Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем у справі, який проживає окремо, вона перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Коштів на утримання та виховання дитини не вистачає, вона знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість. В судове засідання представник позивача за довіреністю Дем»яненко Л.Б. не зявилася, надавши заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути в її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] викликався в судові засіданні за адресою місця реєстрації згідно вимог абз. 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, однак в судові засідання повторно не зявився. Рекомендовані листи до судових повісток повернуті до суду з поштовими відмітками про те, що відповідач за зазначеною адресою не проживає. Згідно абз. 5 ч. 5 цієї ж статті, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ № 202683 від 23 квітня 2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дворічанського районного управління юстиції Харківської області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач, батько дитини, проживає окремо, добровільно коштів на утримання дитини не надає, хоча таку можливість має, вона знаходяться на повному утриманні матері. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу. Так, відповідач не має постійного місця роботи, аліменти на інших дітей не сплачує. Позивачка, з якою проживає дитина, ніде не працює, коштів на утримання та виховання дитини не вистачає. Таким чином, суд вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоровя та матеріального становища дитини та платника аліментів, доводів позивачки, суд визначає цю частку у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, присуджуючи аліменти, згідно ч. 1 ст. 191 СК України, від дня предявлення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved