Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що з 30 листопада 2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя вони зрозуміли, що в них різні характери та погляди на сімейне життя. Вважає, що сім'ю зберегти не можливо, а тому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. Судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала і пояснила, що примирення і відновлення сімейних стосунків неможливе. Тому, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 листопада 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис №163. Дітей від шлюбу не мають. Із пояснень сторін вбачається, що вони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Від примирення сторони відмовились. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки [PERSON] при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За правилами ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом встановлено, що при подачі позовної заяви до суду, позивачем [PERSON] згідно квитанції від 21 листопада 2014 року сплачено судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. ( а.с. 1), а тому, вимоги [PERSON] в частині стягнення судового збору підлягають до задоволення. Встановлені судом обставини підтверджуються: - ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER], виданого 13 січня 2014 року; - ксерокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 30 листопада 2013 року; - довідкою про склад сім'ї №406 від 10.12.2014 року; - іншими матеріалами справи.

Outcome: approved