуючи питання про належність на праві власності спадкодавцю вказаного житлового будинку, суд керувався наступним. Відповідно до ч. 3 ст. 3\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції\~від 01 липня 2004 року), права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За ч. 4 ст. 3 зазначеного\~Закону,\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема,\~Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56; Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 і зареєстрованим у Міністерства юстиції України від 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~України та\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року. Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. У погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання\~постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року №105\~у 1985 - 1988 роках, сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Разом з тим, вказана Інструкція не передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь, розташованих у сільській місцевості. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до довідки ДП ДГ «Піонер» ІЗЗ НААН України від 22.02.2021 року №25/1-7, [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За довідками, виданими виконавчим комітетом Нововоронцовською селищною радою Херсонської області від 24.02.2021 року №582 та №583, власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно з погосподарською книгою №06, особовий рахунок № [NUMBER] , є [PERSON] , який до дня своєї смерті постійно проживав у вказаному будинку разом з дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] . З довідки, виданої виконавчим комітетом Нововоронцовською селищною радою Херсонської області від 24.02.2021 року №581 вбачається, що [PERSON] до дня своєї смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї якої входила, крім інших, [PERSON] . Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зазначено під літерами: А - житловий будинок, загальною площею 76,7 кв. м, у тому числі житловою 43,6 кв. м; А1 - господарча прибудова; а, а2 - прибудова; а3 - ганок; а4 - навіс; Б - гараж; В - погріб з шийкою; Г, Д, Е - сарай; №1-5 - огорожі та споруди, загальною вартістю 76523,00 грн. Рік будівництва житлового будинку - 1970 року, господарських будівель та споруд - з 1970 року по 1978 року. З інформації приватного нотаріуса Нововоронцовського районного нотаріального округу Херсонської області Виноградової Н.М. від 09.03.2021 року №160/02-14 вбачається, що за даними спадкового реєстру, спадкова справа на майно [PERSON] - не заведена. З огляду на викладене, спадкодавцю на праві власності належав житловий будинок, однак, останній не здійснив державну реєстрацію права власності, оскільки на час введення житлового будинку в експлуатацію, чинне законодавство не зобов`язувало вчиняти такі дії. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, суд встановив, що [PERSON] , померлому [INFO] , на праві власності належав житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , даний будинок входить в спадкову масу після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та оскільки встановити право власності у позасудовому порядку неможливо, що позбавляє позивача [PERSON] права успадкувати будинок, тому зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі ст. ст. 376, 1217, 1261, 1268, 1297 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved