Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 05 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницької області. Від спільного шлюбу мають одну малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось. Причинами розпаду сім'ї є те, що у сторін різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, різні характери та світогляд, що постійно призводило до непорозумінь, конфліктів та сварок. В січні 2016 року [PERSON] зібрав свої речі і поїхав проживати до своїх батьків в с. Судилків, Шепетівського району Хмельницької області. З цього часу [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, не ведуть спільного господарства, сімейні стосунки між ними припинені. Оскільки фактично сім'я між позивачем та відповідачем вже давно перестала існувати, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, що свідчить про те, що шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Тому, [PERSON], просила суд шлюб розірвати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON], підтримали позов та просили його задовольнити, підтвердивши обставини, що викладені у позові. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч. 2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі від 05 жовтня 2014 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницької області № 347. Від спільного шлюбу мають одну малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що сторони на даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Факт окремого проживання позивача та відповідача, відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає примирення сторін неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved