Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 29.07.2020 року і до повноліття дитини тобто до [INFO] , та стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 9 600 грн. У обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що з 2006 року по 2017 рік вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від даних відносин [INFO] народилась дитина - [PERSON] . На даний час вона разом з дитиною проживає в Республіці Польща. З 2017 року відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду. Відповідач є працездатним і має можливість утримувати дитину. Вважає, що аліменти в розмірі 3000 грн. зможуть забезпечить належний рівень життя неповнолітньої дитини. Крім того, просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 9600 грн. Відповідач надав до суду відзив на позов відповідно до змісту якого зазначив, що не заперечує факт того що з він спільно проживав з позивачкою і від спільного проживання мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Вважає, що з нього не можуть бути стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки він має постійне місце обліку у центрі зайнятості, де отримує допомогу по безробіттю, тобто має регулярний офіційний дохід. Отже аліменти з нього мають бути стягнуті у частці від його доходу. Крім того, на даний час він проживає разом із батьком, який є пенсіонером та страждає на низку захворювань у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. В лютому 2020 року він за станом здоров`я був вимушений звільнитися з ТОВ «НДІ Укргіпросталь» та стати на облік до центру зайнятості. Розмір допомоги по безробіттю складає 4373, 68 грн. на місяць, отже позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 3000 грн. не враховують дійсний розмір його доходу, а відтак суперечать засадам розумності, добросовісності та справедливості. Крім того, просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, оскільки розмір заявлений у позові 9600 грн. не відповідає складності виконаних адвокатом робіт, оскільки позов про стягнення аліментів є найменш складною справою у судовій та адвокатській діяльності і не потребує значного часу для підготовки, вивчення документів та вчинення дій для його подачі. Адекватною сумою витрат на правову допомогу є 500 грн. Представником позивача до суду надана відповідь на відзив де він зазначив, що допомога по безробіттю є тимчасовим доходом і її не можна ототожнювати з постійним доходом і відповідно призначати розмір аліментів у частці від тимчасової допомоги, розмір якої є змінним і виплата якої залежить від добросовісного відвідування в ЦЗ. Крім того, відповідач з 2017 року в добровільному порядку жодної матеріальної допомоги не надав, звільнився із добре оплачуваної роботи за станом здоров`я, однак відповідно до довідки, обмеження за станом здоров`я є тимчасовими терміном на 3 місяці. Його захворювання не є професійним. Відповідачем не надано довідки про розмір пенсії батька та доказів надання останньому фінансової допомоги. Крім того, винагорода (гонорар) адвоката 800 грн. за годину було погоджено між [PERSON] та адвокатом в угоді та відповідає обсягу часу і роботи що вимагалась для належного виконання доручення. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов. Пояснив, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн., оскільки на даний час він не працює перебуває на обліку у центрі зайнятості і його дохід становить 4373, 68 грн. В частині стягнення судових витрат позов визнає в розмірі 500 грн. Суд, вислухав сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що сторони з 2006 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Під час спільного проживання у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] (а.с. 9) З 2017 року сторони спільно не проживають. Позивач з дитиною проживає у Республіці Польща. Відповідачем було надано дозвіл на виїзд дитини за кордон. Як зазначала позивачка у позові та не заперечував відповідач в судовому засіданні, з 2017 року дитина знаходиться на утриманні матері, жодної матеріальної допомоги на утримання дитини відповідачем не надавалось. Відповідно до довідки від 30.07.2020 року [PERSON] навчається у Початковій школі № 1 ім. Яна Павла ІІ в Клодаві, Польща (а.с. 19). Правовідносини між сторонами регулюються СК України. Суд відзначає, що батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд виходить з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків з догляду та матеріального забезпечення власних дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових кошті; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. (ч. 2 ст. 182 ЦПК України ) Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Вирішуючи питання про можливість стягнення аліментів із відповідача на утримання його неповнолітньої дитини, судом встановлено, що відповідач на час ухвалення рішення є працездатним, не має інвалідності, не працює, перебуває на обліку в Центрі зайнятості де отримує 4373,68 грн. (а.с. 31). Відповідач іншої сім`ї не має, проживає спільно з батьком пенсіонером. Доводи відповідача про те, що він допомагає утримувати батька жодним належним доказом не підтверджені. Довідки про розмір пенсії батька відповідача суду не надано. Отже, суд вважає за можливе зобов`язати відповідача виплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн., щомісячно, до повнолітня дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Розмір аліментів визначено виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 04.08.2020 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат в розмірі 9 600 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, п. 1, ч, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами витрати на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України) Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4 ст. 137 ЦПК України) У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України) Відповідачем заявлено про зменшення розмір витрат на правову допомогу. Суд вислухав доводи відповідача враховуючи положення ч. 4 ст. 137 ЦПК України, вважає можливим зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 4000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial