Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 2 липня 2018 року залишено позовну заяву без руху до 20.07.2018 року. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 20 липня 2018 року відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання його такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням та призначено у справі підготовче провадження на 18.09.2018 р. Ухвалою суду Хмельницького міськрайонного суду від 18.09.2018 р . закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 26.10.2018 р. [PERSON], посилається на те, що вона на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.1992 р. є власником квартири №89, в житловому будинку № 22 по вул. Зарічанській у м. Хмельницькому. Право користуватися означеною квартирою з 21.09.2006 мав її онук - [PERSON], проте він упродовж останніх десяти років не проживає за означеною адресою. Просить визнати [PERSON] такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила визнати [PERSON] такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №89 в буд. 22 по вул. Зарічанській у м. Хмельницькому, пояснивши, що відповідач не проживає за вказаною адресою понад 10 років, оскільки ще неповнолітнім разом з матірю виїхав на постійне проживання до Італії. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду відзив, у якому зазначив, що він визнає позов, оскільки з 2005 року проживає в Італії. Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.1992 р. є власником квартири №89, яка знаходиться в житловому будинку № 22 по вул. Зарічанській у м. Хмельницькому. За означеною адресою [PERSON] зареєстрований з 21.09.2006 р., що підтверджується довідкою №2890-05 про склад сімї, виданою 29.05.2018 р. відділом реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], підтвердили, що [PERSON] понад 10 років не проживає у [INFO]. Факт непроживання відповідача у квартирі позивача визнається відповідачем у викладеному ним відзиві. Відповідно до ст. 16 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За приписами ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 155 Житлового кодексу Української РСР жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не можуть бути в них вилучені, власника не може бути позбавлено права користуватися жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї та інших осіб. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи те, що [PERSON] у означеній квартирі не проживає більше одного року без поважних причин, суд приходить до висновку про те, що слід визнати відповідача такою особою, що втратила право користування житлом. Суд приходить до висновку, що підстав позову, викладені у ст. ст. 71-72 ЖК Української РСР, не підлягають застосуванню, оскільки такі норми стосуються підстав визнання особи такою, що втратила право користування житлом у державному та комунальному житловому фонді. Оскільки позивачеві житло належить на праві приватної власності, до спірних правовідносин суд застосував норми, викладені у ст. 405 Цивільного кодексу України. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved