Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом від імені та в інтересах [PERSON], до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що [PERSON] належить квартира [ADDRESS], яку він придбав з прилюдних торгів. Позивач також вказує, що у його квартирі зареєстрована відповідач - [PERSON], яка не є ані родичем позивача, ані членом його сім'ї. Перебування відповідача на реєстраційному обліку в квартирі позивача порушує його права як власника, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати [PERSON],[INFO], втратившою право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги від імені та в інтересах [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва від 14.07.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Кравченко І.О., та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] належить трикімнатна квартира [ADDRESS], оскільки майно не реалізовано/торги не відбулися і [PERSON] виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.5,6). Згідно довідки КП «Дніпровський», а також відомостей АДП ГУДМС, УДМС України в Херсонській області вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7,17). 05 серпня 2015 року позивачем [PERSON] було направлено, зокрема, [PERSON] вимогу про зняття з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS], яку вона отримала особисто 11.08.2015 року, згідно поштового повідомлення (а.с.8,12). Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] проживала у квартирі [ADDRESS] як член сім'ї власників квартири [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] від імені та в інтересах [PERSON], посилалася на те, що [PERSON] є новим власником квартири відповідно до свідоцтва від 14.07.2015 року, проте відповідач добровільно звільнити спірну квартиру відмовляється. Згідно зі ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У силу вимог ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.150 Житлового кодексу УРСР та ч.1 ст.383 Цивільного кодексу України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей та мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст.156 Житлового кодексу УРСР члени сім'ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не є членом сім'ї позивача [PERSON] та він не надавав згоди на користуватися належною йому на праві власності квартирою. Отже, право користування членів сім'ї власника квартири кореспондується та є похідним від права власності на квартиру попереднього власника. Таким чином, з моменту реєстрації свідоцтва від 14.07.2015 року право власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] припинилося, відповідно, припинилося право користування не тільки самих власників, а й усіх членів його сім'ї, та виникло у [PERSON], який в свою чергу не надавав згоди на користування спірною квартирою [PERSON]. Враховуючи зазначене, суд вважає позов [PERSON], поданий від імені та в інтересах [PERSON], про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved