Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що з 06.08.05 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 06.06.17. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідач допомоги на утримання доньки не надає. Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 2 059 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягненню дитиною повноліття. Крім того, посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього на її користь на утримання доньки аліменти за період з травня 2016 року по серпень 2017 року у розмірі 10 516 грн. 50 коп. та за період з вересня 2017 року по березень 2018 року у розмірі 3 385 грн. До того ж, просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі. У відзиві на позов, відповідач вказав на те, що позов визнає частково - в частині стягнення з нього на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.19 до досягненню дитиною повноліття. У решті позовних вимог заперечив, вказавши на те, що позивач перешкоджає йому спілкуватися з донькою, однак він добровільно надає допомогу на утримання дитини. У 2018 році він добровільно перерахував позивачу на утримання дитини аліменти на загальну суму у розмірі 18 000 грн., а у 2019 році - 2 000 грн. Оскільки він добровільно сплачував аліменти на утримання дитини, незважаючи на те, що позивачка чинить йому перешкоди у спілкування з дитиною, просив відмовити у задоволенні позову про стягнення з нього аліментів на утримання дитини за минулий час, оскільки позов в цій частині необґрунтований, безпідставний та недоведений. Крім того, розмір аліментів - 2059 грн., позивачем жодним чином не обґрунтований. До того ж, на його утриманні перебувають його цивільна дружина - [PERSON] та їх спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Крім того, у його цивільної дружини - [PERSON] є також неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з ними. Щодо витрат на правничу допомогу, то позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував здійснену нею фактичну оплату послуг, наданих адвокатом Махнівським М.О., не надано договору про надання правничої допомоги, а тому просив відмовити у задоволенні вимоги про стягнення з нього судових витрат. У відповіді на відзив [PERSON] вказала на наступне. Вона самостійно виховує спільну з відповідачем дитину. Відповідач жодним чином не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не виконує жодних своїх батьківських обов`язків. Нею було сплачено 5 000 грн. витрат на професійну правничу. У запереченнях на відповідь на відзив відповідач вказав на те, що ним за період з січня 2018 року по липень 2019 року було сплачено 32 000 грн. аліментів, а з 28.03.18 по теперішній час ним було сплачено 29 000 грн. Позивачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, на його утриманні також є малолітня дитина та цивільна дружина, доказів того, що позивачка зверталася до нього з вимогою сплачувати аліменти, а він ухилявся від їх сплати суду на надано, а тому правових підстав для стягнення аліментів за минулий час немає. Не надано позивачем і доказів того, що вона понесла витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов з викладених у ньому підстав та просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечила, просила задовольнити позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 2 000 грн, починаючи з 01.11.20 (оскільки загальна сума аліментів, яка була сплачена відповідачем за період січень 2018 року по жовтень 2020 року складає 71 000 грн.) до досягненню дитиною повноліття. У задоволенні решти вимог просила відмовити. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із встановлених у судовому засіданні обставин справи вбачається, що дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач допомогу на утримання дитини надає нерегулярно. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ураховуючи те, що обов`язок по утриманню дитини покладено на обох батьків, однак відповідач допомоги на утримання дитини надає нерегулярно, суд, ураховуючи матеріальний стан відповідача, наявність у відповідача на утриманні малолітньої дитини та цивільної дружини, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову про стягнення з відповідача на корить позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 2059 грн. щомісячно, оскільки саме такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до вимог СК України стягнення аліментів необхідно здійснювати, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 02.04.18 і до досягненню дитиною повноліття. Разом з тим, позов в часині стягнення аліментів за минулий час задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно з ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Обґрунтовуючи позов в частині стягнення аліментів за минулий час за період з травня 2016 року по серпень 2017 року у розмірі 10 516 грн. 50 коп. та за період з вересня 2017 року по березень 2018 року у розмірі 3 385 грн. 50 коп., позивач посилалася на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини з травня 2016 року. Відповідно до ч. 1 та абз. 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Ураховуючи те, що доказів того, що позивачка вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, суду не надано, правових підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів за період з травня 2016 року по серпень 2017 року у розмірі 10 516 грн. 50 коп. та за період з вересня 2017 року по березень 2018 року у розмірі 3 385 грн. 50 коп. немає. Частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Абзацом 1 ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем було подано заяву про стягнення з відповідача на її користь 5 000 грн. витрат на правничу допомогу (а.с. 33-34). Ураховуючи те, що в силу норм ст. ст. 137, 141 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, до заяви, у порушення зазначених вимог ЦПК України, позивачем не додано договору про надання правничої допомоги, а також доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт з зазначенням їх вартості, правових підстав для задоволення заяви про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. немає.

Outcome: partial