Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виселення без надання іншого жилого приміщення. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування від 15 вересня 2003 року, реєстраційний № 4247, вона є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі разом з нею проживають : [PERSON], який був на його прохання тимчасово зареєстрований та діти: син [PERSON] [INFO] , донька [PERSON] [INFO]. З часу проживання відповідач за комунальні послуги не платить, не займається утриманням та ремонтом квартири, перешкоджає проживанню , постійно створює стресові ситуації, влаштовує сварки, постійно перебуває в стані алкогольного сп'яніння, погрожує їй та її дітям. З урахуванням зазначеного позивачка просить виселити [PERSON] з належної їй квартири без надання йому іншого жилого приміщення. Відповідач двічі у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання. Представник третьої особи відділу опіки та піклування Смілянської міської ради в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 розд. III ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору дарування від 15 вересня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу, реєстраційний № 4247, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі разом з позивачкою зареєстровані та проживають колишній чоловік позивачки [PERSON] [INFO], та діти син [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] [INFO]. З часу проживання відповідач за комунальні послуги не платить, не займається утриманням та ремонтом квартири, перешкоджає проживанню , постійно створює стресові ситуації, влаштовує сварки, постійно перебуває в стані алкогольного сп'яніння, погрожує їй та її дітям, веде антигромадський спосіб життя, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що підтверджується матеріалами справи ( а.с.6,10, 11,13). Частиною 4 ст. 9 ЖК Української РСР передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави виселення членів сім'ї (колишніх членів сім'ї) власника будинку, передбачені ст. 116 ЖК Української РСР. Згідно ст. 116 ЖК Української РСР якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціального співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення за неможливістю спільного проживання, може бути зобов'язано судом замість виселення провести обмін займаного приміщення на інше жиле приміщення вказане заінтересованою в обміні стороною. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання іншого жилого приміщення. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] систематично порушує правила соціального співжиття по відношенню до позивачки та її дітей а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 грн.60 коп. На підставі ст.116 ЖК Української РСР,

Outcome: approved