overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON].., звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги наступним: 28 квітня 1995 року [PERSON] з відповідачем уклала шлюб. Спільне життя з відповідачем у них не склалося відразу. Шлюб є формальним. Спільних дітей з відповідачем позивачка не має. Спільно нажитого майна не мають, а тому у них відсутній спір щодо поділу майна. Останні 15 років вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Кожен з них проводить окреме самостійне життя. Позивачка в судовому засіданні відсутня, в позовній заяві просить розгляд справи провести без її участі. Відповідач в судовому засіданні відсутній, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. 28.04.1995 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І ЕЛ № 123507 від 26.10.2017 року. Відповідно\~\~до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України -\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~\~Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

[PERSON]., звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги наступним: 30 липня 2005 року [PERSON] з відповідачем уклала шлюб. Від шлюбу мають двох дітей, які проживають з відповідачкою і знаходяться на її утриманні. Укладаючи шлюб з відповідачем позивачка мала на меті збудувати міцну та щасливу сім'ю. На протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Причиною розпаду сім'ї стало те, що чоловік не поважає позивачку як жінку, не допомагає в побуті, зовсім не враховує її інтереси, не бажає слухати і чути, через що у них виникають сварки, свідком яких нерідко стають їхні діти. Позивачка в судовому засіданні відсутня. Надала заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні відсутній. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. 30.07.2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30.07.2005 року. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON]., мотивуючи свої вимоги наступним: Позивачка з відповідачем з лютого 2006 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. 11.03.2009 року [PERSON] з [PERSON] уклали шлюб. Під час спільного проживання у них народився син- [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, всі спроби позивачки налагодити стосунки не були успішними. Позивачка в судовому засіданні відсутня. В позовній заяві просить розгляд справи провести без її участі. Відповідач в судовому засіданні відсутній. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. 11.03.2009 року між [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І - ЕЛ № 123556 від 07.02.2018 року. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 01.12.2015 року вона уклала шлюб з відповідачем. Спільне життя у них не склалося. Спільне господарство не ведеться. В сімї постійно виникають суперечки та сварки з суттєво важливих питань. Між ними втрачені почуття поваги, взаєморозуміння та абсолютно непримиримі розбіжності щодо сімї. Просить відновити дошлюбне прізвище Сподаренко. В судовому засіданні позивачка відсутня. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні відсутній, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 01 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Менського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 122. Відповідно\~\~до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України -\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами сімейні стосунки повністю перервалися, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. \~\~Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, понесені нею при зверненні до суду, а саме: судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON]., звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 02.02.2004 року вона уклала шлюб з відповідачем. Спільне життя у них не склалося, через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач не бажає брати участі матеріально в житті сім'ї, у вихованні дитини. Більше півроку відповідач проживає в с. Гірськ. На підставі вищевикладеного позивачка просить розірвати шлюб. після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « Верхулевська». Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні відсутній, про час та розгляд справи повідомлений належним чином. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 02 лютого 2004 року Виконавчим комітетом Гірської сільської ради Щорського району Чернігівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 2. Відповідно\~\~до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України -\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами сімейні стосунки повністю перервалися, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. \~\~Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, понесені нею при зверненні до суду, а саме: судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 14.08.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Спільне життя у них не склалося, відповідач залишив сімю, переїхав на нове місце проживання, завів нову сімю. Від подружнього життя вони мають неповнолітню дитину [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні матері. Сімейні стосунки між ними повністю перервалися. Не дивлячись на прийняті [PERSON] міри, відновити стосунки не вдалося. Сімя розпалась, а тому позивачці необхідно розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка відсутня. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « Дорошенко ». Відповідач в судовому засіданні відсутній, про час та розгляд справи повідомлений належним чином. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 14 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Щорського районного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 51. Відповідно\~\~до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України -\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами сімейні стосунки повністю перервалися, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. \~\~Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, понесені нею при зверненні до суду, а саме: судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. та 250 грн. за надання юридичної допомоги На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 19.08.1998 року вона уклала шлюб з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними. [PERSON] постійно принижує позивачку, створює таку обстановку в сім'ї, що в подальшому жити спільно стало неможливим. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає. В судовому засіданні позивачка відсутня. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні відсутній. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 19 серпня 1998 року Клюсівською сільською радою Щорського району Чернігівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 3. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, понесені нею при зверненні до суду, а саме: судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп., витрати на юридичну допомогу в сумі 250 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 20.04.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] року. Спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними. [PERSON] зловживає спиртними напоями, не розуміє позивачку, не погоджується що треба лікуватись, а продовжує пити. Налагодити сімейні відносини не вийшло, а тому їхня сім'я розпалась. Подружні стосунки припинились і на протязі останніх двох років вони їх не підтримують. При реєстрації шлюбу позивачка залишила за собою дівоче прізвище «[PERSON]», а тому після розірвання шлюбу хоче його залишити. У судовому засіданні позивачка відсутня. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просить залишити прізвище « [PERSON] ». Від стягнення судових витрат на її користь з відповідача відмовляється, мотивуючи тим, що відповідач відшкодував їй добровільно всі судові витрати, просить розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні відсутній. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20 квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Щорського районного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 22. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved