Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що проживала із відповідачем однією сім'єю у зареєстрованому шлюбі мотивуючи свої вимоги тим, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення. Від спільного проживання вони мають одну малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка перебуває на повному її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Позивач просила суд розірвати шлюб який був укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, а також стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок. В судове засідання позивач не зявилася, направила до суду телефонограму в якій просить змінити позовні вимоги в частині стягнення аліментів та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 21 серпня 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 25 квітня 2026 року Відповідач в судове засідання не зявився, проте надав до суду телефонограму в якій пояснив, що уточненні позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просить справу розглядати у його відсутність. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних встановлених фактів та відповідних їм правовідносинам. 07 жовтня 2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Іванівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №37, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від шлюбу сторони мають одну малолітніх дітей [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишається проживати разом із матірю. Шлюб сторін виявився невдалим, оскільки їхня сімя розпалася на ґрунті взаємних непорозумінь, у звязку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинені. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Дитина перебуває на повному утриманні у матері. З ч.1 ст.24 СК України вбачається, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч.1, 3 ст.88 ЦПК України вбачається, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивача. З п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. з відповідача в дохід держави. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя існує формально, примирення між подружжям неможливе, дитина перебуває на повному утримані позивача, тому є всі підстави для розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.

Outcome: approved