Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить винести рішення, яким стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки - [PERSON] [INFO], у розмірі 1000 грн., щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви та до досягнення ними повноліття, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбного життя з відповідачем у них народились: син [PERSON], [INFO], та донька - [PERSON] [INFO], однак близько останніх 7 місяців вони спільно не проживають. За цей період відповідач не надає матеріальної допомоги їхнім дітям, тобто самоусунувся від належного виконання батьківського обовязку, хоча їй важко самотужки утримувати дітей та забезпечувати їх всім необхідним для належного розвитку та зростання, незважаючи на те, що відповідач офіційно працює і має стабільний заробіток. Зазначає, що на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак відповідач проживає окремо. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі(а.с.11). Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про місце, час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, однак подав заяву, згідно з якою останній позовні вимоги визнає, проти задоволення даного позову не заперечує та просить розглядати дану цивільну справу без його участі (а.с. 12). Тому суд, вважав за можливе проводити розгляд справи, відповідно до ст. 223 ЦПК України у відсутності сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії 1-СГ №241294 від 10.10.2014 року, шлюб між сторонами було укладено 10.10.2014 р., про що складено відповідний актовий запис за № 2859. Шлюб було зареєстровано міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження дитини серії 1-СГ №455557 від 08.05.2015 р., та серії 1-СГ №550199 від 19.07.2017 року, батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4, 6). Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст. 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у твердій грошовій сумі. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не надає дітям належного матеріального утримання. Тому, суд вважає, що відповідач неналежним чином виконує обовязки з утримання дітей:сина [PERSON], [INFO], та доньки - [PERSON] [INFO]. Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача є підставними, оскільки малолітні діти проживають разом з позивачем, відповідач не надає їй матеріального утримання, чим ухиляється від виконання обовязку по утриманню. Враховуючи вік дітей, потреби на їх утримання, матеріальний стан відповідача, а також те, що відповідач не заперечує проти задоволення даного позову, про що свідчить подана ним заява, яка знаходиться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття,оскільки обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком, як матері так і батька. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved