Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина у виді житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] , а також земельної ділянки, площею 5,22 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки, площею 0,6702 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. Зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті батька [PERSON] . Вона своєчасно прийняла спадщину після смерті батька, що підтверджується матеріалами спадкової справи, однак нотаріус відмовила їй у видачі Свідоцтва про прийняття спадщини за законом у зв`язку з відсутністю реєстрації прав власності майно за померлим [PERSON] та надання всіх оригіналів документів, що необхідні для видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Просить суд, визнати за нею, [PERSON] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Чередниченко Р.В., який діє на підставі Ордеру на надання правової допомоги, серія ДН №140198 від 29 квітня 2021 року до судового засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. 25 травня 2021 року до суду надали Заяви, в яких просили суд розглянути справу без їх участі, та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явився. 25 травня 2021 року від Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області надійшла Заява, в якій представник Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області просить суд розглянути справу у його відсутності. Рішення просив ухвалити на розсуд суду у відповідності до вимог діючого законодавства України. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до Миколаївської міської ради Слов`янського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню повністю з огляду на їх законність та обґрунтованість. Згідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно до\~ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 392 Цивільного кодексу України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~способом захисту цивільних прав є визнання права. В судовому засіданні встановлено, та підтверджено Довідкою сільського голови Малинівської сільської ради Слов`янського району Донецької області, № 128 від 26 лютого 2015 року, що житловий будинок [ADDRESS] , дійсно значиться за [PERSON] , який помер [INFO] , в даному будинку зареєстрованих не було (а.с. 13). З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого 27 січня 2016 року, КП «БТІ», вбачається, що домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , складається з: житлового будинку, А-2, загальною площею 110,3 кв.м, житловою площею 72,1 кв.м, гаражу - Б, гаражу В, навісу Г, сараю Д, бані Е, навісу Ж, сараю З, колодязю №1, воріт №2, воріт №3, огорожі №4. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , виданого 24 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, Актовий запис про смерть №149 від 24 січня 2015 року (а.с. 3). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташовані за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки. Вона звернулася до приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Соловар В.І. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Соловар В.І., 28 серпня 2015 року [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 5,220 га, розташовану за адресою: Донецька область, Слов`янський район, на території Малиновської сільської ради, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] було відмовлено у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надані всі необхідні документи на будинок та земельні ділянки, що розташовані за цією ж адресою, що підтверджується Постановою приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Соловар В.І. від 28 серпня 2015 року. Згідно до п.3.1 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно до\~ст.\~67\~Закону України\~«Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. \~Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. \~Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ч.1\~ст. 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця». Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Соловар В.І 04 березня 2015 року. Проте, у встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] , які належали її батькові, оскільки відсутні оригінали документів, що потрібні для видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом. У зв`язку з цим, 28 серпня 2015 року Приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Соловар В.І. було відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених\~Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Вказане також підтверджене і роз`ясненнями, наданими у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України\~встановлено обов`язки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті\~1296,\~1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (а.с.1299\~ЦК України). Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно, здійснюється відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України,\~шляхом визнання прав. Відповідно до 392\~ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності\~відповідна територіальна громада. Умови для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в позивача немає, тому, відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1297 ЦК\~встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті\~1296,\~1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Відповідно до п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Так, в судовому засіданні, на підставі зібраних судом доказів, встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька, оскільки звернулася до нотаріуса з Заявою про прийняття спадщини за законом у передбачений законом строк, однак її право не визнається, що є, відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,\~правовою підставою звернення до суду, відповідно до вимог\~ст. 392 ЦК України. Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі у позивача немає, тому, відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті\~15 та статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved