Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу та визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2014 р., вони вели спільне господарство та були поєднані спільним побут. В 2015 р. відповідач придбав будинок у власність, в якому вони проживала однією сім`єю. За час спільного проживання з відповідачем, вона витрачала кошти на ремонт та облаштування будинку. Важає, що житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] є спільною власністю подружжя, у зв`язку з чим просила задовольнити позов. \~ \~ \~ \~У відзиві на позовну заяву, відповідач заперечив позовні вимоги. Зазначив, що проживав з позивачем з листопада 2014 р. по квітень 2017 р. Спірне будинковолодіння було надано йому органом місцевого самоврядування в приватну власність для особистого проживання та не було придбано за спільні з відповідачем кошти, не набут в результаті спільної праці. \~ \~ \~ \~У відповіді на відзив, позивач зазначив, що майно набуте подружжям за час шлюбу є спільною сумісною власністю, незважаючи на те, хто є набувачем нерухомого майна та на кого з подружжя дане майно зареєстроване. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 15.06.21 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 18.08.21 р. відкладено підготовче засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 07.09.21 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 05.10.21 р. відкладено розгляд справи на 19.10.21 р. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні заслухано позивача стосовно позовних вимог, просив позов задоволити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні заперечив позовні вимоги та просив відмовити в їх задоволенні. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні свідок [PERSON] - голова Крупецької сільської ради, який пояснив, що в 2016 р. на підставі рішення Крупецької сільської ради Рівненської області від 09.09.2016 р. відповідачу надано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинка, господарських споруд. Під час ухвалення рішення, сільська рада враховувала, що сторони проживають разом, спільного житла не мають, однак, потребують його. \~ \~ \~ \~Зазначив, що в спірному будинку проживав відповідач разом з позивачем, вони вели спільне господарство. На думку свідка, відносини, які склались між сторонами, свідчать, що сторони проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. Всі оточуючі сприймали їх як подружжя. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні оголошено перерву до 02.11.21 р. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не з`явились. \~ \~ \~ \~Разом з тим, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення не надсилав. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що відтверджується розпискою про виклик в суд. \~ \~ \~ \~На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ' \~ \~ \~ \~Розглянувши матеріали справи, суд враховує наступне. \~ \~ \~ \~З свідоцтва про вінчання вбачається, що 23.10.2014 р. [PERSON] та [PERSON] здійснили обряд вінчання в с. Олешки Херсонської обл. \~ \~ \~ \~Згідно довідок Крупецької сільської ради № 146 від 14.05.2021 р., № 335 від 02.09.21 р., [PERSON] проживала в [ADDRESS] з травня 2015 р. по травень 2021 р. Судом встановлено, що [PERSON] проживав за однією адресою з позивачем, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 01.07.2019 р. З пояснень свідка вбачається, що з 2015 р. сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, піклувались один про одного, вели спільне господарство та побут в [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що 27.08.2015 р. [PERSON] виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] . Рішенням Крумецької сільської ради Радивилівського р-ну Рівненської обл. № 86 від 09.09.2016 р. [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , площею 0,25 га кадастровий номер 5625881200:06:023:0004. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, житловий будинок загальною площею 59,4 кв.м, що розташований на земельній ділянці площею 0,25 га кадастровий номер 5625881200:06:023:0004, за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 01.07.2019 р., [PERSON] є власником житлового будинку, земельної ділянки площею 0,25 га у [ADDRESS] . Аналізуючи встановлені обставини справи, суд враховує наступні положення чинного законодавства. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, якщо від цього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Тобто, при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: довідки з місця проживання; свідчення свідків; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Подібна позиція викладена в Постанові КЦС ВС від 15.07.2020 року у справі №524/10054/16 (61-21748св18). З пояснень позивача та свідка вбачається, що сторони проживали в господарстві в [ADDRESS] з 2015 р. по травень 2021 р. Ці пояснення підтверджуються довідками Крупецької сільської ради № 146 від 14.05.2021 р., № 335 від 02.09.21 р. [PERSON] . Також, свідок пояснив, що сторони проживали, як подружжя, їздили в ротацію, після чого повертались в сімїю. Сторони вели домашнє господарство. Оточуючі сприймали їх як подружжя. З наданих позивачем дублікатів чеків АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що протягом 2015-2020 років [PERSON] систематично перераховувала кошти на картковий рахунок [PERSON] , Крім того, згідно квитанцій АТ КБ «Приватбанк», [PERSON] протягом 2017 р. по 03.10.21 р. перераховував кошти на рахунок позивача. Суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи належні та допустимі докази, у своїй сукупності доводять ту обставину, що з 2014 р. по 2021 р. сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Проживаючи спільно з позивачем понад п`ять років без реєстрації шлюбу, відповідач не спростував та не довів відсутності усталених відносин з останньою, що притаманні подружжю. Частиною 2 ст. 74 СК України передбачено, що на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню. Встановлено, що 27.08.15 р. відповідачем виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] . 17.10.2016 р. відповідчем зареєстровано право приватної власності на житловий будинок загальною площею 59,4 кв.м, що розташований на земельній ділянці площею 0,25 га кадастровий номер 5625881200:06:023:0004, за адресою: [ADDRESS] . З пояснень свідка вбачається, що врахоуючи подружні відносини сторін, нерухоме майно по [ADDRESS] було надана позивачу та відповідачу для спільного користування. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що спірний будинок придбаний сторонами за час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а тому, є спільним майном подружжя. Докази, які надані позивачем на підтвердження обставин позову, відповідачем не спростовані. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги що житловий будинок з надвірними господарськими спорудами є спільним майном майном подружжя, тому підлягає поділу між ними в рівних частках. З огляду на викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Суд враховує, що відповідач звільнений від оплати судового збору.

Outcome: approved