Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що він знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 1996 року. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. З грудня 2000 року подружжя проживає окремо. Кожен із подружжя живе своїми інтересами, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Позивач в судове засідання не з`явився, в своїх вимогах просить провести розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 21.10.2020 було відкрито провадження по справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб сторін був зареєстрований 17.12.1996 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 105, виданого повторно 30 листопада 2018 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області що підтверджується копією свідоцтва шлюб (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. При цьому, судом також встановлено, що між сторонами припинені подружні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Через не бажання відповідача шлюб розірвати через орган ДРАЦС позивач вимушена була звернутися до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд враховує, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, примирення не досягли, а тому враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. З урахуванням того, що шлюб являється добровільним союзом чоловіка та жінки, а позивач бажає його розірвати і це являється його дійсною волею, збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про судові витрати суд, крім ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов. Таким чином, 50 відсотків судового збору, сплаченого [PERSON] при поданні позову, що становить 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. підлягають поверненню йому з державного бюджету, інші 50 відсотків сплаченого судового збору суд стягує із [PERSON] на користь [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved