Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною шестирічного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.11.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі; в шлюбі у сторін народився син, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем знаходиться на її утриманні. Подружнє життя не склалося, і коли позивач була вагітна та не мала змоги працювати, відповідач коштів на її утримання не надавав. Згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28.05.2013 року було присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно на час вагітності та після народження дитини, до досягнення нею трьохрічного віку. Згідно рішення Вінницького районного суду від 18.12.2013 року з відповідача присуджено до стягнення на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Заочним рішенням Вінницького районного суду від 17.12.2014 року шлюб між сторонами розірвано. 02.10.2016 року синові [PERSON] виповнилося 3 роки, і з цього часу відповідач не сплачує аліментів на утримання позивача, які він сплачував згідно рішення Вінницького районного суду від 28.05.2013 року. Відповідач [PERSON] коштів на утримання позивача в добровільному порядку не надає. У сина затримка психомоторного розвитку, і крім того він часто і довготривало хворіє. Так, згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] від 23.11.2017 року, дитині встановлено діагноз: інші уточнені психічні розлади (виражений психічний недорозвиток) з аутистичними рисами внаслідок резидуально-органічного ураження ЦНС. ЗНМ Ір. Синдром гіперактивності з дефіцитом уваги. Згідно вказаної виписки [PERSON] підлягає оформленню на державну соціальну допомогу на 2 роки, дитина потребує постійного стороннього догляду та допомоги та має права дитини-інваліда категорії підгрупи «А» на 2 роки. Крім того рекомендовано: нагляд психіатра невролога; стаціонарне лікування по потребі; ЦР для дітей з РСА; дообстеження генетика; курси ноотропної терапії в амбулаторних умовах; психолого-педагогічна реабілітація (м-д АВА); інклюзивна форма навчання при ДНЗ; рисперидон для корекції поведінкових порушень. Також призначено медикаментозне лікування. Згідно рішення №14 районної лікарсько-консультативної комісії Вінницької ЦКЛ (протокол №29 від 08.12.2017 року у дитини [PERSON] діагноз: F 06,85/) [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та допомоги. За таких обставин, дитина потребує постійного домашнього догляду матері, і крім того додаткових витрат на належне лікування, харчування та інше. Враховуючи стан здоровя дитини і. що він потребує постійного догляду матері, позивач не може влаштуватися на роботу, щоб отримувати заробітню плату на своє утримання та на належне утримання дитини. Так як позивач ніде не працює, потребує матеріальної допомоги на своє утримання, так як сама займається вихованням та доглядом за дитиною та матеріальним забезпеченням сімї. Самій важко забезпечити себе та дитину всім самим необхідним, коштів на все це не вистачає, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач фізично здоровий, інших утриманців не має, має постійний і достатній заробіток та в змозі сплачувати аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною шестирічного віку. За наведених обставин позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення сином віку шести років, тобто, до 02.10.2019 року та понесені судові витрати. В ході судового розгляду, в звязку із інфляційними змінами подорожчали продукти харчування, комунальні послуги, ліки та інші життєво необхідні платежі, в звязку з чим позивачем було збільшено позовні вимоги, згідно яких вона просила стягнути з відповідача на її користь на своє утримання аліменти в розмірі 1300 грн. щомісячно, до досягнення сином віку шести років, тобто, до 02.10.2019 року та понесені нею судові витрати. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримали, мотивуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві, просили позов задоволити, зокрема, доповнили, що відповідач дійсно сплачує аліменти на утримання дитини. Разом з тим, дитина надзвичайно хвора і потребує сторонньої допомоги. Основний діагноз - інші уточнені психічні розлади ( виражений психічний недорозвиток) з аутистичними рисами внаслідок резидуально-органічного ураження ЦНС. Законом передбачено, що крім аліментів на утримання дитини, при вадах фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Таке право має дружина незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з довідки про доходи [PERSON] з червня 2017 року по грудень 2017 року, тобто за сім місяців, загальна сума доходу, за винятком аліментів, становить 47705 грн. 53 коп.; інших утриманців, крім сина, у відповідача немає. Отримуючи таку суму доходів після виплати аліментів, відповідач безумовно має можливість сплачувати вказану в позові суму на утримання дружини. Інші суми, які відповідач сплачував позивачу за рішенням суду, сплачені нею в зв'язку з зверненням до суду, де [PERSON] був відповідачем ( судовий збір, правова допомога та ін.), а також стягнення додаткових витрат на лікування дитини, тому ніякого відношення до позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини вони не мають. За наведених обставин представники просять збільшені позовні вимоги задоволити повністю. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні збільшені позовні вимоги не визнали, зокрема, відповідач [PERSON] зазначив, що вважає аргументи позивача, викладені в позовній заяві, безпідставними, а позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення, оскільки в своїй позовній заяві [PERSON] просить стягнути з нього на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 1000 гривень, щомісячно, до досягнення сином віку шести років, тобто до 02.10.2019 року. При цьому, позивач зазначає, що він фізично здоровий, інших утриманців не має, має постійний і достатній заробіток та в змозі сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною шестирічного віку. З таким висновком позивачки відповідач не погоджується. Відповідно до рішення Вінницького районного суду від 18.12.2013 року він сплачує аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Він працює в ПрАТ «Вінницяпобутхім». За період з липня 2014 року по грудень 2015 року ним сплачено аліментів на користь [PERSON] 26118 гривень, з січня 2016 року по грудень 2016 року -17166 гривень, за період з квітня 2017 року по вересень 2017 року- 12132 гривні, з вересня 2017 року по грудень 2017 року - 8008 гривень 75 коп. Крім аліментів, з його заробітної плати утримуються ще і податки, їх сума за вказаний період становить 12230 грн. 80 коп. та його доходи таким чином за сім місяців складають не 47705 гривень, а 35474 гривні. Крім того, позивачка [PERSON] вказує, що стягнення додаткових витрат на лікування дитини ніякого відношення до позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини не мають. Дійсно, стягнення додаткових витрат на лікування сина не мають ніякого відношення до позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, але вони мають пряме відношення до його зарплати. З червня 2017 року по грудень 2017 року він отримав заробітну плату в розмірі 35474 гривні. Дитина дійсно є хворобливою дитиною, часто хворіє, але, на його думку, метою позивачки є не лікування дитини, а покарання його за розлучення з нею шляхом постійного стягнення з нього коштів на її користь. Так, рішенням Вінницького районного суду з нього стягнуто на її користь 2559 гривень додаткових витрат, 150 грн. за надання правової допомоги, 640 грн. судового збору. Додатковим Рішенням Вінницького районного суду від 29.08.2017 року з нього на користь [PERSON] стягнуто 3000 гривень за надання правової допомоги. Складається враження, що весь вільний час позивачка по справі присвячує не синові, а ходінню по судам. Відповідно довідки невролога від 30.09.2016 року медичного центру «АльтаМедіка», [PERSON] хворіє: синдром гіперзбудливої дитини, з дефіцитом уваги. Затримка психо-мовного розвитку. В позовній заяві позивачка вказує, що вона не може влаштуватись на роботу в звязку з тим, що син потребує уваги. Тоді постає питання, чим займається мати на протязі дня, чому здоровя сина не поліпшується? Він неодноразово звертався до позивачки з проханням приймати участь у її відвідуванні з сином лікарів, проте вона не бажає, щоб він приймав участь у лікуванні сина, консультувався з лікарями. Перешкоджає вона також у спілкуванні з дитиною, її вихованні, що являлось підставою для звернення ним у Службу у справах дітей з відповідними заявами. Позивач до позовної заяви надала довідку виконавчого комітету Вінницько-Хутірської сільради за №295 від 14.08.2017 року, відповідно до якої вона проживає разом з сином в с. Вінницькі Хутори по вул. Покришкіна 124 і син знаходиться на її утриманні. Дана довідка не може бути прийнята судом до уваги, оскільки не відповідає дійсності. Так, син [PERSON] знаходиться повністю на його утриманні, позивач не працює, хоча на його думку має можливість працевлаштуватись. Так, відповідно до довідки виконкому Вінницько-Хутірської сільради Вінницького району від 4.10.2017 року за №5248, в будинку №124 по вул. Покришкіна в с.Вінницькі Хутори проживають позивачка, син [PERSON], мати позивачки - [PERSON], [INFO] та бабуся - [PERSON], [INFO]. Тому, відповідач вважає, що позивач має можливість працевлаштуватись та займатись вихованням та утриманням дитини. Також, крім аліментів, які він сплачує на утримання сина, він відшкодовує позивачу додаткові витрати, пов'язані з лікуванням сина. В даний час в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до нього про стягнення додаткових витрат на лікування сина в розмірі 32267 грн. 68 коп. Відповідач вважає, що не має можливості надавати [PERSON] на її утримання матеріальну допомогу до досягнення сином шестирічного віку в зв'язку з тим, що після відрахувань з його заробітної плати аліментів на утримання сина, додаткових витрат на його лікування, у нього залишається менше половини заробітної плати; інших доходів, крім заробітної плати, у нього немає; нерухомого та рухомого майна також немає, а позивач крім аліментів отримує держану соціальну допомогу. За наведених обставин відповідач просить в задоволенні позову відмовити повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та оцінивши матеріали зазначеної цивільної справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.11.2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2851, який розірвано згідно заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 17.12.2014 року (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-АМ №268289 від 10.10.2013 року (а.с. 6). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28.05.2013 року стягнуто з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], уродженця [INFO], жителя [INFO], непрацюючого аліменти на користь [PERSON] в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно на час вагітності та після народження дитини до досягнення нею трьохрічного віку, починаючи з 11.04.2013 року (а.с. 10). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18.12.2013 року стягнуто з [PERSON], [INFO] (який зареєстрований за адресою: [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь [PERSON], [INFO] (яка зареєстрована за адресою: [INFO]) аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 21.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8 - 9). Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Дитина [PERSON] проживає разом із позивачем і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 05.12.2017 року № 405 (а.с. 11). Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] від 23.11.2017 року, дитині встановлено діагноз: інші уточнені психічні розлади (виражений психічний недорозвиток) з аутистичними рисами внаслідок резидуально-органічного ураження ЦНС. ЗНМ Ір. Синдром гіперактивності з дефіцитом уваги (а.с. 12). Згідно вказаної виписки [PERSON] підлягає оформленню на державну соціальну допомогу на 2 роки, дитина потребує постійного стороннього догляду та допомоги та має права дитини-інваліда категорії підгрупи «А» на 2 роки. Крім того рекомендовано: нагляд психіатра невролога; стаціонарне лікування по потребі; ЦР для дітей з РСА; дообстеження генетика; курси ноотропної терапії в амбулаторних умовах; психолого-педагогічна реабілітація (м-д АВА); інклюзивна форма навчання при ДНЗ; рисперидон для корекції поведінкових порушень. Також призначено медикаментозне лікування. Згідно рішення №14 районної лікарсько-консультативної комісії Вінницької ЦКЛ (протокол №29 від 08.12.2017 року у дитини [PERSON] діагноз: F 06,85/), дитина потребує постійного стороннього догляду та допомоги (а.с. 13). Згідно довідки Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області №295 від 14.08.2017 року позивач [PERSON] проживає разом з сином в с. Вінницькі Хутори по вул. Покришкіна 124, Вінницького району Вінницької області і син знаходиться на її утриманні (а.с. 11). Відповідно до довідки Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 28.02.2018 року №418 позивач [PERSON] згідно наказу № 1660-к від 01.09.2011 року по даний час ніде не працює (а.с. 61). Згідно довідки Вінницько Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 5248 від 04.10.2017 року, в будинку №124 по вул. Покришкіна в с. Вінницькі Хутори проживають позивачка, її син [PERSON], мати позивачки - [PERSON], [INFO] та бабуся - [PERSON], [INFO] (а.с. 33). Відповідач [PERSON] працює в ПрАТ «Вінницяпобутхім», за період з липня 2014 року по грудень 2015 року ним сплачено аліментів на користь [PERSON] 26118 гривень, з січня 2016 року по грудень 2016 року -17166 гривень і за період з квітня 2017 року по вересень 2017 року- 12132 гривні, з червня 2017 року по грудень 2017 року - 15748 грн. 12 коп. (а.с. 28 - 32). Відповідач не зареєстрований, але проживає в [INFO] (а.с. 34). Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ч. ч. 3, 6 ст. 84 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 182 СК України вказує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей , непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Задовольняючи позов частково суд виходив з того, що відповідач [PERSON] фізично здоровий, офіційно працює, має стабільний дохід, сплачує аліменти на утримання дитини та зобовязаний до сплати додаткових витрат на дитину; в свою чергу позивач [PERSON], в тому числі, отримує державну соціальну допомогу на утримання сина, з огляду на що суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], шести років, а саме, до 02 жовтня 2019 року включно, при чому, на думку суду, саме такий розмір аліментів відповідатиме обставинам справи та потребам самого позивача. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно п.3 ч.2 ст. 141 ЦК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження витрат, повязаних з розглядом справи, позивачем надано квитанцію про оплату послуг на професійну правничу допомогу в розмірі 400 грн. 00 коп. (а.с. 4), зазначені втирати підлягають з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: partial