Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 08.04.2010 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Коболчинської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №04. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спільним сімейним життям з відповідачем прожили до квітня 2014 року, після чого проживають окремо. Сім'я розпалась по тій причині, що вони перестали розуміти одне одного, не знайшли взаємопорозуміння, так як у них різні погляди на сімейне життя. Примирення з відповідачем не бажає, і оскільки їх шлюб носить формальний характер та створює їм певні проблеми, які заважають використовувати їх законні права, а також позбавляють можливості проживати спільно, вважає, що його необхідно розірвати. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 08.04.2010 року виконавчим комітетом Коболчинської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №04, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач також в судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги повністю визнав та не заперечив про їх задоволення, просив розглянути справу у його відсутності. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що 08.04.2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів виконавчого комітету Коболчинської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області 08.04.2010 року зроблено відповідний запис за №04. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Спору стосовно спільно нажитого майна та місця проживання дитини на даний час між сторонами немає. Спільним сімейним життям сторони прожили до квітня 2014 року, спільного господарства з вказаного часу не ведуть, подружніх стосунків не підтримують через різні погляди на сімейне життя, проживають окремо. Примирення не бажають. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити, розірвавши шлюб між сторонами.

Outcome: approved