Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони проживали однією сім`є без реєстарції шлюбу. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її матеріальному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач вказує, що витрачає на утримання дитини близько 10000,00 грн. на місяць, у зв`язку із чим просить суд стягнути з відповідача аліменти на утриманні дитини в розмірі 5000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.07.2021 року провадження по справі відкрито. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.08.2021 року витребувано докази, необхідні для розгляду справи. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належим чином. 17.11.2021 року від позивачки через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, також позивачка просила суд залишити без розгляду її клопотання про витребування доказів, оскільки витребувані ухвалою суду докази тривалий час до матеріалів справи не надходять. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. В попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнавав частково та вказував, що готовий сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх своїх доходів, оскільки офіційно працевлаштованй, також вказував, що позивачка не дає змоги бачитись та спілкуватись з дитиною. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження [PERSON] , виданому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції серії [NUMBER] від 17.04.2015 року батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Дитина [PERSON] , [INFO] , мешкає разом з матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 08.07.2021 року, та знаходиться на її утриманні. Позивачка вказує, що відповідач не надає грошової допомоги на утримання дитини, а її доходи не дають можливості повною мірою забезпечити фізичний та духовний дитини, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Вказані вище обставини не спростовано відповідачем під час розгляду справи. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст. 182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п. 17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 183 СК України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Згідно зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем не надано суду даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину. При визначенні розміру аліментів на дитину у твердій грошовій сумі суд враховує, що відповідач офіційно працевлаштований, інших осіб на своєму утриманні не має. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд задовольняє позовні вимоги частково та визначає розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] в розмірі 2000,00 грн., щомісячно, починаючи з 09.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Одночасно, сторонам роз`яснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. суд стягує з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial