Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, неповнолітню доньку залишити проживати з нею та після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 30.07.1994 Дубенським МРВ ДРАЦС Західного МУ Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №1. Під час шлюбу в них народилося троє дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Протягом останнього часу стосунки з відповідачем розладилися, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали часто сваритися. В них з відповідачем різні світогляди, зокрема щодо сімейного життя, ведення домашнього господарства та виховання дітей. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям і своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим. Враховуючи наведене, позивачка просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 04 березня 2021 року повернуто позов в частині залишення проживання неповнолітньої дочки з позивачкою та залишення дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу, відкрито провадження у справі про розірвання шлюбу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилась, згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, просить розгляд справи провести без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі зареєстрованому 30 липня 1994 року Дубенським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №1, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 5). Під час шлюбу в позивачки та відповідача народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , їхніми батьками зазначені сторони по справі (а.с. 6-8). Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими й подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved