Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на проживання в житловому приміщенні та зняття його з реєстраційного обліку посилаючись на те, що позивач є власником житлового будинку №18, що знаходиться за адресою вул. Горбасівка, с. Тулова Снятинського району Івано-Франківської області. В 2000 р. відповідач виїхав з с. Тулова Снятинського району в невідомому напрямку і з того часу не проживає в даному будинку. На даний час шлюб між сторонами розірвано, претензій відносно майна відповідач немає. Ще до розірвання шлюбу відповідач виїхав на постійне місце проживання за межі області та більше 15 років не проживає в належному позивачу будинку. В даний час в позивача виникла потреба в оформленні субсидії, однак він не може її оформити так як відповідач прописаний в даному господарстві, а тому позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити в повному обсязі, справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні був відсутній, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи судом, про причини неявки суд не повідомив, поважних причин його неявки судом не встановлено, тому відповідно до ст.224 ЦПК України у суду є підстави для заочного розгляду справи у відсутності відповідачів. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, суд прийшов до такого переконання з слідуючих міркувань: В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу від 12.11.2004 р. зроблено запис за №217, з акту обстеження матеріально-побутових умов від 09.12.2016 р. №311, виданого Устянською сільською радою, слідує, що [PERSON] зареєстрований в господарстві [PERSON] за адресою с.Тулова, Снятинського району, однак починаючи з 2000 р. знаходиться за межами України, з довідки від 09.12.2016 р. №2065, виданої виконкомом Устянської сільської ради, вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрована і проживає в житловому будинку в с.Тулова, вул.Горбасівка,18 і є співзабудовником житлового будинку. Голова домогосподарства [PERSON], [INFO] в даному господарстві зі слів не проживає з 2000 р. Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сімї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, який йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якої вони є. Відповідно до ч. 2 ст. 405 член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи із наведеного суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у належному позивачу житловому будинку понад 1 рік, тому його слід визнати таким, що втратив право на проживання у цьому будинку. На підставі ст.319, 405 ЦК України,

Outcome: approved