Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що від зареєстрованого з відповідачем шлюбу мають спільну малолітню дитину, [PERSON], [INFO] , яка проживає разом з нею те перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. [PERSON] з урахуванням заяви від 05.08.2016 року просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та прохала його задовольнити, мотивуючи тим, що проживають із відповідачем окремо, дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів із відповідачем не досягнуто, дитина часто хворіє, має необхідність розвивати свої навики та здібності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, пояснив, що на даний час ніде офіційно не працює, однак перебуває на обліку у центрі зайнятості. Дійсно проживає окремо від дитини та не відмовляється її забезпечувати , однак розмір заявлених вимог є великим, вважав, що може сплачувати аліменти в розмірі близько 500 грн. З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 11.07.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Сторони мають спільну неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Лубенського КЖЕУ від 08.07.2016 р. та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні. Відповідач проживає окремо від дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позовних вимог у відповідності до ст. 185 СК України щодо участі батька у додаткових витратах на дитину, позивачем не заявлялося, а тому обґрунтування позову в розмірі 1/3 частини заробітку з підстав незадовільного стану здоровя дитини та необхідністю розвитку здібностей дитини не є підставою для визначення аліментів у заявленому розмірі. При визначенні розміру аліментів судом також враховується відповідно до ст. 182 СК України те, що хоча відповідач офіційно не працює, однак є працездатним та інших осіб на утриманні не має. На підставі викладеного суд вважає за необхідне визначити аліменти в частці від заробітку (доходу) відповідача, а саме у розмірі ? їх частини , задовольнивши позов частково. У відповідності до ст. 88 ЦПК України на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial