Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач посилається на те, що 01 жовтня 2005 року вона - [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції у Закарпатській області про що 01.10.2005 р. зроблено відповідний актовий запис за № 581. Вказує, що від шлюбу у них народилася [INFO] донька - [PERSON] , яка проживає разом з нею у квартирі, що належить їй на праві власності за адресом: [ADDRESS] Зазначає, що протягом останніх трьох років вони з чоловіком не проживають як подружжя однією сім`єю, оскільки в 2016 році у нього з`явилася інша жінка з якою він почав вести спільне господарство та разом проживати. На сьогоднішній день кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач знехтував сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Пояснює, що відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги як передбачено вимогами ст. 55 Сімейного кодексу України. Протягом тривалого часу відповідач самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім`ю, незначні кошти, які він надає не є достатніми на покриття потреб сім`ї: харчування, одяг, комунальні послуги. Ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання однією сім`єю припинено ще у 2016 році. За її глибоким переконанням, подальшого сенсу підтримувати лише на папері сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, втрачено почуття любові. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Стверджує, що обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу саме в такий спосіб, немає. Також зазначає, що вона, як мати їхньої доньки, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про неї, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити її місце проживання. Переконана, що донька - [PERSON] , [INFO] , повинна проживати разом з нею у квартирі за адресом: [ADDRESS] Пояснює, що вона постійно слідкує за станом її здоров`я, розвитком, виховує та піклується про неї, тому вважає, що вона повинна проживати з нею. Спілкуватися та бачитися з батьком вона не перешкоджатиме. На підставі\~викладеного просить\~суд розірвати шлюб між нею і відповідачем та визначити місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] , разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 25.03.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 14.06.2019 року надано сторонам строк на примирення до 16.08.2019 року. Провадження у справі зупинено до 16.08.2019 року. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 16.08.2019 року провадження у вказаній справі поновлено. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 16.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за вказаною позовною заявою до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час там місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судової повістки про виклик рекомендованим поштовим відправленням, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву на позовну заяву не подав. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2005 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , (після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] ) було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом № 581, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01.10.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області. Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилася дитина донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, наявною в матеріалах справи, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.06.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, шлюбних стосунків вони не підтримують, даний шлюб існує тільки формально. Згідно з ч. 2 ст. 110 СК України, \~позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи протиправну поведінку відповідача, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. Що стосується питання визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з довідки № 3 від 21.02.2019 року, виданої ЖБК «Рассвет» [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрована з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині встановлення місця проживання дитини малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] разом з мамою гр. [PERSON] також підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved