Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, в якій просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно дочки - [PERSON], [INFO] та змінити прізвище дочки з «[PERSON]» на «[PERSON]». В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 травня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач змінила прізвище з [PERSON] на дошлюбне [PERSON]. Сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Батько дитини, починаючи з травня 2013 року, проживає окремо в іншому місті та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дочки. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2013 року з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 11 липня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 29 грудня 2016 року становить 29935,48 грн. Всі питання, щодо виховання дочки вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки відповідача. Для розвитку дитини позивач прикладає всі зусилля та можливості, нею для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, зовсім не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, що можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїх обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду нотаріальну заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його дочки [PERSON], [INFO], щодо зміни прізвища дитини відповідач свою думку не висловив. Представник третьої особи управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - Малько О.П., в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, як принциповим положенням визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть однакову відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 23 травня 2013 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова /а.с. 12, 9/. Позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на її дошлюбне «[PERSON]». Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження Серія [NUMBER]) /а.с. 10/. [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON] За змістом ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Останнє відоме зареєстроване місце проживання [PERSON] значиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 17 березня 2017 року /а.с. 29/. Останній зі слів позивача не підтримує з дочкою будь-яких зв'язків, участі у вихованні не приймає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, життям дитини не цікавиться. Підтвердженням того, що відповідач не приймає участі у вихованні дочки є висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав від 16 листопада 2017 року №664 зі змісту якого вбачається наступне. [PERSON], [INFO], мешкає разом з матір'ю [PERSON], за адресою: [ADDRESS], де для дитини створені належні умови для проживання та розвитку. [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, не цікавиться станом здоров'я дочки, її розвитком та дозвіллям. Згідно з інформацією адміністрації Харківської міської дитячої поліклініки №12, де малолітня [PERSON], [INFO], перебуває під наглядом фахівців з народження, догляд за дитиною здійснює мати, [PERSON], на прийом до поліклініки дитина з'являється у супроводі матері, всі рекомендації лікарів виконуються у повному обсязі, претензій до матері немає. Згідно з інформацією адміністрації Харківської загальноосвітньої школи №151, де в першому класі навчається [PERSON], мати дитини позивач по справі кожного дня приводить дитину до школи і цікавиться успіхами дочки. На батьківських зборах, які проходили в школі, була присутня тільки мати. Батько дитини відповідач по справі жодного разу не з'явився в школі. Мати приділяє належну увагу вихованню дочки, налаштовує на працю в школі, тому вона навчається з бажанням і радістю. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 11 липня 2013 року до досягнення дитиною повноліття /а.с. 13/. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам від 29 грудня 2016 року заборгованість відповідача станом на 29 грудня 2016 року складає 41935,48 грн. /а.с. 44/. Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов'язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до своєї дочки - [PERSON], [INFO]. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради,

Outcome: partial