Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в квартирі, в якому зазначила, що 20.02.1978 року її батько [PERSON] отримав житлове приміщення за адресою: [ADDRESS], де і проживав певний час зі своєю сім`єю. На теперішній час в даній квартирі її батьки не зареєстровані та не проживають. Відповідно до довідки № 1993, виданої Центром обслуговування абонентів № 9 Єдиної служби обслуговування абонентів Запорізької міської ради від 26.03.2015 року, вона є відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] у м. Запоріжжі, в якій вона проживає та зареєстрована. Крім неї в квартирі зареєстровані її діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] та колишній чоловік [PERSON]. Відповідач у квартирі не мешкає з червня 2011 року, тобто більше шести місяці, оплату за комунальні послуги не здійснює. На теперішній час місце проживання не відомо. З урахуванням того, що відповідач не проживає в спірній квартирі, добровільно не знімається з реєстрації місця проживання, чим створює їй перешкоди у користуванні житлом, позивач просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в спірній квартирі та зняти його з реєстраційного обліку із зазначеної квартири. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив,\~заперечень на позов\~не надав,\~з заявою\~про розгляд\~справи в\~його відсутність до суду не звертався. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 197, 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким , що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Право користування житловою площею в квартирах державної та комунальної власності згідно ст. ст. 71, 107 Житлового Кодексу України припиняється з дня виселення з квартири, або якщо особа на протязі шести місяців і більше без поважних причин не проживає в квартирі та не приймає участі в її утриманні. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлених строків, проводиться у судовому порядку. Судом встановлено, що відповідно до довідки № 1993, виданої Центром обслуговування абонентів № 9 Єдиної служби обслуговування абонентів Запорізької міської ради від 26.03.2015 року [PERSON] є відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS] у м. Запоріжжі, в якій вона проживає та зареєстрована. Крім неї в квартирі зареєстровані її діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] та колишній чоловік [PERSON]. На підставі акту від 30.03.2014 року про фактичне проживання (не проживання) громадян, які мешкають у житлових приміщеннях, що є об`єктами права власності або територіальної громади м. Запоріжжя підтверджено факт не проживання відповідача в спірній квартирі, а саме: з вересня 2011 року та по теперішній час. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що відповідач в даному помешканні не мешкає, його речей у квартирі немає. Зі слів позивача їм відомо, що всі витрати по квартирі [PERSON] несе самостійно, відповідач ніякої допомоги не надає. На теперішній час, у звязку з реєстрацією відповідача у квартирі, у позивача виникли проблеми з виконання обов`язків, які випливають із договорів про надання послуг по утриманню її квартири, тому що нарахування проводяться у відповідності до кількості зареєстрованих за адресою осіб. Отже, відповідач без жодних поважних причин, понад шість місяців, в ній не мешкає, не є членом родини позивача, витрати на утримання квартири не несе, за комунальні послуги не сплачує, особистих речей\~у квартирі немає. З вини відповідача позивач вимушена сплачувати комунальні платежі з урахуванням всіх зареєстрованих осіб, що вимушує її нести додаткові фінансові витрати. Проаналізувавши у сукупності надані докази в обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, шляхом визнання [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]

Outcome: approved