Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 вересня 2005 року між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом № 179. Від спільного проживання у шлюбі мають доньку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що дитина проживає разом з нею. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча має таку можливість. За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] 15.03.2019 року подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначає, що вимогами позовної заяви не згоден. Вказує, що після розірвання шлюбу з позивачкою, приїжджав до доньки, дарував подарунки на день народження та різні свята. Зазначає також, що з дочкою в нього були гарні стосунки, які останнім часом зіпсувалися. Вказує, що офіційно не працевлаштований та має тимчасові неофіційні заробітки, не постійні та невеликі. Також зазначає, що він 24.11.2011 року зареєстрував шлюб з [PERSON] та [INFO] у них народився син [PERSON] Таким чином, у нього на утриманні є інша сім`я та дитина. Дружина також не працює та не має доходу, і йому одному важко утримувати сім`ю. Крім того він має проблеми зі здоров`ям, і останні 10 років страждає на захворювання хребта. Позивачка [PERSON] 26.04.2019 року в свою чергу подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що колишній чоловік лише декілька разів приїжджав до дочки, останнім часом взагалі перестав цікавитися дитиною, дарувати подарунки та надавати будь-які кошти. Відносини між донькою та батьком досить напружені. Вказує, що відповідач має працездатний вік та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. на дочку. Вважає, що хвороба вказана відповідачем є досить розповсюдженою, та не заважає працювати і виконувати батьківські обов`язки. Пояснює, що на даний час з урахуванням цін на продукти харчування, комунальні послуги, її доходів не вистачає, аби утримувати доньку належним чином. В судовому засідання позивач [PERSON] позовну заяву та доводи викладені в ній підтримала в повному обсязі, просила позов задовільнити. Також суду пояснила, що відповідач має офіційну роботу та має можливість сплачувати кошти в сумі 3000 грн. на утримання доньки. Дитина потребує коштів на своє утримання, однак відповідач допомоги не надає, тому вона звернулася до суду. В решті підтримала доводи викладені нею у позові. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги заявлені до нього визнав частково. Пояснив, що дійсно має офіційну роботу, та також має проблеми зі здоров`ям, та згоден сплачувати аліменти в ј частці від його сукупного доходу, враховуючи наявність у нього іншого утриманця - малолітнього сина від іншого шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку та пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 12 вересня 2005 року між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом № 179, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 12.09.2005 року (а.с.9). Від спільного проживання у шлюбі подружжя [PERSON] має доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.09.2002 року (а.с. 10). Відповідно до довідки № 44 від 07.02.2019 року Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області, склад сім`ї [PERSON] є дочка [PERSON] , яка проживає разом з нею за однією адресою: [ADDRESS] , та перебуває на повному її утриманні (а.с.11). У відповідності до довідки про доходи № 7, [PERSON] працює в КЗ «Дошкільний навчальний заклад № 37 Вінницької МР», на посаді вихователя 1 категорії, та має заробітну плату за період серпень 2018 року по січень 2019 року 53 146,61 грн (а.с.12). Дочка [PERSON] навчається в 11 класі Некрасівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, що підтверджується довідкою № 14 від 07.02.2019 року (а.с.13). Відповідно до Консультативного висновку невропатолога від 11.03.2019 року [PERSON] діагностовано «Дифузний остеохондроз хребта переважно ураженням шийного та попереково-крижового відділів, ускладнений паталогією міжхребцевих дисків L4- L5, L5- S1 в спинномозковий канал С4-С5-С6 з протузією дисків в СМК з стійким больвоим полірадікулярним синдромо, радкулоішемією S1, порушенням статидинамічної функції хребта», з рекомендацією уникати фізичних навантажень, тривалого вимушеного положення тіла (а.с.29). Відповідно до довідки № 391 від 14.03.2019 року [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу сім`ї входить дружина [PERSON] 1970 р.н. та [PERSON] , 2006 р.н. (а.с.31). [PERSON] працює водієм у ПП [PERSON] , заробітна плата складає 4 180,00 грн, що підтверджується трудовим договором № 4 між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю від 08.05.2019 року (а.с.50). Судом встановлено, що сторонами не досягнуто добровільної згоди щодо розміру щомісячної матеріальної допомоги на утримання їхньої неповнолітньої дочки [PERSON] . Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Вказане нормативне положення покладає на суд обов`язок зберігати паритет рівності прав на належний рівень забезпечення кожної дитини відповідача, як від першого, так і другого шлюбу. Тому, при визначенні розміру аліментів суд, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, врахував: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка здорова; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який працездатного віку та за станом свого здоров`я має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, що ним спростовано не було, та враховує наявність на утриманні відповідача двох дітей. Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, з врахуванням наявності у відповідача іншого утриманця, з врахуванням його стану здоров`я, та розміру сукупного та щомісячного доходу, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, та визначення аліментного зобов`язання саме у частці доходу, а не твердої суми, враховуючи, що відповідач є працевлаштованим. Розмір аліментного зобов`язання суд вважає за необхідне визначити в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач, в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved