Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. На обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 12.06.2006 року по 16.07.2016 року. Перебуваючи в шлюбі вони придбали: мотоблок (червоний) вартістю 7500 гривень; бензокосарка «Алко» вартістю 1200 гривень; бензопилу «Бригадир» (червона) вартістю 600 гривень; водяну станцію вартістю 200 гривень; кухню (верхня та нижні тумбочки +столєшніца) вартістю 2000 гривень; пральну машину «Сіменс» вартістю 1000 гривень; водонагрівач тітан вартістю 600 гривень; морозильну камеру вартістю 800 гривень; спальне ліжко, тумбочки та стінка вартістю 1100 гривень; дитячу стінку вартістю 2000 гривень; супутникову антену+тюнер+кабель вартістю 650 гривень; ремонт в будинку відповідача (шпаклівка, фарбування, зароблювання відкосів, встелення підлоги) вартістю 200 гривень; пластикове вікно вартістю 100 гривень; паркан вартістю 1300 гривень; бетономішалку М-1200 вартістю 1000 гривень; хлібопічку «Штайгер» вартістю 400 гривень; електричну мясорубка вартістю 100 гривень; соковижималку «Штайгер» вартістю 400 гривень; лінолеум вартістю 120 гривень; тюлі на 8 вікон по 6 м.кв/вікон вартістю 300 гривень; душову кабіну вартістю 1100 гривень; шпалери 12 рулонів вартістю 200 гривень; телевізор «Самсунг» вартістю 1100 гривень; мікрохвильову піч «Еленберг» вартістю 200 гривень; кухонний комбайн «Самсунг» вартістю 2000 гривень; автомобіль [NUMBER] 1986 р.в (право користування вартістю 10000гривень. Вказане майно зараз знаходиться у відповідача. На підставі вищенаведеного спільне майно вважає за правильне розподілити наступним чином, їй виділити: мотоблок (червоний); бензокосарка «Алко»; бензопилу «Бригадир»; пральну машину «Сіменс»; морозильну камеру; хлібопічку «Штайгер»; електричну мясорубку; соковижималку «Штайгер»; телевізор «Самсунг»; мікрохвильову піч «Еленберг»; кухонний комбайн «Самсунг» . Все інше майно виділити відповідачу та стягнути з відповідача на її користь різницю у вартості отриманого ним майна та його частки в сумі 27300 гривень. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, зазначивши, що відповідач та позивач мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO], які проживають з ним та перебувають на його повному утриманні. Внаслідок ведення аморального способу життя, позивач [PERSON] самоусунулася від виховання своїх дітей. З моменту укладення шлюбу вони весь час, за виключення перших кількох років, коли вони проживали у її батьків в с. Чабани, мешкали в будинку його батьків [PERSON] та [PERSON]. 03 червня 2010 року помер його батько [PERSON], а він набув права власності на ? частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в с. Олешин по вул. Л.Українки, 32/1. Відповідне право він зареєстрував в установленому законом порядку, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №30996152 від 17.08.2011 року. На сьогоднішній день, він прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті матері [PERSON], однак ще не отримав відповідного свідоцтва про право на спадщину Очевидно, що частина майна, вказаного позивачем [PERSON], яке нібито набуте ними у шлюбі та відноситься до їх спільної власності, не являється таким. До такого майна, зокрема відноситься: паркан; ремонт в будинку; пластикове вікно; лінолеум; тюлі; шпалери; клей, інші речі, які споживаються в процесі їх використання. Крім того частина речей придбавалася особисто його матірю для власних потреб: пральна машина; хлібопекарська та мікрохвильова пічка; морозильна камера; соковижималка. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувала у шлюбі з 12.06.2006 року по 16.07.2016 року. 22 грудня 2006 року народився [PERSON] та 28 червня 2009 року народилася [PERSON], батьками яких є: [PERSON] та [PERSON]. Перебуваючи в шлюбі [PERSON] та [PERSON] придбали: хлібопічку «Штайгер» вартістю 400 гривень; соковижималку «Штайгер» вартістю 400 гривень; електричну мясорубку 100 гривень; спальне ліжко, тумбочки та стінка вартістю 1100 гривень; бетономішалку вартістю 1000 гривень, бензопилу «Бригадир» вартістю 600 гривень , антену вартістю 650 гривень; телевізор вартістю 1100 гривень, мотоблок вартістю 7500; бензокосарку вартістю 1200 гривень; душову кабіну вартістю 1100 гривень; водонагрівач вартістю 600 гривень. Сторонами не оспорюється визначена в позовних заявах вартість майна. А тому суд вважає, що спільно нажите майно підлягає поділу. Також суд вважає, що не підлягає поділу дитяча стінка, оскільки вона придбана для користування дітьми. Крім того до суду не надано доказу тому, що сторонами по справі за спільні кошти було придбано: водяну станцію; кухню (верхня та нижні тумбочки +столєшніца); пральну машину «Сіменс»; морозильну камеру; пластикове вікно; паркан; лінолеум; тюлі на 8 вікон по 6 м.кв/вікон; шпалери 12 рулонів; мікрохвильову піч «Еленберг»; кухонний комбайн «Самсунг»; автомобіль «Фольцваген Б-2 д.н. [NUMBER] 1986 р.в. Також до суду не надано доказів тому, що за спільні кошти подружжя було здійснено ремонт в будинку відповідача. Згідно ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до п.23 Постанови пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.07 р. про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. При поділі майна подружжя, яке належить їм на праві спільної сумісної власності вважається, що частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначене шлюбним договором або домовленістю між ними. Крім того, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За наявності підстав, суд своїм рішенням може збільшити частку дружини, чоловіка, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (ст. 70 СК України). Враховуючи вищевикладене, а також, що з відповідачем залишилися проживати двоє неповнолітніх дітей, суд вважає, що слід виділити в особисту приватну власність [PERSON] спільно нажите майно: хлібопічку «Штайгер» вартістю 400 гривень; соковижималку «Штайгер» вартістю 400 гривень; електричну мясорубку 100 гривень; спальне ліжко, тумбочки та стінку вартістю 1100 гривень; бетономішалку вартістю 1000 гривень, бензопилу «Бригадир» вартістю 600 гривень , антену вартістю 650 гривень; телевізор вартістю 1100 гривень , а всього на суму 5350 гривень. Виділити в особисту приватну власність [PERSON] мотоблок вартістю 7500; бензокосарку вартістю 1200 гривень; душову кабіну вартістю 1100 гривень; водонагрівач вартістю 600 гривень, а всього на суму 10400 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 2525 гривень в рахунок різниці вартості майна подружжя та 172 гривні 90 копійок сплоченого судового збору.

Outcome: approved