Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Одеської товарної біржі та просила визнати дійсним договір міни нерухомого майна від 30 травня 1997 року, укладеного на Одеській товарній біржі за № 20493 між [PERSON] , [PERSON] , від імені та в інтересах яких діяв [PERSON] , та [PERSON] , яка діяла від себе особисто та від імені неповнолітнього сина [PERSON] . Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 30 травня 1997 року між [PERSON] , [PERSON] , від імені та в інтересах яких діяв [PERSON] , з однієї сторони та [PERSON] , яка діяла від себе особисто та від імені неповнолітнього сина [PERSON] , з другої сторони, було укладено договір міни нерухомого майна №20493, за яким [PERSON] , [PERSON] передали, а [PERSON] , яка діяла від себе особисто та від імені неповнолітнього сина [PERSON] , прийняла у власність 451/1000 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка в цілому складається з чотирьох кімнат, загальною площею - 78.7 кв.м., корисно площею - 77.2\~кв.м., жилою площею - 58.4 кв.м.; 451/1000 частка складається з коридора 1, кухня 2, туалет 3; жилі кімнати - 9,10, жила площа двох кімнат - 28.9 кв.м. В свою чергу [PERSON] , яка діяла від себе особисто та від імені неповнолітнього сина [PERSON] , передала, а [PERSON] , [PERSON] прийняли квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 29.4 кв.м., корисною площею 28.6 кв.м., яка складається з однієї жилої кімнати площею 15,9\~кв.м. Договір зареєстровано в КП «ОМБТІ», про що зроблений запис в реєстраційній книзі за №908 стор.154 - кн193пр від 17.10.1997. Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року відкрито провадження по цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання з викликом сторін на 22 лютого 2021 року. У судове засідання 22 лютого 2021 року учасники справи не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, проти ухвалення рішення суду в заочному порядку не заперечували. Решта учасників до суду не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомляли. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено що, [PERSON] змінила прізвище після одруження з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 26.06.1998. 30 травня 1997 року між [PERSON] , [PERSON] , від імені та в інтересах яких діяв [PERSON] , з однієї сторони та [PERSON] , яка діяла від себе особисто та від імені неповнолітнього сина [PERSON] , з другої сторони, було укладено договір міни нерухомого майна №20493. Вказаний договір був укладений на Одеській товарній біржі та відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу» зареєстрований в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» реєстраційний номер №20493 від 30 травня 1997 року. Договір не був нотаріально посвідчений, проте право власності за позивачем було зареєстровано на Одеській товарній біржі, про що зроблений запис в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний номер №20493 від 30 травня 1997 року. Судом також встановлено, що умови договору сторонами були виконані повністю, тобто звільнили вказані квартири, обмінялися технічними паспортами та ключами від вказаних квартир. Також в матеріалах справи наявний лист КП «БТІ» ОМР №518510.72.20 від 08.09.2020, яким підтверджено, що станом на 31.12.2012 право власності на 451/1000 частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за « [PERSON] » і ще за однією фізичною особою, на підставі договору №20493 міни нерухомого майна, зареєстрованого Одеською товарною біржою 30.05.1997. Дата реєстрації 17.10.1997 запис в реєстровій книзі 193пр, стор.154 р.№908. Позивач не має змоги розпорядитись вищевказаною квартирою у зв`язку з відсутністю нотаріального посвідчення договору міни нерухомого майна №20493 від 30 травня 1997 року. Спірний договір був підписаний сторонами 30 травня 1997 року, тобто у період дії ЦК Української РСР 1963 року, то застосуванню підлягають саме норми вказаного\~Кодексу. На час укладення вищевказаного договору купівлі-продажу в травні місяці 1997 року позивачу не було відомо, що правочин у відповідності до ст. 47 Цивільного Кодексу Української РСР (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном як належний власник, що порушує його права. Відповідно до\~ст. 4 ЦК Української РСР у редакції 1963 року - цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод. В відповідності до\~ст. 41 ЦК Української РСР у редакції 1963 року угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності. Всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1999 році. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень до\~ЦК України від 16 січня 2003 р. ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 128 ЦК Української РСР у редакції 1963 року право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно ст.\~241,\~242 ЦК УРСР за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. До договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Згідно ст. 224 ЦК Української РСР у редакції 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. За\~ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2\~ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін відхилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У відповідності до\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного й

Outcome: approved