Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, вказавши, що 6.11.2016 року вона надала позику [PERSON] в розмірі 1000 доларів, що на момент передачі грошей було еквівалентно 26\~500,00 грн. на строк до 06.01.2017 року, про що уклали письмовий договір позики. Проте, [PERSON] до теперішнього часу борг не повернув, а її вимогу проігнорував. Внаслідок зазначеного, за умовами договору, просить стягнути з відповідача суму боргу 26 976,60 грн., заборгованість по відсоткам за користування позикою у розмірі 10070 грн., сплачений судовий збір у розмірі 960 грн., всього на суму 38006,60 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суду надала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги позивачки визнав. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Враховуючи позицію сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. 6.11.2016 року між [PERSON] (позикодавцем) та [PERSON] (позичальником) укладено письмовий договір позики на суму 26\~500,00 грн. з терміном повернення 06.01.2017 року. Відповідач визнає отримання ним позики у розмірі 26500 грн., та її неповернення до теперішнього часу. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У звязку з викладеним, суд стягує з [PERSON] суму боргу за договором позики в розмірі 26 976,60 грн. Згідно ст.ст.536, 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За вимогами договору позики від 6.11.2016 року з позичальника [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню відсотки від суми позики, за період з 6.11.2016 року по 06.01.2017 року у розмірі 10070 грн, а також судовий збір у сумі 960 грн. Таким чином, оскільки відповідач умови договору позики не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, з нього слід стягнути на користь позивача суму боргу за договорами позики б/н від 6.11.2016 року у розмірі 26 976,60 грн., заборгованість по відсоткам за користування позикою у розмірі 10070 грн. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 960,00 грн.

Outcome: approved