Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири (а.с.3-4), в подальшому збільшила позовні вимоги (а.с.139-140), остаточно просила стягнути з відповідача 3 000 грн у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, 5 000 грн у відшкодування моральної шкоди, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. 10.07.2014 року, 11.09.2014 року та 02.03.2015 відбулось залиття вищевказаної квартири відповідачем, який мешкає поверхом вище в квартирі №47. Відповідними актами про залиття була встановлена причина залиття підтікання на зєднанні сантехнічних приладів до внутриквартирної сантехнічної мережі у ванній кімнаті квартири № 47. Таким чином, їй була завдана матеріальна шкода у звязку із зіпсуванням стіни, стелі ванної кімнати, яку повинна відшкодувати відповідач, а саме: відновлення стін та стелі після залиття 10.07.2014 року 900 грн, відновлення стін та стелі після залиття 11.09.2014 року 900 грн та витрати, які необхідно зробити для відновлення стін та стелі після залиття 02.03.2015 року 1200 грн. У рахунок відшкодування моральної шкоди позивач просила стягнути 5 000 гривень, посилаючись на те, що було порушено звичний ритм життя, довелось прикладати багато додаткових зусиль для його організації. Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17.09.2015 року за клопотанням представника позивача до участі у справі в якості співвідповідачів залучено [PERSON] та [PERSON] (до зміни прізвища [PERSON]) [PERSON] (а.с.47-48). Позивач [PERSON] у судовому засіданні 05.10.2015 року позов підтримала, просила задовольнити повністю. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав зазначених в позові. Доповнив, що позивач після першого та другого залиття, проводила ремонт у ванній кімнаті, однак відсутні докази щодо понесених витрат. Перед новим роком позивач зробила частковий ремонт, однак у ванній кімнаті ремонтних робіт не проводила. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, при дослідженні ванної кімнати не було виявлено слідів затоплення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Суду пояснила, що в квартирі зареєстровані з жовтня 2014 року [PERSON] та [PERSON], однак до кінця березня 2015 року там ніхто не проживав, оскільки проводились ремонтні роботи. Зазначила, в її квартирі були факти протікання в санвузлі, однак це не призвело до пошкодження майна позивача. З приводу останнього факту залиття, приходив сантехнік та оглядав квартиру, фактів протікання не виявив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи беї її участі, просить відмовити у задоволенні позову. (а.с.137,138,152,154) Представник третьої особи КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений, надіслав письмові пояснення по справі (а.с.40-41), у відповідності до яких просив позов задовольнити, а також розглянути справу у його відсутність. Допитаний в судовому засіданні 05.10.2015 року в якості свідка [PERSON] знайомий позивача, суду пояснив, що в квартирі позивача, після першого залиття, проводив ремонті роботи по електриці. У вересні 2014 року він запропонував позивачці зясувати причину залиття у квартирі №47. Двері відчинив юнак, запропонував увійти, оглянули ванну кімнату та кухню. Під час огляду між власником квартири №47 та позивачем відбулась сварка. Вислухавши позивача та його представника, відповідача, представника відповідача, допитавши свідка, експерта, оглянувши відеозапис, на підставі досліджених доказів, судом встановлені такі обставини і визначені відповідні їм правовідносини. Квартира №42 в житловому будинку №31А по вулиці Попова в м.Чернігові належить на праві власності позивачу [PERSON], що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.23). Власником квартири №47 в житловому будинку №31А по вулиці Попова в м.Чернігові являється [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.07.2015 року (а.с.38). Крім того, як вбачається із копії особового рахунку КП «Новозаводське» у квартирі №47 в житловому будинку №31А по вулиці Попова в м.Чернігові з 11.10.2014 року зареєстровані [PERSON] (до зміни прізвища [PERSON]) Т.Л. та [PERSON] (а.с.43). Відповідно до пояснень відповідача [PERSON] власника квартири №47 в житловому будинку №31А по вулиці Попова в м.Чернігові, відповідачі [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані в квартирі з жовтня 2014 року, однак до кінця березня 2015 року у квартирі ніхто не проживав, так як проводились ремонтні роботи. 10.07.2014 року, 11.09.2014 року та 02.03.2015 року трапилось залиття квартири №42 квартирою №47 в житловому будинку №31А по вулиці Попова в м.Чернігові. В результаті затоплення квартирі №42 залита ванна стеля та стіна. Згідно акту комісії КП «Новозаводське» від 10.07.2014 року, 11.09.2014 року та 02.03.2015 року причиною затоплення квартири №42 стало підтікання на зєднанні сантехнічних приладів до внутриквартирної сантехнічної мережі у ванній кімнаті квартири №47(а.с.7-9). Відповідачами не надано суду доказів на спростування фактів затоплення квартири позивача за обставин вказаних у актах КП «Новозаводське» від 10.07.2014 року, 11.09.2014 року та 02.03.2015 року. Отже, підстави для сумнівів щодо механізму виникнення характерних пошкоджень у квартирі позивача, а саме залиття її водою з квартири поверхом вище, відсутні. Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Статтями 322, 323 ЦК України встановлено, що власник зобов'язаний утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ризик випадкового знищення чи випадкового пошкодження (псування) несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Беручи до уваги, що власником квартири №47 в житловому будинку №31А по вулиці Попова в м.Чернігові являється [PERSON], а відповідно до пояснень останньої відповідачі [PERSON] та [PERSON] на час залиття у квартирі не проживали, так як проводились ремонтні роботи, то саме [PERSON], як законний власник повинна нести відповідальність за свою власність, а також вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання виникнення ситуацій з негативними наслідками, у даному випадку - залиття. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для покладання обовязку по відшкодуванню заподіяних позивачу збитків на [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування розміру матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири, що мало місце 10.07.2014 року та 11.09.2014 року позивачем та її представником не надано суду доказів, що підтверджують факт понесених витрат на проведення ремонтних робіт, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. У справі є ще декілька висновків, у яких зазначені різні суми матеріальної шкоди, завданої позивачу, зокрема і висновок експерта будівельно технічного дослідження №03-05/15 від 05.10.2015 року, яке проводилось ТОВ «СІВЕРЕКСПЕРТ» (а.с.70-85), де вартість ремонтно-будівельних робіт становить 3 809,00 грн. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Суд не приймає до уваги даний висновок експерта будівельно технічного дослідження №03-05/15 від 05.10.2015 року, яке проводилось ТОВ «СІВЕРЕКСПЕРТ», оскільки огляд обєкта дослідження проводився без повідомлення відповідачів; крім того експерт, який проводив дослідження, про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку не попереджався. Відповідно до висновку № С-366 експерта Чернігівської регіональної торгово-промислової палати від 12.01.2016 року, в результаті проведеного експертного будівельно-технічного дослідження встановлено, що дійсний розмір матеріального збитку, завданого внаслідок залиття квартири №42 квартирою №47 в житловому будинку №31А по вулиці Попова в м.Чернігові становить 1739 грн (а.с.121-126). Експерт [PERSON] в судовому засіданні розяснила зазначений висновок. Зазначила, що 18.12.2015 року проводилось обстеження ванної кімнати у квартирі № 42, на стіні та стелі наявні плями жовто-коричневого кольору. Вартість ремонтно-будівельних робіт розраховувалась виходячи із наявних слідів протікання. Виходячи із положень інструкції необхідно враховувати і вартість робіт по фарбуванню з метою уникнення подальших проявів протікання. Розрахунок проводився у відповідності до ДБН, які є рекомендовані та єдині для визначення будівельно-ремонтних робіт. А тому проведений розрахунок є правильним для визначення розміру матеріальної шкоди. Представник відповідача [PERSON] на спростування, визначеного експертом [PERSON], розміру шкоди 1780 грн надав копію договору підряду від 29.01.2016 року (а.с.159-166), відповідно до якого вартість ремонтно-будівельних робіт становить 835,37 грн. Проте, суд не приймає до уваги, як належний та допустимий доказ вказаний договір, оскільки сторонами вказаного договору виступають [PERSON] замовник та ТОВ «Буцспец» - підрядник, які відповідно до положень цивільного кодексу є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору. З даного договору не вбачається, що позивач надає згоду на проведення в квартирі ремонтно-будівельних робіт ТОВ «Буцспец». З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на відшкодування заподіяної [PERSON] залиттям квартири матеріальної шкоди в сумі 1 780 грн, в решті вимог щодо матеріальної шкоди слід відмовити. В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з п.3 ч.2 зазначеної статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вирішуючи питання щодо відшкодування нанесеної позивачу моральної шкоди, враховуються обставини даної конкретної справи, характер та спосіб завдання позивачу моральної шкоди, глибину її душевних страждань, також судом враховується те, що залиття відбувалось тричі, в результаті чого, позивач змушена змінити свій звичний спосіб життя, займатись питаннями ремонту квартири. Отже, позивачем понесені втрати немайнового характеру. В той же час, суд вважає, що розмір моральної шкоди заявлений позивачкою підлягає зменшенню, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також адекватності завданим душевним та моральним стражданням позивача, суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, завданої позивачу слід визначити в сумі 500 грн. та підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн (а.с.1), які у відповідності до ст..88 ЦПК України підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за вимоги майнового характеру 141,21 грн (243.60х1739/3000). Також, враховуючи, що 27.01.2016 року позивачем під час збільшення позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн не сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн за вимоги немайнового характеру, а тому з позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,08 грн (551.20х4500/5000), а з відповідача [PERSON] слід стягнути 55.12 грн судового збору за вимоги немайнового характеру (551.20х500/5000).

Outcome: partial