Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16.07.2017 року. Від цього шлюбу сторони мають дитину [PERSON], 31 січня 2014 року. Відповідач не приймає участі у матеріальному та фінансовому утриманні дитини, хоч має таку можливість, оскільки працездатний, має задовільний стан здоровя, тому позивач просила стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, але зазначив, що на сьогоднішній день дитина проживає разом з позивачем і ним в його будинку. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. У відповідності з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За змістом ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом на підставі наданих доказів встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.2). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3), який зареєстрований проживаючим з матірю (а.с.4- 5). Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоч відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України зобовязаний утримувати дитину та має таку можливість, оскільки є працездатним та має задовільний стан здоровя. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved