Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно та просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на: ? частину житлового будинку № 54 по вул.. 28-го Червня в селі Софіївка Білгород-Дністровського району Одеської області, який в цілому складається з: житловий будинок літ. «А» загальною площею 102,3 кв.м., житловою площею 37,3 кв.м., літня кухня літ. «Б», сараї літ. «Г», «Д», «Е», гараж літ. «Ж», вбиральня літ. «В», споруди № 2-4, № 6-10; земельну ділянку площею 0,25 га, що розташована на території Софіївської сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 003088, зареєстрований за № 117. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що після смерті батька [PERSON], який помер 05.04.2016 року, вона та відповідач є спадкоємцями за законом першої черги. Спадщина [PERSON] складається з ? частки житлового будинку № 54 по вул.. 28 червня в с. Софіївка Білгород-Дністровського району Одеської області, іншими власниками будинку є позивач і відповідачі, та земельної ділянки площею 0,25 га, яку він отримав для обслуговування даного будинку. Відповідачі відмовились приймати спадщину, однак, нотаріальним шляхом прийняти спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] не може через невідповідність документів дійсним обставинам справи, а саме, приватизація будинку була здійснена порівну, між членами сімї, а земельна ділянка на якій він розташований передана тільки батькові спадкодавцю, не порівну членам сімї. Тобто, належні сторонам частки будинку розташовані на земельній ділянці померлого. Успадковуючи ? частину будинку позивачка може лише успадкувати ? частину ділянки за державним актом. Позивач у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи сповіщалася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі у судове засідання не зявилися. [PERSON] надала суду заяву з проханям судове засідання провести без її участі, позовні вимоги доньки [PERSON], визнає повністю та відмовляється від будь-яких спадкових прав на її користь. [PERSON] також надав до суду заяву з проханням розглянути позов без його участі в судовому засіданні, проти позовних вимог не заперечує. У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участі у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 05.04.2016 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 450291, актовий запис № 432, складений відділом ДРАЦС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції. Факт родинних відносин позивачки з померлим підтверджується матеріалами справи. За життя померлий Заповіт не складав. У відповідності з п.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Матеріалами справи вбачається, що іншими спадкоємцями померлого є його син [PERSON], та дружина [PERSON] відповідачі по справі. Відповідно до роз'яснень п.11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 16 червня 2015 року позивачка написала заяву, що була посвідчена секретарем Софіївської сільської ради [PERSON], реєстровий номер 11, якою заявила про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Звернення до нотаріальної контори у встановлений законом строк\~\~ свідчить про прийняття спадщини позивачкою. Згідно з ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Брат позивачки відповідач [PERSON], в межах встановленого строку відмовився від прийняття спадщини батька [PERSON], що підтверджується його заявою від 07 липня 2016 року посвідченою секретарем Софіївської сільської ради [PERSON], реєстровий номер 13. Також, від прийняття своєї частки спадщини померлого чоловіка [PERSON], в тому числі обовязкової частки на підставі ст.. 1241 ЦК України, відмовилась дружина спадкодавця [PERSON], що підтверджується її заявою від 07 липня 2016 року, посвідченої секретарем Софіївської сільської ради [PERSON], реєстровий номер 12. У відповідності до ч. 5, 6 ст.1273 ЦК України, відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Відповідно до ч.2 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Щодо спадкового майна померлого [PERSON] 12 січня 1995 року, згідно з розпорядженням від 12.01.1995 року № 741, Орган приватизації державного житлового фонду ЕМКСГП «Софієвський» видав Свідоцтво про право власності на житло (номер в реєстровій книзі 65с-741) [PERSON] (чоловік, спадкодавець), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син) та [PERSON] (донька, позивачка), за адресою: село Софіївка, вул.. 28 червня 54, де по сьогоднішній день зареєстровані та проживають сторони. Відповідно до розробленого 03.10.2016 року технічного паспорту на будинок № 54 по вул..28 червня в селі Софіївка Білгород-Дністровського району, вказаний житловий будинок складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 102,3 кв.м., житловою площею 37,3 кв.м., літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «Г», «Д», «Е», гаражу літ. «Ж», вбиральні літ. «В», споруд № 2-4, № 6-10. 09 січня 2001 року [PERSON] отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 003088, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 117, згідно з яким йому передана земельна ділянка площею 0,25 га на території Софіївської сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на ? частку житлового будинку № 54 по вул..28 червня в селі Софіївка та земельну ділянку площею 0,25 га, що надавалась йому для обслуговування будинку. Ч. 1\~ст. 1296 ЦК України\~зазначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» № 7\~за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Проте, нотаріально отримати свідоцтво про право на спадщину позивачка не може з огляду на наступне. Приватизація будинку в 1995 році була здійснена порівну між членами сімї, а земельна ділянка на якій він розташований передана тільки батькові спадкодавцю, не порівну членам сімї. Тобто, належні сторонам частки будинку розташовані на земельній ділянці померлого. Успадковуючи ? частину будинку позивачка може лише успадкувати ? частину ділянки. У відповідності до пункту 10 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Спадкодавець може передавати за заповітом частину належної йому земельної ділянки, тоді інша частина цієї ділянки спадкується за законом. У разі коли спадкодавець заповів всю земельну ділянку або її частину іншим особам, які не успадковували нерухоме майно, то спадкоємці мають право на земельну ділянку, на якій розміщено нерухоме майно та на частину ділянки, яка є необхідною для його обслуговування, незалежно від змісту заповіту. За такими правилами здійснюється й перехід права на землю при спадкуванні права на частину нерухомого майна. За роз'ясненням Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.п.23, 24), свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладені обставини справи та аналізуючи вищенаведені норми законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані, доведені та спрямовані на захист її спадкових прав.

Outcome: approved