Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на приміщення ветеринарного пункту свинарника інв. №16, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що їй на підставі договору купівлі-продажу на праві приватної власності належать приміщення ветеринарного пункту свинарника (інв.№16), що знаходиться в селі Злазне Костопільського району, однак зареєструвати вказане майно вона не може, оскільки при зверненні в Реєстраційну службу Костопільського районного управління юстиції з приводу державної реєстрації їй в усній формі було відмовлено у зв'язку з тим, що подані нею документи не є правовстановлюючими через, що вона змушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, у поданій до суду заяві просить розгляд справи провести за її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Звернулася до суду з письмовою заявою про визнання позову та про розгляд справи у її відсутність. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 16.05.2010 року між відповідачем [PERSON] та відповідачем ПСГП «Надія» було укладено договір купівлі-продажу. У відповідності до п.п.1 даного договору Продавець передає, а Покупець приймає у власність, приміщення ветеринарного пункту свинарника (інв.№16), що знаходиться в селі Злазне Костопільського району залишковою вартістю 9247 грн. На умовах даного договору покупець зобов'язався в порядку і на умовах, передбачених Договором, прийняти майно і сплатити договірну ціну 9247 грн. за нього, в порядку, передбаченому Договором. На виконання умов договору купівлі-продажу [PERSON] та ПСГП «Надія» здійснено приймання передачу майна, що підтверджується актом прийому-передачі до договору купівлі-продажу від 16.05.2010 року, а також [PERSON] сплачено ПСГП «Надія» кошти у сумі 3133 грн., в якості оплати за придбане майно, підтвердженням чого є даний акт. Судом встановлено, що 15.01.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу. У відповідності до умов даного договору Продавець в порядку і на умовах, передбачених Договором, зобов'язується передати у власність покупцю об'єкт продажу, а саме: приміщення ветеринарного пункту свинарника (інв.№16), що знаходиться в селі Злазне Костопільського району, а покупець зобов'язався в порядку і на умовах, передбачених Договором, прийняти майно і сплатити договірну ціну 9247 грн. за нього, в порядку, передбаченому Договором. Позивачем та відповідачем [PERSON] належним чином виконано умови договору купівлі-продажу, що підтверджується актом прийому-передачі до договору купівлі-продажу від 15.01.2013 року (а.с.16). Договір купівлі-продажу від 16.05.2010 року, укладений між [PERSON] та ПСГП «Надія» та договір купівлі-продажу від 15.01.2013 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] містять всі істотні умови, які встановлені ч.1 ст.638 ЦК України, а також відбулося їх виконання. У відповідності до ч.2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Пункт 1 ст.319 Цивільного кодексу України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суд рахує, що неможливість проведення державної реєстрації права власності на приміщення ветеринарного пункту свинарника (інв.№16), позбавляє позивача реалізувати своє право на дане майно. Статтею 16 ЦК України серед інших способів захисту передбачено і визнання права, а ст.392 цього ж Кодексу власнику надано право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved