Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Львівського комунального підприємства «Снопківське» про усунення перешкод в користуванні підвальним приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] Складовою частиною даної квартири є підвальне приміщення, площею 13,3 кв.м, під літ. ХІ, яке було приватизоване попереднім власником [PERSON] Позивач зазначила, що вона, як власник вказаного підвального приміщення, позбавлена можливості користуватися таким, у зв'язку з тим, що відповідачі самовільно зайняли його. Просить зобов'язати відповідачів не чинити їй перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні приміщенням підвалу під літ. XI, що відноситься до квартири [ADDRESS], яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 березня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-85, шляхом звільнення від особистих речей. Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова Лялюка Є.Д. від 08 травня 2018 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 18.10.2018 року припинено повноваження судді Лялюка Є.Д., у зв'язку із закінченням строку, на який його було призначено, тому справа була повторно розподілена автоматизованою системою документообігу суду. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2018 року визначено головуючого суддю Зубачик Н.Б. та ухвалою суду від 26.10.2018 року дану справу прийнято до її провадження. У судове засідання позивач не з'явилася, однак через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила, що позов підтримує та просить задоволити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Від відповідача [PERSON] на електронну адресу суду надійшла заява, в якій останній просить проводити розгляд справи без його участі. Зазначає, що позовні вимоги не визнає, оскільки не знайомий із [PERSON] та не ознайомлений з даним питанням. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином судовою повісткою, про що свідчить розписка про отримання 09.11.2018 р. рекомендованого поштового відправлення. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе за можливе проводити розгляд справи у відсутності учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з'явились. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 117561684 від 19.03.2018 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] після смерті спадкодавця [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 19 березня 2018 року державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори Цікало О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 3-85 /а.с. 5, 6/. Згідно вказаних документів та технічного паспорта, квартира [NUMBER] складається із однієї кімнати житловою площею 13,3 кв.м та кухні. Загальна площа квартири складає 26,1 кв.м. До квартири належить комора в підвалі площею 13,3 кв.м. На поверховому плані вказане підвальне приміщення (комора) знаходиться під літерою ХІ /а.с. 9/. Згідно листа Комунальної установи «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» № 20/03-17-02 від 20.03.2017 р. підвальне приміщення, площею 13,3 кв.м, по [ADDRESS] було приватизоване спадкодавцем [PERSON] /а.с. 11/. Позивач вказує, що підвальним приміщенням самовільно користуються відповідачі. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №118916849 від 29.03.2018 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] /а.с. 7/. 27 листопада 2017 року комісією ЛКП «Снопківське» складено акт про те, що за результатами проведення інвентаризації підвальних приміщень по [ADDRESS] встановлено, що підвальне приміщення під літерою ХІ використовує квартира №14, яка належить відповідачам, хоча дане приміщення перебуває у власності квартири [NUMBER] /а.с. 8/. Листом №339вх від 10.11.2017 року ЛКП «Снопківське» повідомило [PERSON], що при проведенні інвентаризації підвалів у будинку [ADDRESS] не були присутні власники квартири [NUMBER] яким на даний час надано попередження надати дозвільні документи /а.с. 10/. Таким чином, з вказаних вище документів вбачається, що відповідачі використовують підвальне приміщення, площею 13,3 кв.м, по [ADDRESS], належне на праві власності позивачу, для власних потреб. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 386 ЦК України закріплено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України). Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України. Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є підставним, оскільки досліджені під час судового розгляду докази в сукупності підтверджують, що відповідачі, які не є власниками підвального приміщення, площею 13,3 кв.м, що знаходиться по [ADDRESS] самовільно використовують таке, чим створюють перешкоди позивачу у користуванні належним їй на праві власності майном. Відповідачі в судове засідання не з'явилися та не надали суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. /а.с. 1/, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частках, тобто по 176,20 грн. з кожного, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved