Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки майна в натурі 1/2 частини домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] . та визнання права власності на частину вищезазначеного домоволодіння з покликанням на те, що їй на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS] частина належить відповідачу [PERSON] , який перешкоджає їй у користуванні житловим будинком, між ними постійно виникають спори про порядок користування та володіння спільним майном. Через наявний конфлікт вона не може виділити свою частку будинку, який фактично складається з двох окремих домоволодінь, а саме: квартири [ADDRESS] (другий поверх [ADDRESS] заг. [ADDRESS] . 122,7 [ADDRESS] , яка перебуває у її користуванні та квартири [ADDRESS] ( [ADDRESS] ), заг пл. 106,5 [ADDRESS] . [ADDRESS] ., яка перебуває у фактичному користуванні [PERSON] , а також приміщення підвалу, заг.пл. 99,3кв.м., який знаходиться у їх спільному володінні. Зазначає, що вона в установленому законом порядку набула право власності на частину спірного житлового будинку, не може бути позбавлена цього права чи обмежена у його здійснені, бажає користуватись належною їй власністю, а відповідач перешкоджає їй у цьому, тому просить виділити в натурі належну їй частку майна, що є у спільній частковій власності. У відзиві на позовну заяву [PERSON] позов заперечив як безпідставний та зазначив, що будинковолодіння по [ADDRESS] було збудоване впродовж 1936-37р.р. [PERSON] та її чоловіком і належало їм на праві особистої власності. У 1952р. [PERSON] , яка не в стані була відремонтувати пошкоджений у 1944р. другий поверх будинку, віддала його безкоштовно Перемишлянському комунгоспу, а у 1987р. ця частина житлового будинку, тобто 2-й поверх, оскільки про підвал мова не йшла, була куплена [PERSON] Видаючи свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 03.04.2000р. нотаріусом не було взято до уваги те, що 1/2 ідеальна частка будинку [ADDRESS] є лише від першого і другого поверхів і визначено цю частку з врахуванням підвалу при цьому не взято до уваги приміщення горища. Як видно з договору купівлі-продажу предметом договору був 2-й поверх будинку і виконком Перемишлянської міської ради продав а [PERSON] придбала другий поверх будинку [ADDRESS] , що і становить 1/2 частку будинковолодіння, що підтверджується і рішенням виконкому Перемишлянської районної ради №336 від 16.10.1987р., де зазначено, що дозволяється продати 2-й поверх будинку [ADDRESS] . Таким чином, скориставшись тим, що у свідоцтві на право на спадщину за заповітом зазначено 1/2 будинку [ADDRESS] , позивачка намагається встановити і право власності на підвальні приміщення, які спадкодавцем придбані не були. У відповіді на відзив [PERSON] також зазначила, що правомірність набуття нею 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] вже була предметом судового розгляду, а саме за позовом [PERSON] до неї про визнання неправомірними дій посадових осіб, визначення частково недійсними рішень міськвиконкому, договорів купівлі-продажу, свідоцтва про право на спадщину та реєстраційних свідоцтв про право власності на частину будинку, встановлення права власності на частину будинку та про примус до виправлення правовстановлюючих документів, в задоволенні якого [PERSON] було відмовлено та в ході розгляду справи встановлено, що вона є власником 1/2 частини будинку [ADDRESS] і право власності набуте нею у встановленому законом порядку, а тому має право на виділ у натурі належної їй частки спірного житлового будинку у тому числі і приміщення підвалу. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, проте представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги про виділ 1/2 частини домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] . та визнання права власності на частину вищезазначеного домоволодіння підтримав, а вимогу про виділення в натурі в користування [PERSON] . частини земельної ділянки та встановлення порядку користування земельною ділянкою, просив залишити без розгляду. В судове засідання відповідач не з`явився, проте належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи, подане клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відпустці, суд не розцінює як таке клопотання заявлене з поважних причин. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та перевіривши їх доказами, на які покликаються сторони та мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення із наступних підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду свідоцтва про право на спадщину за заповітом АВІ№873324 від 03.04.2000р. вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: 1/2 ідеальної частини житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . і належить померлій згідно Договору купівлі-продажу, посвідченого Перемишлянською ДНК 22.11.1989р. за реєстровим №1507 та зареєстрованого у Золочівському МБТІ 28.03.1990р. під реєстровим №80 в реєстрову книгу №1, є [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про зміну імені [NUMBER] - [NUMBER] від 23.10.2014р., [PERSON] , [INFO] , 23.10.2014р. змінила ім`я на [PERSON] , актовий запис №21. Відповідно до спадкового договору ВВВ№037525 від 13.02.2004р. укладеного між [PERSON] та [PERSON] та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25933904 від 22.04.2010р. вбачається, що [PERSON] належить на праві спільної часткової приватної власності 1/2 частка житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Покликання відповідача на те, що [PERSON] придбала лише другий поверх будинку [ADDRESS] , що і становить 1/2 частку будинковолодіння, і підвальні приміщення в цю частку не входять, спростовується рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 24.01.2006р. по цивільній справі за позовом [PERSON] до Перемишлянської міської ради. Перемишлянської держнотконтори, [PERSON] , про визнання неправомірними дій посадових осіб, визнання частково недійсними рішень міськвиконкому, договорів купівлі-продажу, свідоцтва про спадщину та реєстраційних свідоцтв про право власності на частину будинку, встановлення права власності на частину будинку та про примус до виправлення правовстановлюючих документів, яке залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 23.10.2006р., і набрало в законної сили. Відповідно до вищезазначеного рішення встановлено, що [PERSON] , яка в подальшому уклала спадковий договір з відповідачем [PERSON] та [PERSON] (тепер [PERSON] ), є власниками по 1/2 будинку [ADDRESS] . Право власності на частини домоволодіння набуте ними у встановленому законом порядку, фактів неправомірності чи фальсифікації рішень і правовстановлюючих документів на домоволодіння Перемишлянською міською радою не встановлено. Згідно положень до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №130736285 від 13.07.2018р. та технічного паспорта вбачається, що житловий будинок по [ADDRESS] складається з 8-ми житлових кімнат, 3-х кухонь, 2-х ванн, 2-х туалетів, 2-х кладових, 2-х коридорів, 2-х сходових кліток та 8-ми приміщень підвалу, зокрема: підвалу заг. пл. 100,9 кв.м., з яких: - сходова клітка, літ. І 13,0кв.м.; підвал, літ ІІ 6,5 кв.м.; підвал, літ ІІІ 18,2 кв.м.; підвал, літ ІV 16,7 кв.м.; коридор літ.V 4,4 кв.м.; підвал, літ VІ 15,8 кв.м.; підвал літ VІІ 25,2 кв.м.; підвал літ VІІІ 1,1 кв.м. 1 поверху заг. пл. 109,7 кв.м., з яких: - сходова клітка, літ. І 14,6 кв.м.; житлова кімната, літ. 1-1 13,4 кв.м.; житлова кімната, літ. 1-2 6,2 кв.м.; житлова кімната, літ. 1-3 23,0 кв.м.; житлова кімната, літ. 1-4 17,6 кв.м.; - коридор, літ. 1-5 5,1 кв.м.; суміщений санвузол, літ. 1-6 3,2 кв.м.; кладова, літ. 1-7 6,8 кв.м.; кухня, літ. 1-8 10,3 кв.м.; туалет, літ. 1-9 2,0 кв.м.; кухня, літ. 1-10 7,5 кв.м. 2 поверху заг. пл. 120,76 кв.м., з яких: - балкон, літ. І 1,56 кв.м.; сходова клітка, літ. ІІ 10,1 кв.м.; коридор, літ. 2-1 5,3 кв.м.; житлова кімната, літ. 2-2 12,9 кв.м.; житлова кімната, літ. 2-3 21,6 кв.м.; житлова кімната, літ. 2-4 21,2 кв.м.; житлова кімната, літ. 2-5 18,8 кв.м.; суміщений санвузол, літ. 2-6 9,1 кв.м.; кухня, літ. 2-7 14,7 кв.м.; лоджія, літ. 2-8 5,5 кв.м. Відповідно до висновку експерта №003/19 від 18.02.2019р. за результатами проведення будівельно-технічної експертизи запропоновано три можливі варіанти розподілу (виділу) в натурі житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] між власниками [PERSON] та [PERSON] у відповідності до часток, наближених до ідеальних з яких, на думку суду, найбільш компромісним є варіант №1 за яким: [PERSON] пропонується виділити наступні приміщення житлового будинку [ADDRESS] : по підвалу всього 56.05 кв.м., з яких: - частина сходової клітки, літ. І ( в т.ч. частково під запланованою перегородкою) 9,55кв.м.; - коридор, літ V 4,4 кв.м.; - підвал, літ VІ 15,8 кв.м.; - підвал літ VІІ 25,2 кв.м.; - підвал літ VІІІ 1,1 кв.м.; по 1 поверху всього 104,0 кв.м., з яких: - частина сходової клітки, літ. І 8,9 кв.м.; - житлова кімната, літ. 1-1 13,4 кв.м.; - житлова кімната, літ. 1-2 6,2 кв.м.; - житлова кімната, літ. 1-3 23,0 кв.м.; - житлова кімната, літ. 1-4 17,6 кв.м.; - коридор, літ. 1-5 5,1 кв.м.; - суміщений санвузол, літ. 1-6 3,2 кв.м.; - кладова, літ. 1-7 6,8 кв.м.; - кухня, літ. 1-8 10,3 кв.м.; - туалет, літ. 1-9 2,0 кв.м.; - кухня, літ. 1-10 7,5 кв.м.; Загальна площа приміщень (з врахуванням площі під печами), а також елементи, які пропонуються [PERSON] : в підвалі 56,05 кв.м., на першому поверсі 104,0 кв.м., сходи літ. «а». [PERSON] пропонується виділити наступні приміщення житлового будинку [ADDRESS] : по підвалу всього 44.85 кв.м., з яких: - частина сходової клітки, літ. І ( в т.ч. частково під запланованою перегородкою) 3,45кв.м.; - підвал, літ ІІ 6,5 кв.м.; - підвал літ ІІІ 18,2 кв.м.; - підвал літ ІV 16,7 кв.м.; по 1 поверху всього 5,7 кв.м., з яких: - частина сходової клітки, літ. І 5,7 кв.м.; по 2 поверху всього 119,2 кв.м., з яких: - сходова клітка, літ. ІІ 10,1 кв.м.; - коридор, літ. 2-1 5,3 кв.м.; - житлова кімната, літ. 2-2 12,9 кв.м.; - житлова кімната, літ. 2-3 21,6 кв.м.; - житлова кімната, літ. 2-4 21,2 кв.м.; - житлова кімната, літ. 2-5 18,8 кв.м.; - суміщений санвузол, літ. 2-6 9,1 кв.м.; - кухня, літ. 2-7 14,7 кв.м.; - лоджія, літ. 2-8 5,5 кв.м. Загальна площа приміщень (з врахуванням площі під печами), а також елементи, які пропонуються [PERSON] : в підвалі 44,85 кв.м., на першому поверсі 5,7 кв.м., на другому поверсі 119,2 кв.м.; балкон літ. «б». При цьому варіанті розподілу житлового будинку необхідно провести наступні ремонтно-будівельні роботи: - влаштувати перегородку в приміщенні підвалу літ.І з метою його розподілу на 2 частини; - замурувати дерев`яний проріз між приміщеннями літ ІV та V; - влаштувати відновити дверний проріз з ніші між приміщеннями літ. ІІІ та літ. ІV; - з наявного віконного отвору приміщення літ. ІІ влаштувати дверний проріз з входом в підвал. Дані роботи по переплануванню приміщень житлового будинку виконуються спільно, у зв`язку із чим їх вартість не розраховувалась. За збільшення своєї частки при варіанті розподілу №1 житлового будинку по [ADDRESS] . [PERSON] належить сплатити [PERSON] 24911 грн. У силу приписів ст.41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст.356 ЦК України). Статтею 357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до положень ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи із змісту норм статей 183, 358, 364, 379, 380. 382 ІЖ України, виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Як роз`яснено в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Отже, визначальним для виділу частки в домоволодінні (поділу будинку в натурі), який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки будинку (поділу будинку) відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи виділ частки, повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. (постанова Верховного Суду від 30.05.2018р. у справі № 1622/16834/12.) Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вищевикладене, те, що позивач [PERSON] є власником 1/2 ідеальної частини спірного житлового будинку по [ADDRESS] , має право та бажає виділити у натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності, а відповідач [PERSON] перешкоджає їй у користуванні частиною майна, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та поділити в натурі між [PERSON] та [PERSON] житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved