Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов обґрунтовано тим, що 30 жовтня 2009 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. За час шлюбу [INFO] в них народився син [PERSON] . Зважаючи на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає і надавати у добровільному порядку відмовляється, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним та має дохід від тимчасових заробітків, просить суд постановити рішення, котрим стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, погодився надавати матеріальну допомогу на утримання сина, однак суму стягнення просить зменшити. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 3). Дитина перебуває на повному утриманні матері, що встановлено з довідки Видричівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області від 09.12.2019 року № 2176 (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини наряду з позивачкою. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, беручи до уваги обраний позивачкою спосіб стягнення аліментів, суд на підставі ч. 1 ст. 184 СК України приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України враховуючи майновий стан відповідача, відсутність даних про незадовільний стан його здоров`я, відсутність у відповідача інших утриманців, суд з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», визначає аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. Разом із тим, суд не стягує з відповідача на користь позивачки понесених нею витрат на правничу допомогу, оскільки такі витрати нічим не підтверджені.

Outcome: approved