Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем з 03 серпня 2007 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 168. Від шлюбних відносин мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач працює тренером в спортивному клубі м. Київ та має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В підготовче засідання позивач не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач також не з'явився в підготовче засідання, але надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не згоден та просить розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає можливим в підготовчому засіданні ухвалити судове рішення . Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 03 серпня 2007 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 168, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а. с. № 5). Від шлюбних відносин мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. № 7). В даний час сторони разом не проживають, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вивчивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Такого висновку суд приходить з урахуванням того, що відповідач є батьком малолітньої дитини, але не надає допомоги на її утримання, чим порушує свій обов'язок як батька утримувати сина до досягнення ним повноліття, встановлений ст. 180 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє в Україні з 27 вересня 1991 року, «… держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей». За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак з урахуванням обставини, зазначених у ст. 182 СК України. Зі слів позивача відповідач працює тренером у спортивному клубі м. Київ, але неофіційно, а тому просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі. В свою чергу відповідач визнав позовні вимоги повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 гривень, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнена.

Outcome: approved