Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить суд розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 04 жовтня 2008 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем виконавчим комітетом Успенської селищної ради Лутугинського району Луганської області за актовим записом № 56. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок чого їхнє життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам її чоловіка. Сімейні відносини припинені з 2015 року. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про день час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, надала заяву я якій просила суд позовні вимоги задовольнити та розглянути справу без її участі (а.с.10, 21). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України. Надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та просив суд їх задовольнити (а.с. 22-23). В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим задоволенню по наступним підставах: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2008 року, виконавчим комітетом Успенської селищної ради Лутугинського району Луганської області, актовий запис № 56 (а.с.8). Сторони від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 12 серпня 2010 району виконавчим комітетом Успенської селищної ради Лутугинського Луганської області № 32 (а.с.9). Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін фактично припинені, сторони проживають окремо та спільне господарство не ведуть, на примирення не згодні, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згодна на примирення, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, та позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] бажає залишити прізвище « [PERSON] ». При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. Заходів до примирення подружжя суд не приймає, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved