Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт народження дитини доньки [PERSON], яка народилася 23 лютого 2018 року в м. Донецьку. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вони з [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого 23 лютого 2018 року в них народилась дитина донька [PERSON], що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 375 від 26.02.2018 року, виданим Донецьким центром охорони материнства та дитинства. При зверненні до Центрального відділу ДРАЦС для реєстрації народження дитини їй було відмовлено, тому що медичні документи, видані на території, яка непідконтрольна Україні, не приймаються відділом ДРАЦС для реєстрації. Заявник позбавлена можливості реалізувати свої права щодо реєстрації народження дитини, а також щодо здійснення особистих немайнових прав. Тому просить суд встановити факт народження дитини [PERSON], яка народилася 23 лютого 2018 року в м. Донецьку Донецької області. Ухвалою від 01.08.2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду. Заявник надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Заінтересована особа [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю. Представник заінтересованої особи Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації акті цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, у судове засідання не зявився, надіслали до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу, на розсуд суду. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 375 від 26.02.2018 року, виданого Донецьким центром охорони материнства та дитинства, [PERSON] 23 лютого 2018 року народила дівчинку. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії I-НО № 491144 від 16.01.2018 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.01.2018 року. Згідно листа Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за вих. № 547/15.2-108 від 31.07.2018 року відмовлено у реєстрації народження в [PERSON] дитини, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини предявлено документ (медичне свідоцтво про народження), форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 р. «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Мінюсті України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до розяснень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за нормами ЦПК в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Відповідно до ч.1 ст.144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Отже, враховуючи вищенаведені розяснення та положення ЦПК України, наявні в матеріалах справи докази та зважаючи на те, що від встановлення факту народження дитини залежить виконання заявником батьківських обовязків, здійснення особистих немайнових прав, а також відновлення прав заявника як батька дитини щодо реєстрації її народження, суд вважає за необхідне встановити факт того, що [PERSON] 23 лютого 2018 року народила дівчинку та зареєструвати народження дитини [PERSON], [INFO], зазначивши батьком дитини [PERSON], [INFO], громадянина України, та матірю [PERSON], [INFO], громадянку України, та місцем народження - м. Донецьк Донецької області, Україна. На підставі викладеного,

Outcome: approved