Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про збільшення розміру аліментів, мотивуючи це тим, що 13 травня 2011 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, який був розірваний рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2012 року. Від вказаного шлюбу 04 грудня 2011 року народився син [PERSON]. За рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області № 2207/1407/2012 від 17 липня 2012 року [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина в розмірі 200 грн., починаючи з 06 червня 2012 року до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] посилається на те, що на даний момент дитина хворіє, перебуває на відповідному обліку, потребує витрат на лікування, а тому просить змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі по 1000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікущомісячно. Позивачка уточнила свої позовні вимоги, просить стягнути зі [PERSON] аліменти в Позивачка [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вважає, що [PERSON] не має змоги сплачувати аліменти у сумі, про яку просить позивачка, однак не заперечує проти збільшення розміру аліментів з урахуванням матеріального становища та стану здоровя відповідача. Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 18 січня 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Ухвалою від 26 січня 2018 року відкрите провадження в справі за вказаним позовом. Ухвалою від 13 березня 2018 року закрите підготовче провадження у зазначеній справі. Враховуючи те, що обовязок батька утримувати дитину та його виконання регламентується главою 15 Сімейного Кодексу України, суд вважає за необхідне застосовувати до розглядуваних правовідносин правові норми, визначені у вказаній главі. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області № 2207/1407/2012 (провадження № 2/2207/442/2012) від 17 липня 2012 року зі [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання одної неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 200 грн. щомісячно, починаючи з 06 червня 2012 року і до його повноліття, що підтверджується копією зазначеного рішення, доданою до матеріалів справи, проти чого не заперечували відповідач та його представник. На підставі вказаного рішення був виданий виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у Ізяславському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується поясненнями позивачки, проти чого не заперечували відповідач та його представник. Неповнолітня дитина [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON], що підтверджується доданою до матеріалів справи довідкою Комунального підприємства «Житлосервіс» № 16410 від 26 грудня 2017 року, поясненнями позивачки, проти чого не заперечували відповідач та його представник. Згідно вимог ч. 1 ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно вимог ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Позивачка вказала, що на даний час дитина хворіє, перебуває на відповідному диспансерному обліку, відповідач являється працездатним, однак сплачує аліменти у розмір, який є значно нижчим від мінімального розміру, встановленого законом, тому [PERSON] просить стягнути зі [PERSON] аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Представник відповідача [PERSON] вказав, що відповідач на даний час ніде не працює, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією трудової книжки, стабільного доходу не має, хворіє, що підтверджується доданими до матеріалів справи епікрізами за 2010 рік, однак [PERSON] не заперечує проти стягнення зі [PERSON] аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини та батька, суд знаходить за доцільне змінити розмір стягуваних аліментів та стягнути зі [PERSON] аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує позицію позивачки, думку відповідача та інтереси дитини. Суд знаходить, що згідно вимог ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved