Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначивши, що у неї на праві особистої власності є житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] . У її будинку прописаний, проведена реєстрація, сина її чоловіка, відповідача - [PERSON]. Але, фактично відповідач не проживає за даною адресою з січня 2012 року . На даний час місцем проживання відповідача є - [ADDRESS]. На даний час відповідач стоїть на реєстраційному обліку не за місцем фактичного проживання, а в її будинку. Також їй відомо про те, що відповідач отримав в банку кредит, погашати який не збирається. Але, в кредитному договорі зазначив адресу свого проживання - її будинку, в зв'язку з чим на її адресу надходять листи, телефонні дзвінки з вимогами погашення боргу. Крім того, на її адресу приходять повістки на ім'я відповідача, про виклики його до райвійськкомату. Дані обставини викликають у неї нервові розлади та погіршення стану здоров'я. Всі її намагання владнати проблему мирним шляхом ні до чого не привели.. Вона не може умовити відповідача самостійно виписатись з її житла. Реєстрація місця проживання відповідача в її будинку перешкоджає їй здійснювати своє право власності даним житловим приміщенням, розпоряджатися ним, оплачувати за природній газ, оплачувати комунальні послуги, оформити субсидію, проводити ремонти будинку і т.д. В зв'язку з чим просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будином, який розташований за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, повідомлявся належним чином про дату та час розгляду справи. На підставі ст.158 ч.2, ч.2 ст. 197 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін. Судове засідання проводиться без фіксації технічними засобами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований по [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу жилого будинку від 09.01.2002 р. В даному будинку зареєстрований [PERSON], що підтверджується домовою книгою для прописки громадян, які мешкають в будинку [ADDRESS].( а.с.7). Однак, фактично відповідач не проживає за даною адресою з 19.01.2012 року. В підтвердження того, що відповідач не мешкає у вказаному житловому приміщенні, позивач надала акт від 16 березня 2015 року складений депутатом Васильківської селищної ради , в тім, що [PERSON] прописаний по [ADDRESS] , але з 19.01.2012 року і по теперішній час по даній адресі не проживає .(а.с.5). На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Судом не встановлено наявності між сторонами угод про порядок користування жилим приміщенням. В статті ст.71 Житлового кодексу України зазначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад цей строк, його за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до вимог ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи те, що [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні понад два роки, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житлом, в зв'язку з чим, вимоги в зазначеній частині підлягають задоволенню. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»- зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по даній цивільній справі, а також враховуючи результат розгляду справи, а також те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved