Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] (далі - відповідач), з вимогою позбавити його батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] . Позивач обґрунтовує свій позов тим, що у період з серпня 2003 по квітень 2010 дочка позивача [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем. Під час їх шлюбу в подружжя народилися двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 18.03.2010 зазначений шлюб було розірвано. Згодом [PERSON] , уклала шлюб з іншим чоловіком взявши його прізвище, а її діти проживали з нею та перебували на її утриманні. [INFO] [PERSON] померла, а її діти залишилися проживати разом з позивачем. Як зазначається у позові відповідач, протягом вищевказаного періоду, життям своїх дітей не цікавився, не брав участі у їх вихованні та матеріальної допомоги їм не надавав. Крім того, відповідач має велику заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей. Також відповідач, протягом 2011 по 2014 роки, неодноразово був судимий за вчинення злочинів. Зокрема, останнім вироком Вінницького міського суду від 31.07.2014 відповідача було засуджено до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Позивач вважає, що розірвання шлюбу між відповідачем та її покійною дочкою, за наявності у них спільних неповнолітніх дітей та за окремого їх проживання, не позбавляє відповідача виконання батьківських обов`язків, щодо його дітей, а ухилення від них може призвести до позбавлення батьківських прав. На підтвердження вказаних обставин позивачем подано суду: копії свідоцтва про укладення шлюбу та про його розірвання між дочкою позивача та відповідачем; свідоцтва про народження їх дітей; свідоцтва про смерть; повідомлення від дирекції школи; повідомлення від медичного закладу за місцем проживання дітей; довідку від РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській обл.; письмові свідчення свідків [PERSON] та [PERSON] ; заяву [PERSON] ; довідки від органів місцевого самоврядування за місцем проживання відповідача та за окремим місцем проживання його дітей; копії вироків судів відносно відповідача. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 23.03.2020 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також на задоволення клопотання позивача судом було витребувано від Служби у справах дітей Оратівської РДА висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей [PERSON] та [PERSON] . На виконання вищезазначеної ухвали суду від Оратівської РДА надійшов висновок №01-51/2953 від 11.12.2019, згідно якого вирішено за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідач, через свого представника, подав до суду відзив на позов, у якому заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. Відповідач вважає позов необґрунтованим і безпідставним, а вказані у ньому докази характеризують у минулому особистість відповідача та не мають ніякого відношення до його прав та обов`язків як батька. Відповідач, після розірвання шлюбу із дочкою позивача та матір`ю його дітей, не став сперечатися щодо місця проживання дітей з їх матір`ю. Не дивлячись на обставини, які склалися у його житті, все ж таки його гроші на утримання дітей надсилала мати відповідача. За домовленістю відповідача з його колишньою та нині покійною дружиною, було досягнуто спільної згоди щодо їх спільних батьківських обов`язків відносно дітей, які і раніше не влаштовували позивача. Крім того, за життя [PERSON] діти кожного року відвідували батьків відповідача, про що останні можуть підтвердити. Однак після смерті колишньої дружини, її матір`ю позивачем та останнім чоловіком [PERSON] постійно чинився опір у дозволі на спілкуванні з дітьми. Відповідач та його батьки неодноразово отримували погрози від вищевказаних осіб і втілення їх у життя, якщо батьки відповідача не залишать у спокої дітей, у зв`язку з чим були звернення до правоохоронних органів. Відповідач вважає підставність поданого позивачем позову лише бажанням грошей, водночас зазначає, що таких позовних вимог за життя його колишньої дружини, після їх розлучення, до нього не заявлялося. Зрештою, письмові докази, на підтвердження яких позивач обґрунтовує свою вимогу, є неналежними та недопустимими, оскільки видані посадовими особами в супереч наданих їм повноважень. На підтвердження вказаних обставин відповідачем подано суду: заяву матері відповідача [PERSON] про вчинення відносно неї злочину з боку останнього чоловіка покійної дружини [PERSON] ; скаргу на незаконні дії Начальника служби у справах дітей Вінницької обл. Крім того, представником відповідача була подана заява про допит у судовому засіданні свідків на підтвердження ними обставин, викладених у відзиві. Позивач відповіді на відзив не подала. До суду було подано заяву від гр. [PERSON] про залучення його до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, яку мотивовано тим, що він був одружений з покійною [PERSON] , і що після розірвання її шлюбу з відповідачем, вони спільно з її дітьми від попереднього шлюбу проживали разом, і після її смерті діти продовжують з ним проживати, а меншу дочку [PERSON] він має намір удочерити. Ухвалою суду від 10.09.2020 заяву [PERSON] задоволено та залучено його в якості третьої особи у справі. Ухвалою суду від 17.09.2020 задоволено клопотання представника відповідача та витребувано від Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області прийняте рішення по заяві [PERSON] про вчинення відносно неї злочину з боку останнього чоловіка колишньої, нині покійної дружини відповідача [PERSON] . На виконання вищезазначеної ухвали суду від Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшла довідка про результати розгляду заяви [PERSON] , згідно якої вбачається відсутність у зазначеній події відомостей, які вказують на вчинення злочину відносно неї з боку [PERSON] . До судового розгляду спір між сторонами не врегульовано. Ухвалою суду від 08.10.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті, а також разом зі сторонами та особами, які беруть участь у справі викликано свідків [PERSON] та [PERSON] . Також викликано у судове засідання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] для допиту їх у присутності органу опіки та піклування. У судовому засіданні позивач зазначила, що останній раз бачила відповідача на похороні її дочки 10 років тому. Відповідач дійсно не платив аліменти на утримання його дітей, за що вироком суд щодо нього було призначено кримінальне покарання. Діти були у батьків відповідача останнього разу перед новим 2021 роком та після його настання підтримувався телефонний зв`язок. Представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволенні, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. У судовому засіданні відповідач зазначив, що цікавиться навчанням дітей, а старшому сину подарував телевізор, проте позивач та [PERSON] не дають спілкуватися з дітьми. Все ж дочка була у нього на новорічні свята у Києві. З сином він регулярно спілкується по телефону та допомогає у вирішенні побутових проблем. Раніше він не міг самостійно матеріально допомагати своїм дітям оскільки перебував у місцях позбавлення волі, однак на сьогоднішній день він заробляє на життя маючи власну справу ремонтуючи холодильне обладнання і може надалі допомагати своїм дітям. Представник відповідача підтримав позицію відповідача, заперечуючи протии позову. Представники органу опіки і піклування висловили думку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] засвідчили, що вони допомагають своїм онукам і знають про те, що вини були на новорічні свята у їх сина відповідача, який купував їм подарунки. Їм відомо, що відповідач спілкується зі своїми дітьми через телефонний зв`язок та цікавиться їх навчанням. Раніше, відповідач не міг у достатній мірі допомагати дітям так як знаходився в місцях позбавлення волі. Опитані у судовому засіданні неповнолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у присутності представників органу опіки та піклування, повідомили суду, що з батьком спілкуються, перебувають в нормальних відносинах та відвідували його та дідуся і бабусю. Останні допомагали дітям. Діти підтвердили своє постійне спілкування з відповідачем і взаємно обізнані з родом занять один одного. Втім діти під час свідчень у судовому засіданні пояснювали, що вони не заперечують щодо позбавлення свого батька батьківських прав, адже на їх мотивовану думку таке позбавлення забезпечить їх зміни місця проживання де їм комфортно і добре та припинить сварки між батьком та бабусею. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне. Позивач будучи матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої (а.с. 10), і відповідно будучи бабусею неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , у сім`ї якої вони проживають, має право звертатися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відносно відповідача. Згідно свідоцтва про одруження 16.08.2003 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (а.с. 11). Під час шлюбу у подружжя народилися двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 12-13). Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 18.03.2010 зазначений шлюб було розірвано (а.с. 14-15), а 13.04.2010 було видано свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 16). 13.07.2013 [PERSON] , уклала шлюб з іншим чоловіком [PERSON] взявши його прізвище (а.с. 17), а її діти проживали з нею та перебували на її з [PERSON] утриманні до 25.10.2019, що підтверджується довідкою виконкому Оратівської селищної ради (а.с. 26). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 18), а її діти залишилися проживати разом з [PERSON] , про що свідчить довідка виконкому Оратівської селищної ради (а.с. 27). Діти проживають з позивачем, яка є їх бабусею. Позивач у позові зазначає, що відповідач протягом вищевказаного періоду життям своїх дітей не цікавився, не брав участі у їх вихованні та матеріальної допомоги їм не надавав. Крім того, відповідач має велику заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей. В якості доказів щодо зазначених обставин надано повідомлення від дирекції школи, у якій навчаються діти, про те, що відповідач не цікавився їх навчанням з першого класу (а.с. 19), повідомлення від медичного закладу за місце проживання дітей, про те, що відповідач сімейного лікаря разом з дітьми не відвідував (а.с. 20), довідку від РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській обл., про те що відповідач, станом на 01.12.2019 мав заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей у сумі 111960,92 грн (а.с. 21). Також відповідач, протягом 2011 по 2014 роки, неодноразово був судимий за вчинення злочинів. Зокрема, останнім вироком Вінницького міського суду від 31.07.2014 відповідача було засуджено до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі (а.с. 33-35). Разом з тим, на виконання ухвали суду від 23.03.2020 Оратівською РДА надано висновок №01-51/2953 від 11.12.2019 згідно якого, посилаючись на вищевикладені обставини, вирішено за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 54 з обох сторін). Суд, з огляду на встановлені обставини, вирішуючи питання про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] , виходить з наступних норм права та мотивів їх застосування. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Як визначено у ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч.1 ст. 152 СК України). Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом пп. ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З аналізу зазначених правових норм видно, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом, з огляду на подані сторонами докази у цьому процесі та враховуючи їх свідчення у судовому засіданні та свідчення свідків встановлено, що у позивача, яка є бабусею дітей [PERSON] та [PERSON] існує конфлікт та неприязні відносини до їх батька - відповідача, якого вона хоче позбавити батьківських прав, позивачка активно вчиняє дії щодо «відчудження» батька. Однак такий конфлікт між сторонами не може бути підставою для обмеження прав батька і дітей у спілкуванні, а особливо враховуючи його бажання приймати участь у вихованні дітей, що сприятиме повноцінному вихованню дітей, їх розвитку і служитиме задоволенню психологічних потреб дітей, а позбавлення його права на таке спілкування може позбавити дітей родинних зв`язків, турботи та любові. Також позивачем не надано доказів на підтвердження доводів щодо неприязних відносин відповідача із своїми дочкою і сином. Крім того доказів, що відповідач може негативно впливати на фізичний та психологічний розвиток його дітей до суду також не подано. Ні позивач, ні органи опіки та піклування не надали суду доказів на підтвердження висновку про те, що участь відповідача як батька своїх дітей у спілкуванні та їх вихованні призведе до негативних наслідків. Суд враховує наданий Оратівською РДА висновок №01-51/2953 від 11.12.2019 згідно якого, вирішено за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей [PERSON] та [PERSON] , однак вважає його необґрунтованим і таким, що суперечить інтересам дітей на збереження зв`язків із батьком. В судовому засіданні встановлено, що відповідач періодично спілкується зі дітьми та надавав їм допомогу, однак вказана обставина залишена поза увагою органами опіки та піклування, що позбавляє висновок ознак достовірності та свідчить про упередженість по відношенню до відповідача. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на що, відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Однак, згідно ч. 6 згаданої статті суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Отже, з урахуванням встановлених обставин та зазначених норм права, суд дійшов висновку, що підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] не встановлені та їх наявність позивачем не доведена, а відтак в задоволенні позову слід відмовити. Суд, вважає за необхідне питання про розподіл судових витрат вирішити у іншому судовому засіданні, оскільки про їх наявність заявлено стороною відповідача. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed