Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виготовлення проїзного документа дитини для виїзду за кордон та надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], 11 вересня 2006 року року народження. Сімейні стосунки між ними припинені і вони проживають окремо, донька залишилася проживати з нею і знаходиться на її утримані, крім того є дитиною інвалідом. У зв»язку із станом здоровя її дитина постійно потребує медичної допомоги. Дитині вже здійснювали операції за межами Маріуполя, вони з донькою мають необхідність неодноразово виїжджати на лікування, операції, реабілітацію тощо за межі країни. Однак батько не надає жодної допомоги в лікуванні дитини, не забезпечує ані матеріальну ані моральну сторону. Більш того, не сплачує аліменти відповідно до рішення суду. Станом на кінець березня 2015 року заборгованість складала 24 332 грн. Станом на сьогодні вона має надію, що дитину зможуть оглянути лікарі за кордоном, надати рекомендації, а можливо і лікування. Вона неодноразово зверталася до відповідпча із питанням щодо надання дозволу на виготовлення документів та виїзду їх дитини за кордон, але він не надавав такого дозволу без пояснення причин. Тому просить суд надати дозвіл на виготовлення проїзного документа дитини для виїзду за кордон та надати дозвіл на виїзд [PERSON], [INFO] з України в її супроводі, без згоди та супроводу її батька - [PERSON]. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутність та уточнили позовні вимоги в яких позивачка просить надати дозвіл на виїзд [PERSON] до Російської Федерації строком на три роки. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про місце, день та час розгляду справи повідомлений своєчасно в установленому законом порядку. Раніше при розгляді справи не заперечував проти надання такого дозволу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 089817, виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області [PERSON] народилася 11 вересня 2006 року, в графі батьки зазначені: батько [PERSON] та мати - [PERSON]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 29 квітня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 червня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 квітня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно тимчасового посвідчення № 61 від 28 липня 2014 року виданого управлінням праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району, [PERSON] отримує державну соціальну допомогу на дитину інваліда до 18 років [PERSON], [INFO]. Відповідно до змісту ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених ст.61 ЦПК України. Згідно ст.313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч.2 ст. 4 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки позивачка позбавлена можливості отримати нотаріально посвідчену згоду відповідача на виїзд дитини за кордон, беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає можливим надати дозвіл на виїзд її доньки [PERSON] за межі України в її супроводі без згоди її батька. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп., сплачений нею при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією.

Outcome: approved