Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги таким. [INFO] помела її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, обов`язкову частку з якої позивачка як інвалід І групи має намір прийняти. Після звернення 06 жовтня 2021 року до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області з питання видачі свідоцтва про право на обов`язкову частку у спадщині за законом, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку. Позивачка вважає, що вказаний пропущений строк для прийняття спадщини незначний і пропущений нею з поважних, об`єктивних, не залежних від неї причин, а саме через інвалідність І групи, постійну хворобу, яка змушує її кожний вівторок та п`ятницю їздити до м. Харкова на відповідні процедури, після проведення яких їй необхідний спокій та мінімальні фізичні навантаження. Зазначає, що саме після смерті матері її стан здоров`я погіршився, а тому позивачка не мала змоги вчасно звернутися до нотаріальної контори, отже просить суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. 17 листопада 2021 року [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що він є єдиним спадкоємцем після смерті померлої [PERSON] за заповітом від 15 червня 2018 року, посвідченим секретарем Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області. Посилання позивачки на те, що не вона не змогла вчасно звернутися до нотаріуса через хворобу та проходження лікування по вівторках та п`ятницях вважає необґрунтованими, оскільки нотаріус працює не лише в ці дні, коли вона перебувала в лікарні. Вважає, що протягом 6 місяців позивачка не була позбавлена можливості подати заяву нотаріусу, в тому числі поштою. Крім того, [PERSON] не доведено належними та допустимими доказами підстав для спадкування, її частки у спадщині. Будь-яких інших поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини в позові не зазначено. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, зазначивши при цьому, що не писала заяву про прийняття спадини тому, що вважала, що має свою частку у спадщині після смерті матері автоматично, а її стан здоров`я не дозволяв їй вчасно звернутися до нотаріальної контори, оскільки вона тяжко хворіє, їздить до м. Харкова кожний вівторок та п`ятницю, після проведених там процедур їй важко рухатися і необхідний спокій та мінімальні фізичні навантаження. Вказала, що в зв`язку з швидкими темпами поширення COVID-19\~в Україні намагалася уникати будь-яких соціальних контактів, оскільки у випадку зараження її імунітет буде знижено, що у поєднанні з існуючою хворобою призведе до значного погіршення стану здоров`я. Крім того, зазначила, що пропущений нею строк для прийняття спадщини незначний. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Пухтаєвич О. О. у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні з підстав, вказаних у відзиві. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення їй рекомендованого повідомлення, яке нею отримане. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. За результатами судового розгляду на підставі повідомлених сторонами справи обставин та наданих ними доказів, встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28 січня 1963 року, виданим виконавчим комітетом Міловської сільської ради депутатів трудящих Великобурлуцького району Харківської області, [PERSON] народилася [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22 серпня 1981 року, виданого Колодязненською сільської радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22 серпня 1981 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 07. Згідно з довідкою МСЕК № 703798 від 24 листопада 2014 року, [PERSON] має І групу інвалідності з загального захворювання безстроково. Відповідно до довідки (амбулаторна карта № 43/53) від 24 березня 2020 року, виданої КНП Харківської обласної ради «Обласний медичний клінічний центр урології і нефрології ім. В. І. Шаповала», [PERSON] з серпня 2014 року має клінічний діагноз: ХХН Vст. Замісна терапія програмним гемодіалізом, зморщені нирки, симптоматична артеріальна гіпертензія. Вторинна анемія. Знаходиться на амбулаторному режимі замісної ниркової терапії гемодіалізом 2 рази на тиждень по 4 години (вівторок, п`ятниця). Згідно з посвідченням серії [NUMBER] від 13 квітня 2006 року, виданого Дворічанським УПФУ, [PERSON] є пенсіонером за інвалідністю. З копії спадкової справи № 124/2021 після померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що 15 червня 2018 року остання залишила заповіт, посвідчений секретарем Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області, відповідно до якого заповіла належні їй земельні ділянки згідно з Державними актами серії ХР № 119141 та серії ХР № 119140 [PERSON] 23 червня 2021 року [PERSON] звернувся до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до довідки № 16-20/263 від 07 жовтня 2021 року, наданої Дворічанською селищною радою Куп`янського району Харківської області, [PERSON] була зареєстрована та проживала по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом є: дочка померлої [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; дочка померлої [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями за заповітом є: онук померлої [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з постановою № 924/02-31 від 06 жовтня 2021 року Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обов`язкову частку у спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Досліджуючи питання про наявність поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини суд встановив, що на користь позивачки не складено заповіт, однак вона може мати право на обов`язкову частку. З матеріалів спадкової справи вбачається та встановлено в судовому засіданні, що після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини ( [PERSON] померла [INFO] , отже строк закінчувався б 08 серпня 2021 року), нотаріус 13 серпня 2021 року за вих. № 770/02-14 надіслала позивачці [PERSON] повідомлення, в якому повідомила, що заповіт складено не на її користь та просить повідомити чи була вона працездатна за станом здоров`я на час смерті її матері шляхом надання відповідної заяви, яка має бути засвідчена або в нотаріальній конторі, або будь-яким іншим нотаріусом або старостою села, до 26 серпня 2021 року. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення вказане повідомлення [PERSON] було вручено 19 серпня 2021 року. Отже, для подання вказаної заяви [PERSON] залишалося 7 днів. Позивачка є інвалідом І групи, кожного тижня по вівторках та п`ятницях перебуває в м. Харкові на планових процедурах, після проведення яких їй необхідний спокій та мінімальні фізичні навантаження. Дійсно, швидкі темпи розповсюдження COVID-19 в Україні та у всьому світі вже призвели до трагічних наслідків у вигляді загибелі мільйонів людей, а у випадку зараження позивачки гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, у поєднанні з існуючою хворобою, її імунітет знизиться, що призведе до значного погіршення стану здоров`я. Також суд зважає на те, що позивачка проживає в с. Колодязне Куп`янського району Харківської області, а нотаріальна контора знаходиться в смт Дворічна Куп`янського району Харківської області, тобто для звернення позивачці необхідно подолати певну відстань, що з її захворюванням становить значні труднощі. Дійсно, посилання відповідача на те, що нотаріус приймає не лише по вівторках та п`ятницях, коли позивачка перебуває в лікарні, і заяву могла подати поштою, суд вважає обґрунтованим, однак урахуванням її стану здоров`я звернення навіть до поштового відділення є значною перешкодою, вже не говорячи про те, що вказана заява має бути засвідчена, що вимагає додаткових зусиль для її подачі. Посилання відповідача у своєму відзиві на те, що він є єдиним спадкоємцем після смерті померлої [PERSON] за заповітом від 15 червня 2018 року, посвідченим секретарем Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області, суд не вважає обґрунтованим, оскільки відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Посилання відповідача на те, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами підстав для спадкування, її частки у спадщині, суд вважає необґрунтованим, оскільки при вирішенні питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини суд має встановлювати поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, а не вирішувати питання про її право на спадщину. Таким чином, суд враховує посилання позивачки на те, що вона не могла своєчасно в шестимісячний строк після смерті своєї матері [PERSON] звернутися з заявою до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області з об`єктивних причин, а саме через наявну інвалідність І групи та постійну хворобу, яка змушує її щотижнево їздити до м. Харкова на відповідні процедури, після проведення яких їй необхідний спокій та мінімальні фізичні навантаження, а також те, що вказаний строк є незначним. В зв`язку з цим, суд визнає поважними причини пропуску позивачкою 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, оскільки вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права. У ст.\~41\~Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони справи як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи позовні\~вимоги [PERSON] ,\~суд вважає,\~що трьох\~місяців буде достатньо для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved