Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 1993 року, в якому у них народилися троє дітей, дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери, різні погляди на сімейне життя, на сімейні цінності та на ставлення один до одного, як подружжя. Два останні роки, поведінка відповідача в сім`ї погіршилася, в результаті чого вона 07 лютого 2021 року залишила постійне місце проживання сім`ї в с.Ланівці і з дітьми перейшла жити в господарство своїх батьків в с.Констанція. За таких обставин вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 26 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як встановлено з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, відповідач 10 травня 2021 року отримав ухвалу суду про відкриття провадження, копію позовної заяви та додані до такої документи. Станом на день розгляду справи відзиву на позов, будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не подав. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 15 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 04 вересня 1993 року у Ланівецькій сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 8. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя має троє дітей, дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі подружні відносини не підтримують, проживають окремо. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved