overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу земельної частки. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 01.04.2016 року між нею та громадянином РФ Мальцевим [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 5,27 га., кадастровий № 1421283600:01:001:0192, розташованої на території Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, належної йому як єдиному спадкоємцю померлого23.01.2008 року батька [PERSON] за 50\~000 (пятдесят тисяч) гривень. На підтвердження факту продажу відповідачем було складено розписку в якій він також зобовязався в строк не більше пяти робочих днів від дня укладання цієї розписки завірити цей договір нотаріально, однак до теперішнього часу так і не виконав своєї обіцянки. На всі вимоги позивачки кожного разу відповідає, що не має часу піти до нотаріуса. Відповідно до відповіді Відділу Держгеокадастру у Великоновосілківському районі Донецької області № М-146/0-154/6-16 від 22.08.2016 року, було підтверджено , що [PERSON] взамін сертифіката на право на земельн частку (пай) отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку на підставі розпорядження голови Великоновосілківської райдержадміністрації від 14.01.2005 року № 12, площею 5,27 га., серії ДН № 059453 зареєстрований в книзі реєстрації державних актів 01.03.2005 № 1136. Позивач у судове не з»явився, надіслав на адресу суду заяву, у якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове не з»явився, надіслав на адресу суду заяву, у якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно ст.220 ЦК України, уразі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі ст.ст.16, 220, 657 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.11.1997 між [PERSON], що представляв інтереси [PERSON] на підставі довіреності, був укладений договір №Н/97-1123 купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідно до п.1 та п.2 договору, [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру було зареєстроване Южненським міським бюро технічної інвентаризації 25.11.1997 року. Запис у реєстрі 11 пр.реєстр.49 стор.З. Договір сторонами був повністю виконаний. Тобто позивач передала гроші Продавцю і за взаємною згодою вселилась у квартиру. На підтвердження зазначених обставин вона 10.01.1998 року здійснила реєстрацію у вказаній квартирі, відкрила особові рахунки та по теперішній час щомісячно сплачую комунальні послуги. На теперішні час у неї виникають складнощі здійснити відчуження своєї квартири і нотаріус усно рекомендував позивачу звернутись до суду з позовом про визнання договору дійсним. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання без поважних причин не з'явився, хоча про день та час слухання справи був сповіщений своєчасно, про причини неявки до суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 21.11.1997 року між [PERSON], який діяв від імені та в інтересах [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна за №Н/97-1123 у представництві Одеської універсальної товарної біржі «Центр» у м. Южне, згідно якого [PERSON] придбала у відповідача квартиру [ADDRESS], що протидіє ст.657 ЦК України, яка передбачає обов'язкове нотаріальне посвідчення даного типу угод. Не виконання даної вимоги робить угоду недійсною. 25.11.1997 року вищевказаний договір був зареєстрований Южненським бюро технічної інвентаризації №11 пр., реєстр 49, стор. 3. В зв'язку з чим позивач позбавлена права розпоряджатися вказаною квартирою, тобто, продати, обміняти, заповідати тощо. У відповідності до ст.220 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоди, визнати угоду дійсною. В такому випадку наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно. В даному випадку [PERSON] купила у відповідача квартиру, оформлення даної угоди здійснили в представництві Одеської Універсальної Товарної Біржі «Центр», чим не виконали вимоги ст.657 ЦК України. Однак сторони претензій не мають, угода фактично виконана, тому суд вважає можливим визнати вищевказану угоду дійсною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у якій зазначає, що 04.11.2013 року мати позивачки [PERSON], [INFO] склала заповіт, відповідно до змісту якого, остання заповіла їй свою частку квартири [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на вказану кватиру. Позивачка звернулася до Десятої харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак, листом № 1704/02-14 від 28.05.2014 року нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із пропущенням строку на прийняття спадщини. На підставі викладеного позивачка просить позов задовольнити. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позову та слухання справи у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи вважає вимоги законними і такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачка є дочкою померлої [PERSON], яка померла [INFO], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті вона залишила заповіт на свою частку квартири. Однак позивач не змогла свого часу звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до вимог п.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі їм заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання за нею права власності на ? частини квартири № 34 в будинку № 1 по площі Ювілейній в смт. Брилівка Олешківського району Херсонської області. Позивач подала до суду заяву, за якою позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, розглядати справу без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті Цюрупинського районного суду Херсонської області. На підставі зазначеного, суд відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі суд встановив. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 28.04.2005 року Центральнм відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї, 28.04.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 14. Прізвище чоловіка після укладення шлюбу - [PERSON]. За витягом про державну реєстрацію прав від 13.09.2012 року, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 13.06.2018 року, договором купівлі-продажу\~квартири від\~29.08.2012\~року,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Цюрупинського\~районного нотаріального\~округу [PERSON]\~та зареєстрованого\~в реєстрі\~за №\~1496,\~[PERSON] придбав квартиру № 34 в будинку № 1 по площі Ювілейній в смт. Брилівка Олешківського району Херсонської області. Відповідно до ч.1\~ст. 60 СК України\~майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності . Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, яке є обєктом спільної сумісної власності подружжя частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до ч.2\~ст. 71 СК України\~неподільні речі присуджуються одному з подружжя , якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1\~ст. 64 СК України\~дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів , які не заборонені законом, в тому числі і відносно майна, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, позов підлягає задоволенню, оскільки майно (квартира) було набуте [PERSON] за час шлюбу. У звязку з задоволенням позову в повному обсязі судові витрати зі сплати судового збору понесені [PERSON] у розмірі 704,80 грн. підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком, розташованим в [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та зазначила про необхідність залишити п.2 її позовних вимог без розгляду, а в іншій частині позов підтримала та пояснила, що вона є власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрована [PERSON], яка більше як півтора року там не проживає та її особистих речей у ньому немає. Реєстрація відповідача не дозволяє їй розпоряджатися будинком на власний розсуд та обмежує її законні права. Тому позов просить задовольнити. Вiдповiдач у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що своє господарство вона тримала в [ADDRESS] та постійно доглядала за житловим будинком за цією адресою, а проживала в квартирі по сусідству із цим будинком. Зареєструватися їй більше немає де, тому просить в задоволенні позову відмовити. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона з 1993 року проживає в с. Мирне. Відповідач проживає в [ADDRESS], а по [ADDRESS] [PERSON] ніколи не проживала. Вона приносила молоко [PERSON], за адресою [ADDRESS], яка повідомила їй, що прописала в себе [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідач зареєстрована в [ADDRESS], садила там частину городу, держала курей, а проживала поряд в іншому будинку. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником будинку, розташованого в [ADDRESS], згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03.09.2014 року. У вказаному будинку зареєстрована [PERSON], яка більше півтора року там не проживає та її особистих речей у ньому немає. Реєстрація відповідача не дозволяє їй розпоряджатися будинком на власний розсуд та обмежує її законні права. Відповідно до вимог ст.ст. 317, 391 ЦК України власник має право володіння, користування та розпорядження своїм майном і має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, відповідача належить визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад один рік без поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач зазначила, що їй на підставі договору дарування 1/3 частини житлового будинку належить зазначений будинок. Крім позивача, у будинку зареєстрована [PERSON], яка доводиться позивачу донькою. З квітня 2014 року по теперішній час відповідач не проживає в будинку, оскільки працює і постійно проживає за межами м. Бердянська. Відповідач не зареєструвала свого нового місця проживання і не знялася з реєстрації за старим місцем проживання у вказаному будинку. Оскільки це створює позивачу перешкоди у здійсненні її права власності, то вона просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком. Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник заявника в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позов визнала повністю та просила розглянути справу за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником 1/3 частини будинку [ADDRESS], що підтверджується договором дарування 1/3 частини жилого будинку від 30 серпня 2002 року. Згідно акту про не проживання особи в будинку від 27 травня 2017 року, виданого вуличним комітетом № 9 м. Бердянська, за адресою: [ADDRESS] з квітня 2014 по теперішній час в будинку постійно мешкають [PERSON] разом зі своєю дочкою [PERSON], [PERSON], [INFO], з цього ж часу не мешкає у зазначеному будинку. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Наявність реєстрації місця проживання особи в житловому приміщенні, яка в ній не проживає, є перешкодою у здійсненні позивачем прав власника цього будинку, оскільки перешкоджають оформити право на субсидію зі сплати комунальних платежів, не дають можливості розпорядитися своєю власністю. Зазначені перешкоди підлягають усуненню шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований по [ADDRESS] , який належить їй на праві власності. На обґрунтування позову вказує, що вона є власницею житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] . Разом із нею в даному житловому будинку зареєстрована відповідач [PERSON] , яка є її племінницею. Однак відповідачка у вказаному житловому будинку з 2000 року не проживає та не з`являється. А тому просить визнати її такою, що втратила право на користування вказаним житловим будинком. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду подала клопотання в якому просить справу розглянути у її відсутністі. Відповідач про час та місце судового засідання належним чином повідомлений в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~Суд, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] до 2000 року проживала у належному [PERSON] на праві власності житловому будинку, що розташований по [ADDRESS] , як член сім`ї позивача. З 2000 року відповідач без поважних причин не проживала в належному позивачу жилому приміщенні. Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про право особистої власності на будинок виданий виконавчим комітетом Ярмолинецької селищної ради від 28.03.1991 року; довідкою Ярмолинецької селищної ради №3980 від 02.10.2019 року про те, що по [ADDRESS] власником житлового будиноку являється [PERSON] , 1950 року народження, та разом із нею зареєстрований, брат - [PERSON] , 1963 року народження, та племінниця - [PERSON] , 1989 року народження; письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] про те, що [PERSON] є племінницею позивача, і більше 10 років у будинку [PERSON] не проживає. На даний момент адреса мїї проживання невідома. Згідно ч.2\~ст.\~405\~ЦПК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] відсутня без поважних причин у житловому будинку [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] , з 2000 року, тобто понад один рік, а тому вона втратила право на користування вказаним житлом. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Судовий збір розподіляється згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. В позові вказано, що в належному позивачеві на праві власності житловому будинку зареєстрована відповідач - [PERSON], яка є онукою позивачки та в будинку не проживає з 2010 року. Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаним будинком. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена особисто, про що свідчить підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. За свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 06.09.2005 р. серія [NUMBER], виданого виконкомом Абрикосівської сільської ради, житловий будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі рішення виконкому № 41 від 21.07.1999. За довідкою Великокопанівської сільської ради Олешківського району Херсонської області № 664 від 26.06.2017 року, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] та має слідуючий склад сімї: [PERSON] - син, [PERSON] - онука, [INFO] зареєстрована, але фактично не проживає з 09.05.2010 року. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України закріплено право захисту власності - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'є без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Реєстрація місця проживання хоча і не тягне за собою виникнення права користування житловим приміщенням, проте обмежує майнові інтереси власників, пов'язані з правом розпорядитися ним. Тому, оскільки відповідач не змінила реєстрацію місця проживання, договір найму житла відсутній, відповідач являється членом сім'ї позивача, не проживає в будинку більше року, то нею порушено право власності позивача і його право щодо вимоги захисту порушеного права є законними і підлягає захисту. У зв'язку з цим перешкоди, які створені цією реєстрацією, мають бути усунуті шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому витрати по справі зі сплати судового збору у розмірі 640 грн., понесені позивачем належить віднести на відповідача.

Outcome: approved