Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням, мотивуючи це тим, що вона на підставі договору дарування являється власником будинковолодіння за адресою [ADDRESS]. На даний час за вказаною адресою зареєстрований її брат [PERSON], котрий за цією адресою не проживає, виїхав з постійного місця проживання і місце його перебування позивачці не відоме. [PERSON] зазначає, що будь-якої домовленості про збереження за [PERSON] права на користування зазначеним житлом не існує. [PERSON] посилається на те, що у неї як власника житла виникла необхідність розпорядитись належним їй будинком, але через те, що у цьому будинку зареєстрований відповідач, вона позбавлена можливості реалізувати своє законне право. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Допитавши позивачку, свідків перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно вимог ст. 150 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. [PERSON] на праві приватної власності належить будинок за адресою [ADDRESS], що підтверджується договором дарування житлового будинку від 29 січня 2009 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічним паспортом на житловий будинок, копії яких додані до матеріалів справи. [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідками Ізяславського РС УДМСУ в Хмельницькій області, Дертківської сільської ради № 83 від 30 березня 2015 року. Згідно ч. 1 ст. 405 Цивільного Кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною 2 ст. 64 Житлового Кодексу України визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. [PERSON] являється рідним братом позивачки, що підтверджується поясненими самої [PERSON], показами свідків [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного Кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. [PERSON] за адресою реєстрації в [ADDRESS], не проживає понад три роки, місце його фактичного перебування невідоме, що підтверджується поясненими самої [PERSON], показами свідків [PERSON], [PERSON], актами обстеження на фактичне проживання від 12 листопада 2014 року та від 25 грудня 2014 року, довідкою Дертківської сільської ради № 83 від 30 березня 2015 року. [PERSON] звернула увагу суду на відсутність будь-якої домовленості між нею та [PERSON] щодо збереження права [PERSON] на користування житлом за адресою [ADDRESS]. Суду не було надано будь-яких доказів наявності такої домовленості між позивачкою та відповідачем. За таких обставин суд приходить до висновку про правомірність вимог позивачки.

Outcome: approved