Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником вищевказаного будинку. Відповідач зареєстрований в будинку, проте з 2009 року там не проживає та добровільно із реєстраційного обліку не знімається, чим створює їй перешкоди як власнику будинку в користуванні та розпорядженні нерухомим майном. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, судова повістка повернулася до суду за відсутністю адресата за місцем проживання, що відповідно до ст. 128 ЦПК України вважається таким, що про час та місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 15.01.1999 року (а.с.6). В даному будинку з 24.11.2005 року зареєстрований відповідач по справі [PERSON], [INFO] (копія довідки Старостинського округу № 11 виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 02-30/469 від 27.11.2018 року - а.с. 7, та довідка відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Київській області від 07.12.2018 року - а.с.18). Проте з 2009 року відповідач в будинку не проживає, що підтверджується поясненнями представника позивача та копією акту обстеження матеріально-побутових умов сім?ї (а.с.8). Статтею 41 Конституції України та ст. 319 ч. 1 ЦК України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Стаття 71 ч.1 ЖК України визначає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім?ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тобто власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім?ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Враховуючи те, що відповідач не є членом сім?ї позивача тане відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, в житловому будинку не проживає близько десяти років, але зареєстрований у ньому і тим самим чинить перешкоди позивачу у вільному користуванні та розпорядженні своєю власністю, зокрема в отриманні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved