Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який мотивує тим, що 15.11.2018 року між ними укладено шлюб, зареєстрований в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Закарпатській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 939. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка наразі проживає разом з мамою в Обласному соціальному центрі матері та дитини ( [ADDRESS] ) з 31.05. 2019 року та знаходиться на її утриманні. Однак, життя у сторін не склалося, між сторонами припинено будь які сімейні та шлюбні відносини. Кожен з них має кардинально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, їх погляди на сімейне життя та характери не співпадають. Позивачка вказує, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить як її інтересам, так і інтересам доньки. А тому на підставі вищенаведеного, збереження їх сім`ї та подальше спільне життя є неможливим. 14.09.2020 року, [PERSON] до суду подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначила, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільної дитини, участі у її вихованні не приймає. Відтак, позивачка просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати, стягнути на її користь на утримання малолітньої доньки аліменти у розмірі 5000,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, у якій зазначила, що збільшені позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд уважає, що у відповідності до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що збільшений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі,\~15.11.2018 року між громадянкою України [PERSON] та громадянином Народної Республіки Бангладеш [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Закарпатській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 939 та видано Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] . У шлюбі у сторін [INFO] народилась дитина, донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Як встановлено згідно пояснень позивача в позовній заяві спільне життя у сторін не склалося через втрату взаєморозуміння між ними та різницю характерів, розходження поглядів на сімейні відносини , що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що сімейні стосунки між ними припинено протягом тривалого часу, про що свідчить зміст позовної заяви. Також, як встановлено в ході розгляду справи, батько не бере участі у забезпеченні, розвитку та вихованні малолітньої доньки. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Статтею 180 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі\~ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або\~\~у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Частиною 2\~\~ст. 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із\~ст. 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів суд, враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення\~ст.180 СК України\~про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Відповідач перебуває в працездатному віці, інших утриманців не має, являючись батьком неповнолітньої дитини зобов`язаний утримувати її до повноліття. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд уважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати, стягнувши з громадянина Народної Республіки Бангладеш [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , відповідно до\~ст. 184 СК України, у твердій грошовій сумі, в розмірі 5000,00 грн щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду,\~\~і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved