Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] обґрунтовуючи свої вимоги тим, що після їх померлого батька [PERSON] залишилося спадкове майно у виді двох земельних ділянок, площею 0,25 га та 0,7479 га, розташованих на території Брусилівської селищної ради (Новоозерянська сільська рада Брусилівського району Житомирської області згідно з попереднім адміністративним устроєм), які посвідчені відповідними державними актами серії ЖТ № 037573 та ЖТ № 037574 від 22.01.2004. Позивачка та відповідачка є рідними сестрами, доньками померлого та двома єдиними спадкоємцями за законом, прийняли спадщину належним чином у встановлені строки. Однак, після звернення до нотаріуса з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину отримали відмову, оскільки кадастрові номери земельних ділянок містять розбіжність в одну цифру між зазначенням у державних актах та інформації, зазначені в Державному земельному кадастрі. Відтак, іншим шляхом як в судовому порядку оформити своє спадкове право позивач не може. Рішенням Брусилівського районного суду від 18.02.2021 за іншою спадкоємицею, [PERSON] , вже визнано право власнгсоті на Ѕ частину спадкових земельних ділянок. В зв`язку з цим просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/2 частину земельних ділянок площею 0,2500 га з кадастровим номером 1820983001:02:002:0059 та площею 0,7479 га з кадастровим номером 1820983001:02:002:0060. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Подала до суду заяву в якій позов підтримала повністю. Просила розгляд проводити без її участі, не заперечувала проти ухвалення судом рішення в підготовчому засіданні. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву в якій позов визнала повністю. Просила розгляд проводити без її участі, не заперечувала проти ухвалення судом рішення в підготовчому засіданні. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши заяви по суті справи сторін, матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, дійшов до наступного висновку. У відповідності з частиною 4статті 206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч.ч.3, 4ст.200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача та відповідача у справі [PERSON] , заповіту при житті не складав, спадщину після нього прийняли шляхом подачі відповідних заяв до приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області діти: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , в зв`язку з чим вони у відповідності до положень ст.1261, ч.1 ст.1267 ЦК України мають рівні частки у спадщині померлого батька, тобто по 1/2 частині спадкового майна кожному. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтв про народження, смерть, Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, Державних актів на право власності на земельні ділянки, Витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, довідкою приватного нотаріуса Брусилівського нотаріального округу Отрищенка О.І. 81/01-24/19.11.2020 (а.с. 4-18). Як вбачається з копій Державних актів на право власності на земельні ділянки на ім`я батька позивача [PERSON] , Новоозерянською сільською радою Брусилівського району Житомирської області було видано Державні акти серії ЖТ № 037573 та серії ЖТ № 037574 на право власності на земельні ділянки, площею 0,2500 га. з кадастровим номером 1820983000:02:002:0059 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,7479 га. з кадастровим номером 1820983000:02:002:0060 для ведення особистого селянського господарства на території Новоозерянської сільської ради Брусилівського району Житомирської області (згідно з попереднім адміністративним устроєм). Водночас, з витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок вбачається, що ділянці, належній на підставі державного акту серії ЖТ № 037573 за життя [PERSON] , площею 0,25 га присвоєно кадастровий номер 1820983001:02:002:0059, тоді як в самому державному акту зазначено номер 1820983000:02:002:0059. Так само ділянці, належній на підставі державного акту серії ЖТ № 037574 за життя [PERSON] , площею 0,7479 га присвоєно кадастровий номер 1820983001:02:002:0060, тоді як в самому державному акту зазначено номер 1820983000:02:002:0060. 30 листопада 2020 року нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки позивачам в зв`язку із тим, що наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими в Державному земельному кадастрі речовими правами на нерухоме майно та документами, які підтверджують це право, а саме - наявні розбіжності в одну цифру в кадастрових номерах на спадкові ділянки, зазначених в державних актах та витягах з ДЗК. Згідно рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 18.02.2021 визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на Ѕ частини земельних ділянок, площею 0,2500 га, кадастровий номер 1820983001:02:002:0059, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 037573 від 22.01.2004 та площею 0,7479 га, кадастровий номер 1820983001:02:002:0060, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 037574 від 22.01.2004 (а.с. 21-22) Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом цієї норми, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, зокрема, успадкування. Відповідно до ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи ( спадкоємця), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За змістом ст. 328 ЦК України право власності на майно набувається на підставах, що не заборонені законом. Приписами ч. 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За змістом положень ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Судом встановлено, що [PERSON] , як і [PERSON] , є спадкоємцями за законом після смерті свого батька [PERSON] , цивільна правоздатність якого припинилася, обоє прийняли спадщину, інші спадкоємці відсутні, у правовстановлюючих документах на земельні ділянки наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими в Державному земельному кадастрі речовими правами на нерухоме майно та документами, які підтверджують це право. Вказану розбіжність у зазначенні кадастрових номерів земельних ділянок неможливо усунути в позасудовому порядку, водночас, ця обставина об`єктивно перешкоджає позивачу оформити право на спадкове нерухоме майно в нотаріальному порядку. Водночас, відповідачка як інший спадкоємець вже свою Ѕ частину прав на спадкове нерухоме майно оформила в судовому порядку. Відтак, суд вважає обраний позивачем спосіб захисту свого права правомірним й таким, що відповідає вимогам ст.15, 16 ЦК України а позовні вимоги обгрунтованими. Враховуючи вказане, суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим суд ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Відтак, позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування на 1/2 частину земельних ділянок, площею 0,2500 га. та площею 0,7479 га. належних за життя [PERSON] підлягає задоволенню. Заяв про розподіл судових витрат не надійшло. На підставі викладеного,

Outcome: approved