Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій просила визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим будинком [ADDRESS] та зняти з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. У 2012 році позивачка, аби допомогти родичам, дала згоду на реєстрацію у належному їй житловому будинку доньки свого племінника - [PERSON]. Однак, відповідачка [PERSON] у будинку фактично не мешкала, жодних коштів від неї або членів родини позивачка не отримувала, речей або іншого майна, яке б належало [PERSON], в будинку немає. Позивачка проживає сама. У зв'язку з підвищенням вартості комунальних послуг, позивачка звернулась по соціальну допомогу та нарахуванні їй субсидії, однак отримала відмову, так як разом з нею в помешканні зареєстрована [PERSON] Надати інформації, щодо фінансового становище [PERSON] позивачка не може. З відповідачкою [PERSON] не спілкується, де вона фактично мешкає не відомо. [PERSON] важко сплачувати комунальні послуги, окрім того, вона не має змоги реалізувати свої права щодо розпорядження майном та оформити соціальну допомогу, відповідач не проживає у будинку більш чотирьох років. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримав позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Третя особа - Відділ реєстрації місця проживання у Київському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи. У судове засідання з'явився свідок [PERSON] У зв'язку з неявкою відповідача та за згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, свідка, перевіривши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено наступне. Позивачка по справі [PERSON] є власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. / а. с. 7, 8, 12 / У вищевказаному будинку зареєстровані [PERSON] і відповідачка [PERSON] / а. с. 13 / За даними заступника головного лікаря « Харківська міська клінічна лікарня № 27 / [PERSON] в реєстрації поліклініки не значиться, лікаря додому не викликала, листи непрацездатності з грудня місяця 2015 року по цей час не видавалися. Опитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що він є сусідом позивачки і ніколи не бачив /не знає [PERSON]./, на території домоволодіння [PERSON] Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В порядку ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання . При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства, підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку чи піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки і піклування. Разом із заявою особа подає: документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 - річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подачі заяви законним представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу законного представника; документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі). Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У відповідності до Постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно - правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72,116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). З урахуванням наведеного, суд вважає позов доведений, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved