Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей та матері до досягнення дитиною трирічного віку. В позові вона посилається на те, що 22.04.2009 року вона з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Липнязькою сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис № 09. В позові вказано, що за час перебування в шлюбі у них народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В позові позивач також зазначає, що протягом останнього часу вони з відповідачем не проживають разом як сім'я, не виконують сімейні обовязки, в сім'ї постійно виникають суперечки, непорозуміння, сварки. Позивач в позові вказує, що збереження їх сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем неможливе. Їх діти знаходяться на її утриманні. У позові зазначено, що на даний час відповідач не приймає участі в утриманні дітей, пє, його не можна знайти по декілька днів, тому вона просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку [PERSON] до досягнення [PERSON] трьох років та судові витрати стягнути з відповідача. 07.03.2018\~року позивач\~[PERSON]\~в судовому\~засіданні надала\~заяву про\~уточнення позовних\~вимог в\~якій просить\~стягнути з\~відповідача на\~її користь\~аліменти на\~утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дітей. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку [PERSON] до досягнення [PERSON] трьох років та судові витрати стягнути з відповідача. Також позивач зазначає, що в іншій частині позовні вимоги залишити без змін. Позивач [PERSON], будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомлена про місце, дату та час проведення судового засідання, в судове засідання не з'явилася. Однак, 07.11.2018р. на адресу суду вона подала заяву, в якій розгляд справи просить проводити у її відсутність, на примирення не погоджується, наполягає на розірванні шлюбу та стягненні аліментів. Не заперечує проти винесення заочного рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився,\~ про день та час розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно\~ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином.\~\~\~У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до вимог\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 22.04.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Липнязькій сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області, актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що видане Липнязькою сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області 22 квітня 2009 року. (а.с.5) Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР № 103248, що видане 13.01.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області (актовий запис № 17), в якому батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. (а.с.6) Також, від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР № 239583, що видане 06.12.2016 року Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (актовий запис № 807), в якому батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. (а.с.7) Статтею 110 СК України\~передбачено, що\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Частинами 3,4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу,\~відповідач не наполягає на наданні\~строку для примирення, а тому суд дійшов\~висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Уманської міської ради за № 24 від 19.01.2018 р. [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає [INFO]. За вказаною адресою зареєстровані та проживають ще її чоловік [PERSON], [INFO]; дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. (а.с. 8). Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази надаються сторонами та іншими.. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3\~ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2\~ст. 78 ЦПК). Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2\~ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення\~СК України\~регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в\~ст. 7 СК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено в ст.183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями\~ст. 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу)платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Виконання передбачених ст.150\~СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Відповідно до ст. 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню дітей, з огляду на вік дітей, які є неповнолітніми, прожитковий мінімум для них, обов'язок батьків забезпечувати достатнє утримання дітей, належні умови для їх розвитку, навчання тощо, зважаючи на працездатний вік батька дітей, який в змозі мати доходи на своє та утриманців проживання, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому позов в частині стягнення аліментів на утримання дітей підлягає до задоволення в повному обсязі. Також, судом достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] та його дружина [PERSON] в даний час не працює та здійснює догляд за малолітньою дитиною сином [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини суд враховує матеріальне становище позивачки та матеріальне становище відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти на утримання дружини повинні стягуватись від дня подання позовної заяви, тобто з 31.01.2018 року. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню дружини, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~\~\~\~

Outcome: approved