Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 03 жовтня 2009 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя. Шлюбні відносини між ними припинені з липня 2017 року. Вказує, що з того часу спільного господарства не ведуть. Вважає, що збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. \~\~\~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність та відзив на позов не надавав. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3,4\~ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч.2\~ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 жовтня 2009 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №306. Прізвище після одруження: чоловіка\~[PERSON], дружини\~[PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 066720, виданим 03 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-БК № 001790 виданим 19 вересня 2010 року Посольством України у Великій Соціалістичній Народній Лівійській Арабській Джамагирії. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сім'я не проживають з липня 2017 року. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім'єю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Небажання зберегти сім'ю, відсутність взаєморозуміння, в тому числі і в присутності неповнолітньої дитини, можуть негативно відобразитись на її вихованні. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхньої дитини, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі ст.ст.\~24,\~56,\~112,\~114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved