Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визначити, що розмір частки [PERSON] , померлої [INFO] , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0.0582 га, кадастровий номер №0521482800:0:001:1160, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 1/2 частки. В даний час вона бажає оформити свої спадкові права, однак зробити цього не може, оскільки частки співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку не виділені. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Позивач - [PERSON] надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує\~\~в повному обсязі, просить справу слухати у її відсутність.\~\~ Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю та просить справу слухати у її відсутності. За таких обставин та у зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе, за результатами підготовчого провадження, ухвалити рішення у даному судовому засіданні за наявними у справі доказами. Судом встановлено, що на підставі договору довічного утримання, посвідченого 23.05.2007 (а.с.11-13), укладеного між позивачем та [PERSON] , позивачу належить 1/3 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0.0582 га, що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.16-20). [INFO] [PERSON] померла (а.с.9), залишивши заповіт на імя [PERSON] (а.с.14), який не змінено і не скасовано. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку, відповідно до ст.1241 ЦК України, немає, однак оформити свої спадкові права позивач не може, оскільки частки співвласників у спільній сумісній власності на земельну ділянку не виділені. Згідно з ч. 1 та ч. 2\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 1226 ЦК України\~передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ч. 1\~ст. 86 ЗК України\~земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно з ч.ч. 1-3\~ст. 372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 4 та ч. 5\~ст. 89 ЗК України\~співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснена за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Судом встановлено, що земельня ділянка, щодо виділення 1/2 частини якої подано позов, поділена між співвласниками не була та частка з неї не виділялась. Враховуючи відмову нотаріуса (а.с.15) видати свідоцтво про право на спадщину, [PERSON] , як спадкоємець учасника спільної сумісної власності, правомірно звернулась з позовом до суду про визначення частки майна, належного [PERSON] в праві спільної сумісної власності. За змістом\~ст. 357 ЦК України\~вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, суд приходить до висновку, що частка померлої [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0, 0582 га, кадастровий №0521482800:0:001:1160, що розташована за адресою: [ADDRESS] , становила 1/2. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного вище, а також зважаючи на те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved