Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у шлюбі ними була усиновлена дитина [PERSON] , [INFO] яка в даний час проживає з нею її вихованням і утриманням займається вона. Зараз вона перебуває у відпустці по догляду за неповнолітньою дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач на її утримання матеріальної допомоги не надає. 18.07.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження (а.с.32). 26.09.2019 від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнає повністю, посилаючись на те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки він є безробітним, також сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, та продовжує процес лікування у травматології ( а.с.58-60). 03.10.2019 від [PERSON] надійшла відповідь на відзив (а.с.72-74). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали повністю, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4), мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6), яка в даний час проживають разом з позивачем, вона займається її вихованням та утриманням. Позивач в даний час не працює , оскільки здійснює догляд за неповнолітньою дитиною до досягнення нею трьох річного віку. Відповідач на утримання дружини матеріальної допомоги не надає. Позивач в даний час орендує квартиру у [ADDRESS] , яку було обстежено комісією у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області та встановлено , що в квартирі створені всі умови для проживання дитини ( а.с 10-13). Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тобто, законодавцем право на отримання аліментів пов`язано саме із проживанням дитини з одним із батьків, а також фактом прийняття участі в утриманні дитини. Позивач [PERSON] вказує, що відповідач мешкає окремо від сім`ї, вона проживає разом із дитиною, матеріальної допомоги відповідач на її утримання не надає. Однією із основоположних засад цивільного судочинства є його диспозитивність, яка, зокрема, полягає у розгляді судом справ виключно за зверненням особи, у межах заявлених нею вимог та на підставі поданих доказів. Доказами у цивільному процесі, згідно із ст.76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У свою чергу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, тобто щодо обставин, які підтверджуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідач [PERSON] в своїх запереченнях позов не визнав, посилаючись на те, що зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку доходу щомісячно на підставі судового наказу Комсомольського міського суду Полтавської області від 31.05.2019 , в даний час йому встановлено ІІІ групу інвалідності і він отримує лише пенсію, аліменти на утримання дружини він не може надавати. Інших обставин, які б свідчили про неможливість надання матеріальної допомоги на утримання дружини відповідачем наведено не було та судом не встановлено. Разом з тим, відповідач та його представник не надали обґрунтованих пояснень джерела доходу відповідача, зокрема за рахунок яких забезпечує власне утримання, проходе лікування, тощо, не пояснив суду який розмір витрат відповідач несе на власне утримання. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, інших утриманців або інших аліментних зобов`язань не має, оскільки вказане не заперечив. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили.Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку . Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, На підставі викладеного,

Outcome: partial