Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання такою, що втратила право користування житлом. Свої вимоги мотивувала тим, що їй на праві приватної власності на підставі договору дарування від 06 серпня 1985 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 березня 1993 року належить житловий будинок за [ADDRESS]. Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку в комунальному підприємстві «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації». В даному будинку з 04.06.2002 року зареєстрована її невістка - відповідачка по справі [PERSON], однак з 12 червня 2011 року вона в будинку не проживає. Відповідачка залишила чоловіка ( сина позивачки) разом з дітьми, забрала всі свої речі і стала проживати з іншим чоловіком. З цього часу вона будинком не користується, поточним ремонтом не займається, земельну ділянку не обробляє, участі в сплаті відповідних платежів не приймає. Як вказує позивач в своїй заяві, фактично в належному їй будинку проживає лише її син - [PERSON] та онук - [PERSON], відповідачка ж не бажає звільняти житло, шляхом зняття з реєстрації, чим чинить перешкоди їй в користуванні будинком. Як є відомо їй, позивачці по справі, що відповідач [PERSON] на даний час проживає без реєстрації в будинку свого чоловіка в [ADDRESS] Вона, як власник, має намір використовувати належне житло на власний розсуд. Просила усунути їй перешкоди в користуванні належним їй будинком шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком за [ADDRESS], оскільки остання з 12.06.2011 року не проживає за вказаною адресою. В судове засідання позивач [PERSON] надала суду заяву, відповідно до якої просила справу заслухати в її відсутність, позовні вимоги просила задоволити в повному обсязі, крім того не заперечувала проти заочного розгляду справи в разі повторної неявки в судове засідання відповідача по справі Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчать підпис відповідача в повідомленні зв'язку з відміткою про отримання судової повістки Враховуючи думку позивача, вимоги ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та винести по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши дану позовну заяву, дослідивши та оцінивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини що виникають із житлових правовідносин, які регулюються Житловим кодексом України. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно на підставі договору дарування від 06 серпня 1985 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 березня 1993 року [PERSON] належить житловий будинок за [ADDRESS]. Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку в комунальному підприємстві «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації ( а.с. 4- 10) . Згідно копії домової книги у будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] її син [PERSON] троє онуків та відповідач по справі (невістка) [PERSON] (а.с.11-12). Як вбачається з акту від 05.02.2015 року складеного в присутності депутатів сільської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON] щодо обстеження житлово - побутових умов будинковолодіння за [ADDRESS], власником якого є [PERSON] , в даному будинку проживають лише - [PERSON] - син власниці та [PERSON] - онук власниці (а.с. 13). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Парпуровецької сільської ради Вінницького району за № 77 вуд.05.02.2015 року, у будинку за [ADDRESS] зареєстровані і проживають [PERSON], [PERSON], а також зареєстровані але не проживають - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] . ( а.с. 14) . Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована, але не проживає у належному позивачу [PERSON] житловому будинку. Суд вважає, що спірні правовідносини слід розцінювати визодячи з нормативних положень ст.ст.316,317,319,383,391 ЦК України, та ст.72 ЖК України. В силу ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна . За ст. 319 ЦК України, вказано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. За ст. 391 ЦК України зазначено, що майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 72 ЖК України, особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, що складають понад 6 місяців. Оскільки в судовому засіданні безспірно встановлено той факт, що відповідач по справі [PERSON] з 12.06.2011 року по теперішній час не проживає в будинку № [ADDRESS], однак залишається бути зареєстрованою за даною адресою, а позивач в зв'язку з її реєстрацією позбавлена повною мірою володіти, користуватись та розпоряджатися зазначеним вище будинком, чим обмежуються її права як власника згаданого об'єкта нерухомості, суд задля захисту її майнових прав, забезпечення в повній мірі їх реалізації вважає за необхідне вимоги [PERSON] задоволити шляхом усунення перешкод в користуванні нею власністю - вищевказаним житловим будинком та визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом.

Outcome: approved