Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] «Оазіс Тревел Україна» на її користь 14655,00 грн. майнової шкоди та 10 000,00 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначила, що 24 січня 2018 року між нею та [PERSON] «Оазіс Тревел Україна» ([PERSON]), від імені, за рахунок та за дорученням якого діяло [PERSON] «Авіасвіт-Львів», в особі [PERSON], яке діяло на підставі Агентського договору №10-0107 з ПрАТ ТК «АйТі-тур», на підставі Агентського договору №2011/0314 по реалізації туристичних продуктів від 07.07.2011 року було укладено договір про надання туристичних послуг №850374. При підписанні даного договору вона діяла в своїх інтересах, в інтересах свого чоловіка [PERSON] та малолітнього сина [PERSON]. Згідно з умовами договору туроператор зобов'язався організувати для туристів ([PERSON], [PERSON] та [PERSON]) тур в Туніс з 01 серпня 2018 року по 11 серпня 2018 року, який включає в себе бронювання авіаквитків на літак, що слідує за маршрутом Львів-Монастір-Львів, дата вильоту з аеропорту м.Львів 01 серпня 2018 року о 14 год. 00 хв.; дата вильоту з аеропорту м. Монастір 11 серпня 2018 року о 07 год. 35 хв., переліт економ класом, розміщення в готелі, харчування, трансфер, екскурсійну програму та медичне страхування. На виконання умов цього договору позивачем було внесено кошти на рахунок [PERSON] «Авіасвіт-Львів» у розмірі 7500,00 грн. та 7155,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою від 23.01.2018 р. та від 23.05.2018 року. Повна оплата вартості замовленого туру повинна була бути здійснена не пізніше ніж за 14 днів до початку туру, тобто не пізніше 15.07.2018 року. Вважає, що нею було належним чином виконано умови договору та внесено кошти в якості авансу в сумі 14655,00 грн., однак відповідачем не виконано взятих на себе зобовязань та не надано замовлених туристичних послуг. У липні 2018 року до неї зателефонували представники відповідача та повідомили, що замовлені та оплачені нею туристичні послуги не будуть надані. Після цього, вона зверталася до відповідача щодо отримання інформації про причини скасування туру, однак конкретної відповіді не отримала. 05.09.2018 року [PERSON] «Авіасвіт-Львів» звернулося до відповідача [PERSON] «Оазіс Тревел Україна» про повернення сплачених нею коштів в сумі 14655,00 грн. При цьому, по даний час, відповідач коштів не повернув. Крім того, зазначила, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором їй з сім'єю було завдано моральну шкоду, зокрема порушено звичайний спосіб життя, змусили переживати постійну емоційну напругу, були позбавлені можливості провести заплановану відпустку та відпочити. Моральну шкоду оцінює в розмірі 10000 грн. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19.11.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи (а.с. 34). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснення надала аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання свого повноважного представника повторно не направив, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки такого суд не повідомив, відзиву не подав. Третя особа [PERSON] «Авіасвіт-Львів» в судове засідання свого представника не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлялося належним чином, при цьому, подали письмові пояснення на позовну заяву, з яких вбачається, що дійсно 24 січня 2018 року [PERSON] «Авіасвіт-Львів», яке діяло від імені [PERSON] «Оазіс Тревел Україна» ([PERSON]), яке діяло на підставі Агентського договору №10-0107 з ПрАТ ТК «АйТі-тур», на підставі Агентського договору №2011/0314 по реалізації туристичних продуктів від 07.07.2011 року було укладено договір про надання туристичних послуг №850374 з позивачем [PERSON] Згідно умов договору, туроператор [PERSON] «Оазіс Тревел Україна» зобовязувався організувати тур для туриста ([PERSON], [PERSON] та [PERSON]) в Туніс з 01 серпня 2018 р. по 11 серпня 2018 року, що включає бронювання авіаквитків на літак, що слідує за маршрутом Львів-Монастір-Львів, дата вильоту з аеропорту м.Львів 01 серпня 2018 року о 14 год. 00 хв.; дата вильоту з аеропорту м.Монастір 11 серпня 2018 року о 07 год. 35 хв., переліт економ класом, розміщення в готелі, харчування, трансфер, екскурсійну програму та медичне страхування. Вартість послуг за цим договором становить 29739,50 грн., що є еквівалентом 1015 доларів США. На виконання умов вказаного договору [PERSON] було оплачено на рахунок [PERSON] «Авіасвіт-Львів» кошти в сумі 14655,00 грн., з яких: 7500,00 грн. оплачено 23.01.2018 року, і 7155,00 грн. 23.05.2018 року. Повна оплата вартості замовленого туру повинна була бути здійснена не пізніше ніж за 14 днів до початку туру, тобто не пізніше 15.07.2018 року. На виконання умов Агентських договорів [PERSON] «Авіасвіт-Львів» та ПрАТ ТК «АйТі-тур», зазначені кошти були перераховані [PERSON] «Авіасвіт-Львів» на рахунок ПрАТ ТК «АйТі-тур», яке в подальшому перерахувало вказані кошти на рахунок відповідача. Зазначають, що позивач є працівником [PERSON] «Авіасвіт-Львів», добре обізнана з роботою відповідача та свідомо підписала договір. З метою зясування причин та підстав скасування туристичної поїздки для [PERSON] 05.09.2018 року [PERSON] «Авіасвіт-Львів» звернулося до відповідача із заявою про повернення сплачених позивачем коштів в сумі 14655,00 грн. та отримали лише відповідь, що до кінця вересня 2018 року планується затвердження порядку та умов повернення коштів. Вважають, що [PERSON] «Авіасвіт-Львів» було повністю виконано свої зобовязання щодо представництва інтересів відповідача перед позивачем, які випливають з Агентського договору та договору про надання туристичних послуг. Оскільки відповідачем не виконано взятих на себе зобовязань за договором, не надано позивачу туристичних послуг, які були замовлені, тому вважають, що вимоги в частині стягнення з туроператора коштів в сумі 14655,00 грн. є обгрунтованими. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. 24 січня 2018 року між [PERSON] «Авіасвіт-Львів», яке діяло від імені [PERSON] «Оазіс Тревел Україна» ([PERSON]), яке діяло на підставі Агентського договору №10-0107 з ПрАТ ТК «АйТі-тур», на підставі Агентського договору №2011/0314 по реалізації туристичних продуктів від 07.07.2011 року та позивачем [PERSON] було укладено договір про надання туристичних послуг №850374 (а.с. 7-12). Відповідно до визначень, наведених в Договорі, Договір про надання туристичних послуг - письмова угода між [PERSON] та Туристом, предметом якої є надання [PERSON] та його контрагентами комплексу туристичних послуг як на території України, так і за її межами. Отже, взаємні права та обов'язки за цим Договором виникли між ТОВ «Оазіс Тревел Україна», як [PERSON] та [PERSON], як Туристом. Згідно п. 1.1. Договору, за цим Договором [PERSON] зобов'язується забезпечити надання Туристу туристичного продукту (туру), на умовах, визначених цим Договором, а Турист зобов'язується\~\~прийняти і своєчасно, в повному обсязі оплатити вартість туру, згідно цього Договору. В цілях виконання даного Договору [PERSON] надає туристичний продукт, що відповідає вказаним в Договорі вимогам Туриста. Відповідно до п. 2.1.1. Договору, Турист зобов'язується своєчасно, у повному обсязі відповідно до умов цього Договору та калькуляції оплатити вартість туристичних послуг, що надаються оператором, але в будь-якому разі не пізніше строку вказаному у рахунку. Вартість послуг за цим Договором становить 294739,50 грн., що є еквівалентом 1015 євро (доларів США). Вартість послуг, визначена даним Договором в еквіваленті в іноземній валюті, сплачується у гривнях за фіксованим курсом, що становить 29,30 грн. по відношенню до євро (долару США) на день здійснення оплати. На виконання своїх обов'язків за цим Договором, позивачем [PERSON] було оплачено на рахунок [PERSON] «Авіасвіт-Львів» кошти в сумі 14655,00 грн., з яких: 7500,00 грн. оплачено 23.01.2018 року (а.с. 21) та 7155,00 грн. оплачено 23.05.2018 року (а.с. 22), що підтверджується рахунком-фактурою. Відповідно до платіжних доручень за №2345 від 23 січня 2018 року та за №2689 від 23 травня 2018 року, [PERSON] «Авіасвіт-Львів» здійснив перерахунок коштів на рахунок ПрАТ ТК «АйТі-тур» за тур до Туніс по рах. 850374 від 22.01.18р., у розмірі 7500,00 грн. та 7155,00 грн. відповідно, тобто на загальну суму 14655,00 грн. (а.с. 23, 24). Як вбачається з платіжних доручень №44948 від 24 січня 2018 року та №47764 від 23 травня 2018 року, ПрАТ ТК «АйТі-тур» здійснило перерахунок коштів на рахунок ТОВ «Оазіс Тверел Україна» часткова сплата за турпакет згідно рах. №СФ-180349 від 22 січня 2018 року в розмірі 7500,00 грн. та 7155,00 грн., тобто на загальну суму 14655,00 грн. (а.с. 25, 26). Згідно із п. 2.6.1. Договору [PERSON] зобов'язався організувати тур для туриста (на 3 осіб) в Туніс Монастир з 01.08.2018 року по 11.08.2018 року, який включає в себе наступний комплекс туристичних послуг: бронювання авіаквитків на літак, що слідує за маршрутом Львів - Монастир Львів, дата вильоту з аеропорту м.Львів 01 серпня 2018 року о 14 год. 00 хв.; дата вильоту з аеропорту м. Монастір 11 серпня 2018 року о 07 год. 35 хв., переліт економ класом, (авіа переліт забезпечується авіакомпанією BRAVO AIRWAYS), розміщення в готелі Neptunia, харчування, трансфер, екскурсійну програму, медичне страхування, оформлення вїздної візи до Тунісу. Відповідно до п. 3.2. Договору в разі, якщо невиконанням, неналежним виконанням умов цього Договору однією Стороною іншій стороні будуть заподіяні збитки, винна сторона зобов'язується відшкодувати такі збитки в повному обсязі. 05.09.2018 року [PERSON] «Авіасвіт-Львів» направлено звернення ТОВ «Оазіс Тверел Україна» щодо компенсації грошових коштів сплачених позивачем [PERSON] за невикористаний туристичний продукт, оскільки туристи не змогли скористатись Туристичним продуктом з причин, які від них не залежать, а саме, через відсутність рейсу, який є частиною Туристичного продукту (а.с. 30). Крім того, 05.09.2018 року [PERSON] «Авіасвіт-Львів» направило ПрАТ «Айті-тур» заяву про повернення коштів по заявці №850374 в сумі 14655 грн. 00 коп., у звязку зі скасуванням туру туроператором ТОВ «Оазіс Тверел Україна» (а.с. 31). 18.09.2018 року [PERSON] «Оазіс Тревел Україна» надало письмову відповідь на вимогу, у якій зазначає, що [PERSON] «Оазіс Тревел Україна» гарантує туристам повернення грошових коштів, сплачених ними за відпочинок, що не відбувся як наслідок скасування рейсів Авіакомпанією Браво. Задля чого до кінця вересня 2018 року планується затвердження умов повернення коштів, що будуть доведені до відома агентів та туристів (а.с. 32). Відповідно до вимог ст. 20 Закону України „Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов'язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. Відповідно до ч. 3 ст. 19-1 Закону України «Про туризм», [PERSON] (турагент) зобов'язаний додержуватися\~\~умов надання комплексу туристичних послуг, про які був поінформований споживач\~\~до укладення договору на туристичне обслуговування, крім випадків,\~\~коли про зміну таких\~\~умов\~\~повідомлено споживача до укладення договору або якщо\~\~зміни\~\~внесено\~\~на підставі угоди, укладеної між сторонами договору. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання (ст. 901 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ст.\~629\~ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно положень статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст. 611 ЦК України). Положеннями ч. 11 ст.\~20\~Закону України\~«Про туризм» визначено, що якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов'язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму, зокрема, є порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг (ст. 30 Закону України «Про туризм». Відповідно до вимог ч. ч. 1-2 ст. 32 Закону «Про туризм», за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~33\~вказаного Закону визначено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частиною 1 статті 906\~ЦК України передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 03.07.2013 № 6-42цс13, зазначено, що майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків. Судом встановлено, що послуги з надання туристичних послуг, відповідно до умов договору, мав надавати саме туроператор - [PERSON] «Оазіс Тревел Україна». Станом на 01.08.2018 р. і по даний час послуги відповідачем не надані, а грошові кошти за оплачені позивачем туристичні послуги не повернені. Таким чином, зважаючи на те, що за туристичні послуги позивачем було оплачено у розмірі 14655,00 грн., вимога про стягнення майнової шкоди (збитків) підлягає задоволенню. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд приходить до висновку про часткове задоволення позову у цій частини, виходячи з наступного. Позивач посилається на те, що їй та її сім'ї була завдана моральна шкода у зв'язку з ненаданням відповідачем туристичних послуг, був порушений їх звичайний спосіб життя, змушені були переживати постійну емоційну напругу та позбавлені можливості провести заплановану відпустку і відпочити і таку позивач оцінила в 10 000,00 грн. Частиною другою ст. 33 Закону України «Про туризм» передбачено, що заподіяна туристу моральна шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб'єктом туристичної діяльності в порядку встановленому законом. Відповідно до частини 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно зі\~ст.\~23\~ЦК України\~особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.3, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як зазначає позивач, внаслідок невиконання умов договору їй з сім'єю була зіпсована відпустка, вони були позбавлені можливості провести заздалегідь заплановану відпустку та відпочити. На її письмові звернення щодо повернення коштів відповідач жодним чином не реагує. Відтак, суд вважає, що позивач та її сім'я відчували душевні страждання, занепокоєння та зазнавали вимушених змін у своєму житті, а тому приходить до обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для відшкодування завданої позивачу такими діями моральної шкоди. Разом з тим, враховуючи характер правовідносин, глибину фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди слід визначити у розмірі 5000,00 грн. Зі змісту ст.\~12\~ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків. Положеннями ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити частково та стягнути з ТОВ «Оазіс Тревел Україна» на користь позивача матеріальні збитки, завдані внаслідок невиконання договору про надання туристичних послуг у розмірі 14655,00 грн. та 5000 грн. моральної шкоди, а всього на суму 19\~655,00 грн. Відповідно до вимог ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1409,60 грн. (по 704,80 грн. за вимоги майнового та немайнового характеру).

Outcome: partial