Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в твердій грошовій сумі. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пояснила суду, що чоловік ухиляється від участі у витратах на утримання дитини, коштів добровільно не надає. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги, пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши та проаналізуваши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно роз'яснень, викладених в п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді прав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст.\~181,\~183,\~184 СК України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилася\~ дитина [PERSON] 19.01.2015 року. Діти перебувають на утриманні позивача [PERSON], що підтверджується довідкою Володимирецької селищної ради №2553 від 11.06.2015 року. Відповідач не працює та не має регулярного доходу, що підтверджується довідкою Володимирецької селищної ради №2554 від 11.06.2015 року та трудовою книжкою №511595. Частиною 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в\~межах своїх здібностей і фінансових можливостей\~умов життя, необхідних для розвитку дитини. Заявлений позивачем розмір аліментів в сумі 50,00 гривень щомісячно на кожну дитину, є значно меншим від встановленого ч. 2\~ст. 182 СК України\~мінімального розміру аліментів на одну дитину, однак він визначений нею виходячи з фінансових можливостей відповідача. Чинним законодавством не встановлено будь-яких заборон чи обмежень для призначення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі меншому ніж мінімальний розмір аліментів на одну дитину. Крім того, відповідно до ч. 3\~ст.184 СК України\~у випадку, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч. 2\~ст. 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved