Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.03.2019р. В зазначеній квартирі на даний час зареєстроване місце проживання відповідачки - [PERSON] , але остання в цій квартирі не проживає, була там зареєстрована ще до моменту її придбання нею, при попередніх власниках квартири. Наявність реєстрації місця проживання відповідача є перешкодою у здійсненні її прав власника квартири. Просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] - адвокат Токмань В.Т. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Також зазначила, що відповідачка була співмешканкою померлого батька попереднього власника квартири [PERSON] , та ніколи не була та ні є членом сім`ї позивачки. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка, сповіщена про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до суду не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала. Тому суд у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає в квартирі [ADDRESS] , вона знайома з позивачкою. Також знає, що в квартирі №42 в цьому ж будинку раніше проживав [PERSON] , до нього приїжджала відповідачка [PERSON] з Москви кожні 3-4 місяці на тиждень та знову їхала в Москву. Останній раз вона бачила [PERSON] більше року тому, а саме в минулому році, влітку. [PERSON] помер також в минулому році, було тепло, напевно влітку, [PERSON] на похорон не приїжджала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивачки, проживає в квартирі [ADDRESS] Знає, що в квартирі №42 жив [PERSON] з дружиною, але почав вживати алкогольні напої та вони розлучились. [PERSON] по Інтернету познайомився з [PERSON] , він її зареєстрував квартирі, жили вони роки 1,5-2, вона постійно їздила в Москву. Знає, що [PERSON] потім захворіла, їздила в Київ на операцію, потім приїхала, він дуже пиячив, та вона поїхала до батьків, більше вона її не бачила, а через півроку після того, як вона уїхала, він помер. [PERSON] помер рік тому. Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 19.03.2019р., р.№366, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №160164770 від 19.03.2019р. (а.с. 6-8). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради №6645 від 24.04.2019р., за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] . Як вбачається з акту про фактичне проживання громадян, які мешкають у житлових приміщеннях, що є об`єктами їх права власності від 06.05.2019р., складеного мешканцями будинку [ADDRESS] , затвердженого головою правління ОСББ «Веста-54» Титовим І.М., в зазначеній квартирі [PERSON] не мешкає. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Судом також встановлено, що відповідачка [PERSON] не була та не є членом сім`ї власника квартири - позивача по справі, тому їх правовідносини не регулюються ст. 156 ЖК України. Відповідач з власником не вирішував питання про користування жилою площею, а відтак між ними не виникли житлові правовідносини. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, суд вважає, що відповідачка чинить перешкоди позивачу у здійсненні нею права користування та розпорядження належним їй на праві власності майном, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved