Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, вимоги якого зменшила в ході судового розгляду ( а.с.84), у якому зазначає, що 23.10.2013р. вона з'ясувала, що в неї дома була відключена каналізація шляхом встановлення заглушки. Підставою для таких дій стала наявність заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. 25.10.2013р. позивач звернулась зі скаргами до КП «ПКВ» ЕМР та до міського голови м. Енергодар, але 13.11.2013р. отримала відповіді, якими КП «ПКВ» ЕМР підтвердило факт відключення, вважаючи його правомірним з посиланням на рішення виконавчого комітету ЕМР №148 від 20.05.2010р., а міський голова відмовився від розгляду скарги під приводом заборони втручання органів місцевого самоврядування в господарську діяльність суб`єктів господарювання. В наслідок порушення з боку відповідача її прав як споживача комунальних послуг, надання яких є безперебійним відповідно до чинного законодавства, просить стягнути з відповідача на свою користь завдану моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Завдану моральну шкоду обґрунтовує тим, що тривала перерва у наданні вказаних послуг зробила неможливим проживання у належній їй квартирі, що є порушенням одного з основоположних конституційних прав - права власності, та позбавило її нормального існування, яке при існуючому рівні розвитку цивілізації неможливе без користування водою та каналізацією. Вона змушена була протягом більше двох місяців щоденно витрачати додаткові зусилля для організації нормального життя, постійно потерпаючи від незручностей та неможливості зробити елементарні побутові дії ( помитися, помити посуд, зробити прибирання, приготувати їжу та ін.). Перерва у наданні послуг з водовідведення у житловому будинку, обладнаному централізованою системою водовідведення, спричинила затоплення квартири каналізаційними стоками, створила нестерпні умови проживання, які не відповідають вимогам санітарних норм та правил та загрожували її здоров'ю та здоров'ю оточуючих мешканців. В судове засідання позивач не з'явилась, просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, про що повідомила суд письмово. В судове засідання представник відповідача повторно не з'явився, до суду надійшла заява про відкладення судового засідання у зв'язку з неможливістю направити уповноваженого представника. Представник третьої особи у судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши заочне рішення. Дослідив матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 17.07.2014р. в адміністративній справі за позовом [PERSON] були визнані протиправними та скасовані рішення Виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 148 від 20.05.2010 року «Про вжиття заходів комунальним підприємством « Виробничий комбінат «Тепло - водоканал» по захисту цивільних прав у разі несплати населенням за комунальні послуги» та п.3 рішення Виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 167 від 29.05.2013 року «Про визначення виконавця житлово - комунальних послуг» в частині надання комунальному підприємству «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради дозволу використовувати та застосовувати у роботі рішення Виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 148 від 20.05.2010 року «Про вжиття заходів комунальним підприємством «Виробничий комбінат «Тепло - водоканал» по захисту цивільних прав у разі несплати населенням за комунальні послуги». Зазначена постанова суду ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.09.2014р. залишена без змін та набрала законної сили. Тобто, факт порушення з боку відповідача прав позивача, як споживача комунальних послуг, був встановлений судом і не підлягає доказуванню. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування завданої фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема, при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту продукції). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», до недоліків продукції ( зокрема, послуг) відноситься будь - яка невідповідність продукції вимогам нормативно - правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником ( виконавцем, продавцем). Суд погоджується з доводами позивача, що внаслідок неналежної якості послуг з водовідведення їй була завдана моральна шкода. З урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнала позивач, їх тривалості, змушених змінах у її життєвих стосунках, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved