Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області, про визнання втратившими право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що є власником будинку [ADDRESS] , який вона успадкувала після смерті своєї сестри [PERSON] . В цьому будинку з дозволу колишньої власниці зареєстровані її донька [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] , [PERSON] . Відповідач [PERSON] у період хвороби своєї матері відмовилася від догляду за нею, застосовувала до матері фізичну силу, у зв`язку з чим були звернення до відділу поліції. З травня 2018 року відповідач у вказаному будинку не проживає. Наявність реєстрації місця проживання відповідача у цьому будинку є перешкодою в оформленні договору відчуження житла. За наведених обставин, просить визнати [PERSON] та її малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщення. Заочним рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 22 травня 2019 року позов задоволено, визнано [PERSON] разом з малолітніми дітьми [PERSON] , 2010 року народження, та [PERSON] , 2016 року народження, втратившими право користування житловим будинком [ADDRESS] . За заявою відповідача [PERSON] від 29 липня 2019 року, ухвалою Шепетівського міськрайоного муду від 13 серпня 2019 року скасовано заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду від 22 травня 2019 року. 25.09.2019 року позивачем [PERSON] подано уточнену позовну заяву, в якій остання просить визнати відповідачів таким, що втратили право користування належним їй жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] , та виселити їх з цього будинку без надання іншого житла. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 21 жовтня 2019 року розгляд даної справи призначено на 29.08.2019 року в режимі відео конференції. Представник позивача - адвокат Царик Т.Г. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначивши, що в даний час проживає з дітьми, та їх батьком в м.Крий Ріг, без реєстрації, і як тільки у неї буде житло, де було б можливо зареєструватися, то відразу зніметься з реєстрації в будинку [ADDRESS] , ствердила, що в даному будинку не проживає, але періодично буває, вважає, що оскільки спірний будинок належав її матері, і вона має право там бути зареєстрованою з неповнолітніми дітьми. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької областів судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала про підтримання позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить позов таким що підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.41 Конституції України та ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до частини першої статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується даними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 17.01.2019 року державним нотаріусом Шепетівської районної державної нотаріальної контори Хмельницької області Оскаєвою Л.В., даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за № 153023070 від 17.01.2019 року. З інформації від 22.04.2019 року №02-18/554, що надійшла на запит суду з Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, [PERSON] дійсно зареєстрована разом зі своїми дітьми [PERSON] , 2010 року народження, та [PERSON] , 2016 року народження, в [ADDRESS] , але за даною адресою не проживає, інформацією про місце проживання [PERSON] сільська рада не володіє. Крім того, з даних актів, складених 15.01.2019 року та 07.05.2019 року, [PERSON] зі своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] за вищевказаною адресою не проживають з травня 2018 року по дату складання акту. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 14.12.2018 року та № 309296 від 10.11.2017 року, виданих Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Ленковецької сільської ради № 502 від 24.07.2019 року [PERSON] та її діти [PERSON] , 2010 року народження і [PERSON] , 2016 року народження з 08.07.2019 року проживають в [ADDRESS] . Однак, відповідно до довідки Ленковецької сільської ради №774 від 23.10.2019 року [PERSON] та її діти [PERSON] , 2010 року народження і [PERSON] , 2016 року народження з вересня 2019 року не проживають в [ADDRESS] . Доводи відповідача [PERSON] про те, вона зареєстрована у спірному будинку як член сім`ї бувшого власника будинку [PERSON] не позбавляє її права користування займаним приміщенням в подальшому, суд вважає безпідставними, адже ці доводи суперечать положенням ч.1 ст.405 ЦК України та ст.156 ЖК УРСР. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 5 листопада 2014 року в справі № 6-158цс14. Оцінивши наведені докази в їх сукупності, вважаючи такі відповідаючими фактичним обставинам, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] втратила право користування житлом у будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місце знаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров?я, в якому вона проживає. Таким чином, в зв`язку з визнанням втратившою право користування житлом відповідача разом з нею втратившими право користування житлом слід визнати її малолітніх дітей. Однак, суд знаходить позовні вимоги [PERSON] про виселення з належного їй будинку відповідача [PERSON] з двома її неповнолітніми дітьми суд знаходить такими, що не підлягають до задоволення. Так, відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно ч.1 ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З пояснень відповідача в судовому засіданні та довідки довідки Ленковецької сільської ради №774 від 23.10.2019 року вбачається, що [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON] , та [PERSON] , з вересня 2019 року не проживають у спірному будинку, а проживають в наймані квартирі [ADDRESS] . Враховуючи вище викладене, суд знаходить що вимоги позивача про виселення відповідача не можуть бути задоволені, оскільки з позивачем не надано суду доказів фактичного поживання відповідача з дітьми у належному [PERSON] житловому будинку [ADDRESS] . Судовий збір відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial