Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу вказавши, що вона на підставі свідоцтва від 14.04.1993 р. про право власності є власником квартири [ADDRESS]. На той час її прізвище було «Поляниця», після повторного шлюбу 25 жовтня 1996 р., вона змінила своє прізвище з «Поляниця» на «Розквас». Вона самостійно внесла зміни до свідоцтва про право власності на квартиру, вказавши своє прізвище «Розквас» замість «Поляниця» шляхом закреслення та внесення запису та звернулася до виконкому Довгинцівської районної у місті ради з метою засвідчення вказаного виправлення, однак отримала відмову оскільки виконком не має на те повноважень, їй було рекомендовано звернутись до суду Тому просить встановити факт належності їй свідоцтва від 14 квітня 1993 року по право власності на квартиру [ADDRESS], виданого виконавчим комітетом Довгинцівської районної у місті ради. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на заяві наполягає. Представник відповідача виконкому Довгинцівської районної у місті ради [PERSON], надала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність , проти заяви не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як визначено у ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з правилами ч. 3 ст. 15 ЦПК України розгляд цивільних справ здійснюється в порядку позовного, наказного та окремого провадження. За змістом ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що заявнику на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 14 квітня 1993 р., виданого на підставі рішення виконкому районної Ради народних депутатів від 26 травня 1989 р., на праві особистої приватної власності належить квартира [ADDRESS] (л.с. 5 копія свідоцтва). У вказаному свідоцтві первісно прізвище заявника зазначене як «Поляниця» [PERSON], перекреслено та зазначено «Розквас». Як зазначила заявник у заяві дане виправлення вона здійснила самостійно оскільки після реєстрації шлюбу змінила прізвище з «Поляниця» на «Розквас» та гадала що її виправлення потім може бути засвідчене посадовою особою виконкому Довгинцівської районної у місті ради. Виконком Довгинцівської районної у місті ради у видачі заявнику дублікату свідоцтва відмовили посилаючись на відсутність у виконкому необхідних повноважень (л.с.9 повідомлення). Факт належності заявнику свідоцтва про право власності на квартиру від 14.04. 1993 р. підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу де вбачається, що вона у звязку з реєстрацією шлюбу 22.04.1988 року з [PERSON] змінила своє дівоче прізвище з «Чуянова» на «Поляниця» ([PERSON]). Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу від 25 жовтня 1996 р., виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської районної Ради народних депутатів м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, заявнику після повторного укладення шлюбу 25.10.1996 р. з [PERSON] присвоєно прізвище чоловіка «Розквас» ([PERSON] ) (л.с. 6-8 копії свідоцтв про народження, про укладення шлюбу, про розірвання шлюбу ). Крім того належність заявнику свідоцтва про право власності на квартиру від 14.04. 1993 р. підтверджується довідкою КП ДОР «Криворізьке БТІ» (л.с. 10), відповідно до якої квартира розташована в [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності на імя [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 14.04.1993 року районним відділом комунального господарства виконавчого комітету Довгинцівської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу згідно з рішенням виконкому районної Ради народних депутатів від 26.05.1989 р. № 140. Згідно паспорту громадянина України заявника [PERSON] (л.с. 3-4), у графі «Місце проживання» місцем реєстрації зазначена вищевказана квартира [ADDRESS]. Також у всіх вищевказаних документах просліджується співпадіння імені та імені по батькові заявника «Валентина Петрівна». Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до статей 256 - 259 ЦПК в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, суд вважає, що наданими документами встановлено факт належності Заявнику [PERSON] свідоцтва про право особистої власності на квартиру від 14.04.1993 року на квартиру [ADDRESS] На підставі вищевикладеного ст. ст. 256,259 ЦПК України, суд -

Outcome: approved