Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 17 вересня 2005 року перебувала у шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], а також [PERSON] усиновив її доньку - [PERSON], [INFO]. За час шлюбу [PERSON] за її згодою 22.08.2007 р. уклав кредитний договір з ЗАТ КБ «ПриватБанк» про надання кредиту в сумі 22 000 доларів США на придбання квартири. 23.08.2007 р. [PERSON] придбав у спільну сумісну власність подружжя квартиру [ADDRESS] та передав її в іпотеку вказаному банку. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27.05.2014 р. шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. [INFO] [PERSON] помер. Вищевказаний кредит повністю погашено та іпотеку припинено. Після розірвання шлюбу вона з [PERSON] не встигли поділити квартиру, оскільки останній хворів. За життя [PERSON] заповів дану квартиру своєму батьку - [PERSON], хоча їй та спадкодавцю належить по 1/2 частці спірної квартири, тому вона вимушена звернутися до суду за захистом свого права на ? частку даної квартири. Просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру [ADDRESS] та визнати за нею право власності на 1/2 частину даної квартири, а також стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 640 гривень. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, однак позивач надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її участі, дана заява також підписана її представником. Відповідач не з'явився в судове засідання, але надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Державний нотаріус Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області Лобова О.М. також не з'явилася в судове засідання, однак надіслала до суду листа, в якому вказала, що позовні вимоги позивача підтримує та просить розглянути справу без її участі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] з [PERSON] з 17 вересня 2005 року перебувала у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, Україна, актовий запис № 248, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а. с. № 6). За час шлюбу [PERSON] за згодою позивача 22.08.2007 р. уклав кредитний договір з ЗАТ КБ «ПриватБанк» про надання кредиту в сумі 22 000 доларів США на придбання квартири. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 23.08.2007 р., посвідченому приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] та в забезпечення виконання ним зобов'язань за вказаним кредитним договором передав дане житло в іпотеку ЗАТ КБ «ПриватБанк» (а. с. № 14-16, 17, 18). Даний кредит повністю погашено та іпотеку припинено. В п. 6 даного договору купівлі-продажу квартири від 23.08.2007 р. покупець засвідчив, що придбаває дану квартиру у спільну сумісну власність подружжя, дружина покупця - [PERSON] на укладення цього договору надала свою згоду, висловлену у формі заяви, справжність підпису на якій засвідчена нотаріально (а. с. № 17). Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно право приватної власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] (а. с. № 19). Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27.05.2014 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, рішення суду набрало законної сили 27.06.2014 р. (а. с. № 8). Як вказала в позовній заяві позивач, після розірвання шлюбу вони не встигли поділити майно подружжя - квартиру, оскільки [PERSON] хворів. 23.12.2015 р. [PERSON] був складений заповіт, посвідчений державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області Лобовою О.М., в якому заповів квартиру [ADDRESS] батьку - [PERSON] (а. с. № 10). [INFO] [PERSON] помер (а. с. № 9). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.03.2017 р. [PERSON] отримав у спадщину 3/8 часток чотирикімнатної квартири [ADDRESS] (а. с. № 12). Згідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом на обов'язкову частку від 31.03.2017 р. дочка спадкодавця [PERSON] - [PERSON], [INFO], отримала у спадщину 1/8 частку вказаної квартири (а. с. № 13). В даний час позивач звернулася до суду з даним позовом для захисту свого права на ? частку даної квартири, яка є спільною сумісною власністю подружжя. Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши та оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи позиції сторін та третьої особи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі наступного. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тож, квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя є рівними (ч. 1 ст. 70 СК україни). Таким чином, при поділі вищевказаної квартири, яка є об?єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], розмір їх часток в даному майні є рівними. Ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року) передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 2 ст. 48 Закону України «Про власність» та ст. 391 ЦК України власник вправі вимагати усунення будь-яких перешкод, пов'язаних з володінням, розпорядженням і використанням власністю. Відповідно ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду з даним позовом в розмірі 640 гривень (а. с. № 1). А тому, на підставі викладеного та

Outcome: approved