Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом - будинком № 31 по вул.Нігинське шосе у м.Кам'янецьПодільському. В обґрунтуванням позовних вимог позивач вказує, що їй належить ? частина житлового будинку № 31 по Нігинському шосе в м.Камянець-Подільський Хмельницької області на підставі договору дарування від 26.12.2007 р. В її частині домоволодіння зареєстрований відповідач, її рідний брат який довгий час в будинку не проживає. Факт не проживання відповідача в будинку підтверджується актами перевірки паспортного режиму. Позивач просить суд винести рішення яким: визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом в будинковолодінні № 31 по Нігинському шосе в м.Камянець-Подільський. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задоволити, не заперечив щодо заочного розгляду справи в звязку із неявкою відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації та місцю проживання, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в суді. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач є власником ? частини житлового будинку № 31 по вул.Нігинське шосе у м.Кам'янецьПодільському Хмельницької області на підставі договору дарування від 26.12.2007 р. В належній позивачу частині будинку зареєстрований з 04.11.1993 р. відповідач по справі рідний брат позивача, однак в будинку тривалий час не проживає. \~ \~ \~ \~Факт не проживання відповідача в належній позивачу частині будинку підтверджується: актами перевірки паспортного режиму від 07.12.2015 р.(а.с.15), від 16.03.2016 р.(а.с.14), від 15.06.2016 р.(а.с.12), від 03.07.2017 р.(а.с. 11), від 07.05.2018 р. (а.с.13), поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] суду. Так допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідом позивача, відповідач в будинку не проживає з 1999 р., зі слів матері сторін він двічі одружувався в місті, додому проживати не повертався. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що їй як сусідці позивача відомо, що відповідач 15 років не живе в будинку позивача, він вже вдруге одружився. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України). Ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України встановлено, що член сім'ї власника втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України, кожна особа мас право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна мас право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 4\~статті 156 ЖК УРСР припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені\~статтею 162 цього Кодексу. Оскільки відповідач без поважних причин в належній позивачу частині будинковолодіння не проживає більше року, що підтверджується належними та допустимими доказами, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved