Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права на частку в спільному майні подружжя, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи вимоги тим, що 19.05.2008 року помер її чоловік, [PERSON], з яким позивач з 23.10.1965 року перебувала в зареєстрованому шлюбі. В 1969 році вона з чоловіком за спільні кошти та спільною працею збудували житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами № 56 по вул. Набережна в смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, а тому позивач вважає, що їй, як пережилому подружжю, належить 1/2 частка вказаного житлового будинку. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] являються його дружина та діти: позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] 23.01.1998 року померлий спадкодавець склав заповіт, яким все своє майно заповів своїй дочці [PERSON]. Відповідно до діючого законодавства України, непрацездатна вдова спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з спадкоємців у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Таким чином, частка позивача в спадковому майні складає 1/8. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли позивач та відповідач [PERSON], так як постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на частину будинку позивач не має можливості, так як померлий спадкодавець за життя не отримав правовстановлюючий документ на будинковолодіння. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, надали суду заяви, в яких просять справу розглянути в їх відсутність, позов підтримують, змін та доповнень не мають, просять позов задоволити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких просять справу розглянути в їх відсутність, оскільки позов [PERSON] визнають та не заперечують проти його задоволення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.10.1965 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.7). В шлюбі у подружжя народилися діти: [PERSON] (а.с.8) та [PERSON], яка 26.03.1983 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Кричфалуший» (а.с.9). 23.01.1998 року [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений секретарем Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 8, яким на випадок своєї смерті все своє майно заповів своїй дочці [PERSON] (а.с.11). 19.05.2008 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 110868 від 19.05.2008 року (а.с.6). Як вбачається з довідки Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 367 від 05.02.2014 року, [PERSON] з 18.08.1976 року по день своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.18). Згідно технічного паспорту на житловий будинок № 56 по вул. Набережна в смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, виготовленого КП «ВООБТІ» 18.03.2014 року, користувачем вказаного обєкта нерухомості являється [PERSON] (а.с.13 - 17). Спадкоємець першої черги за законом після смерті [PERSON] [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняла, відмовилася від її прийняття на користь матері позивача [PERSON] (а.с.10). Згідно повідомлення Вінницької районної державної нотаріальної контори, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку будиноковолодіння, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нього (а.с.20). Відповідно до ст. 70 ч.1 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ч.1 с. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Стаття 1261 ЦК України зазначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. За даних обставин суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved