Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, в якій просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що вона та її троє дітей [PERSON] , 1988 року народження, [PERSON] , 1991 року народження та [PERSON] , 2000 року народження, з 2000 року постійно проживають у Харківській області [ADDRESS] , спочатку вона наймала житло, а з 2003 року вони стали проживати у будинку [ADDRESS] . У зазначеному будинку тривалий час ніхто не проживав, колишні власники житлового будинку померли, будинок був пустим та в занедбаному нежилому стані. Позивач привела житловий будинок у задовільний стан. Позивач разом з родиною тривалий час проживає у спірному житловому будинку, діти ходили до місцевої школи, всі обстежувалися у лікарні за місцем мешкання. Ніхто зі сторонніх осіб не претендує на житловий будинок, позивач користується житловим будинком відкрито, про що відомо міській раді. Позивач посилається на те, що нею повністю відбудовано спірний будинок, він приведений до житлового стану, встановлений паркан, проведена вода у подвір`я. Спірний житловий будинок на праві спільної часткової приватної власності в розмірі 1/4 частини належить [PERSON] та в розмірі 3/4 частин належить [PERSON] . Колишня адреса зазначеного будинку [ADDRESS] . Станом на 29 травня 2018 року на земельній ділянці за вищезазначеною адресою розташований: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 57,50 кв.м., житловою площею 42,40 кв.м.; сарай літ. «Б», літня кухня літ. «Г», вбиральня літ. «Д», огорожа №№1, 2, колонка літ. «К». Позивач вважає, що вона відкрито, безперервно володіє спірним майном понад десять років, а отже за нею може бути визнано право власності в порядку набувальної давності. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 грудня 2018 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 січня 2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Представником відповідача Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області, суду 06 лютого 2019 року надано відзив на позовну заяву за підписом Мереф`янського міського голови Сітова В.І., в якому зазначено, що Мереф`янська міська рада Харківського району Харківської області не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 20 червня 2018 року: за архівними матеріалами бюро (станом на 31 грудня 2012 року) право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано в 1/4 частині за гр. [PERSON] на підставі рішення народного суду Харківського району справа №2-196 від 22 березня 1948 року та в 3/4 частинах за гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності р/№ [NUMBER] , та свідоцтва про право на спадщину р/№ 2-803 від 31 травня 1983 року, посвідчених Першою державною нотаріальною конторою Харківського району. За матеріалами технічної інвентаризації станом на 29 травня 2018 року на земельній ділянці за вказаною адресою знаходяться: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 57,500 кв.м., житловою 42,40 кв.м., сарай «Б», літня кухня «Г», вбиральня «Д», огорожа №1,2, колонка «К» /а.с.8/. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується актовим записом про смерть №125 від 14 травня 1974 року, складеного виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області /а.с.90/. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується актовим записом про смерть №87 від 25 лютого 1984 року, складеного Виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області /а.с.84/. Отже, зі смертю [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . З листів Харківського обласного державного нотаріального архіву №1168/01-21 від 23 квітня 2019 року та №1167/01-21 від 23 квітня 2019 року та доданих до них інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що з приводу прийняття спадщину після померлих ніхто не звертався, відкритої спадкової справи до майна [PERSON] та [PERSON] в нарядах відкритих спадкових справ нотаріальної контори немає, свідоцтво про право спадщину не видавались /а.с.116, 117, 118, 120, 121, 122/. Факт володіння [PERSON] належними [PERSON] та [PERSON] частинами житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] з 2000 року підтверджується актом депутата Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області від 19 квітня 2005 року, актом про встановлення факту (обстеження) житлово-побутових умов від 11 вересня 2018 року, актом заміни, технічної перевірки та пломбування розрахункових засобів обліку у побутовому секторі №2354 від 06 лютого 2018 року, квитанціями за сплату послуг надання електроенергії /а.с.16, 17, 99/. Відповідно до ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. За змістом ч.1 ст.344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.344\~ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Набувальна давність не стосується випадків заволодіння чужим майном обманним або злочинним шляхом. Мова йде про ситуації, коли власник майна не заявляє про своє право уже тривалий час, тобто фактично відмовляється від цього майна. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного володіння чужим майном. Наявність у володільця, наприклад, договору оренди, наймання, зберігання тощо виключає застосування інституту набувальної давності. Ураховуючи положення ст.ст.335 і 344\~ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Відповідно до п.13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» №5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини 4 статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. У п.9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. З урахуванням зазначеного, для правильного вирішення спору, пов`язаного з правом власності в силу набувальної давності, слід належним чином встановлювати обставини, що мають значення для справи, та враховувати зокрема наступне: - задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст.344 ЦК України\~можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; - за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; - відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.2 ст.78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З матеріалів справи вбачається, що позивачем [PERSON] доведені обставини необхідні для правильного вирішення вказаного спору, зокрема, її добросовісне, відкрите та безперервне володіння з 2000 року житловим будинком, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області про набуття права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. У відповідності з вимогами ст.141\~ЦПК України судові витрати підлягають залишенню за позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved