Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти на своє утримання на час навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, щомісячно, до досягнення нею 23 років. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позову позивач зазначила, що є рідною донькою відповідача і навчається у Харківському національному економічному університеті ім. Семена Кузнеця, на денній формі навчання. У зв'язку з навчанням вона не працює, навчається за контрактом і плата за навчання за 1 рік становить 11240,00 грн., а тому потребує матеріальної допомоги від батька на своє утримання. Відповідач працює слюсарем в ТОВ «Уренгой буріння» в м. Новий Уренгой [PERSON] Федерації і може надати їй матеріальну допомогу на період навчання, але добровільно допомоги не надає, у зв'язку з чим, вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій позов підтримала і просила провести розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився. Враховуючи, що він є громадянином [PERSON] Федерації і проживає в [INFO] [PERSON] Федерації, судом відповідно до Мінської Конвенції про правову допомогу і правовідносинах по цивільних, сімейних і кримінальних справах було направлено компетентному суду [PERSON] Федерації два пакета документів, а саме: копії позовної заяви, повідомлення про день судового засідання, доручення про вручення документів, підтвердження про вручення документів і доручення про проведення окремих процесуальних дій. Згідно з повідомленням Прохоровського районного суду Бєлгородської області документи не вручені у зв'язку з тим, що [PERSON] в с. Шахово Прохоровського району Бєглородської області не проживає. Довідкою Шаховського сільського поселення муніципального району «Прохоровський район» №242 від 29.10.2018 року повідомлено, що [PERSON] зареєстрований на території с. Шахово, вул. І.Ф.Гнездилова б.6, але фактично за місцем реєстрації не проживає, місце його перебування не відомо. Відповідно до статті 1 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, укладеної у м. Мінську 22.01.1993 та ратифікованої Верховною Радою України 10.11.1994 р. громадяни кожної із її держав-учасниць (далі - договірні сторони), а також особи, що проживають на їхніх територіях, користуються на території всіх інших договірних сторін по відношенню до своїх особистих і майнових прав таким самим правовим захистом, як і власні громадяни даної договірної сторони. Відповідно до ст. 13 даної Конвенції документи, що на території однієї з договірних сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Документи, що на території однієї з договірних сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших договірних сторін доказовою силою офіційних документів. Відповідно до ст.15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, приєднання України до якої відбулося 19.10.2000 року і яка набула чинності 01.12.2001 року, кожна Договірна Держава може заявити, що суддя може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови: документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави. Статтею 9 Конституції України\~передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Враховуючи, що Красноградським районним судом Харківської області були виконані усі вищевикладені умови, суд вважає можливим розглянути справу і постановити рішення. Згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. \~ \~ \~ \~Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] [INFO] є рідною донькою відповідача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.15). Відповідно до довідки з навчального закладу №32/3661 від 01.06.2018 року [PERSON] з 01.09.2017 року навчається на факультеті консалтингу і міжнародного бізнесу Харківського національного економічного університету імені [PERSON], на денній формі навчання, термін навчання до 30.06.2021 року (а.с.12). Навчання відбувається на контрактній основі, вартість навчання становить 11240,00 на рік, що підтверджується копією договору про надання освітніх поослуг №2017.01.291.010.6.01.035 від 12.08.2017 року (а.с.9). \~ \~ \~ \~Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1 ) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 - 2 ) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20\~Постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачено, що\~\~обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За таких обставин суд вважає, що позивачка, навчаючись на денній формі навчання, має право на утримання від батька на період навчання, так як не працює і потребує коштів на оплату навчання, придбання одягу, підручників, продуктів харчування, а відповідач працює і має змогу надавати матеріальну допомогу доньці. Розмір аліментів, які просить стягнути позивачка, у виді 1/4 частини від доходів відповідача щомісяця, суд вважає справедливим, враховуючи її інтереси і потреби, та достатнім для її гармонійного розвитку. \~ При цьому аліменти стягуються лише на період навчання, тобто аліменти слід стягувати до закінчення позивачкою навчання 30.06.2021 року, а не до досягнення нею 23 років. \~ \~ \~ \~Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768,40 гривень, від сплати якого позивачка звільнена. \~ \~ \~ \~На основі викладеного,

Outcome: partial