overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 22.08.1995 року, який було розірвано 11.08.2006 року. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча працює неофіційно та має можливість. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала позов, просила його задовольнити, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання вдруге не з'явився, хоча своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток; причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав; розмір аліментів не оспорював. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Кодимської сільської ради Первомайського району, актовий запис № 10. Дитина проживає з матір'ю - позивачкою по справі, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 17.01.2013 року, виданою Кодимською сільською радою. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, тобто відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. Врахувавши матеріальне становище дитини, відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, з нього на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення [PERSON] до суду з наданим позовом. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів. Позивач проти такого вирішення справи не заперечувала. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за 1 місяць. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що з відповідачкою проживав разом однією сім'єю без реєстрації шлюбу, перебували у цивільному шлюбі з 2005 року, з 2014 року вони з відповідачкою припинили проживати разом. Мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з ним. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, повністю підтримав позов, просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання вдруге не з'явилася, хоча своєчасно та належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток; причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала; розмір аліментів не оспорювала. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим виконавчим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 458. Дитина проживає з батьком - позивачем по справі, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 19.10.2016 року, виданою Квартальним комітетом №47. Відповідачка добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, тобто відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. Врахувавши матеріальне становище дитини, відповідачки, відсутність у відповідачки інших утриманців, з неї на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення [PERSON] до суду з наданим позовом до досягнення дитиною повноліття. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів. Позивач проти такого вирішення справи не заперечував. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за 1 місяць. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклала шлюб з відповідачем 03.02.2017 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через відсутність кохання, взаємоповаги, байдужості до життя та проблем один одного. Шлюбні стосунки остаточно припинені; спільне господарство ними не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 10.06.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов. Відповідач надав заяву про визнання позову; згоден на розірвання шлюбу. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 03.02.2017 року Первомайським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 28. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці після розірвання шлюбу слід відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивачкою про відшкодування судового збору не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклала шлюб з відповідачем 06 березня 2008 року. Від шлюбу мають спільну дитину доньку Анну, [INFO] З відповідачем припинили шлюбні відносини через те, що в сімї відсутнє взаєморозуміння, на грунті чого виникали постійні сварки. Разом не проживають. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, просила шлюб розірвати. Після розлучення бажає залишити шлюбне прізвище Сердюкова. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не погодився на розірвання шлюбу, але визнав, що строк на примирення не дав результатів і примирення не було досягнуто. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про те, що між подружжям [PERSON] фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Тому суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці слід залишити шлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклала шлюб з відповідачем 07.01.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини через те, що в сімї відсутнє взаєморозуміння, на ґрунті чого виникають постійні сварки. Кожен має власний погляд на сімейні відносини та обовязки з ведення сімейного господарства. На ґрунті неприязних відносин втрачено почуття любові та поваги один до одного. За таких обставин вважає збереження сімї не можливим, просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявились; надала суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність і задовольнити позов. Судові витрати з відповідача стягувати не бажає. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «Гудзь». Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявлявся, хоча відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України був своєчасно та належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву, клопотань і доказів не надав. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; він не зявився у судове засідання без поважних причин; не подав відзиву на позовну заяву, суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 07 січня 2012 року Полтавською сільською радою Первомайського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 01 /а.с 7/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ФП № 160849, виданого 14.03.2012 року Відділом ДРАЦС по Первомайському району Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області /а.с 9/ . Шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно, примирення між подружжям неможливе. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище «Гудзь». Позивачкою про відшкодування судового збору не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклала шлюб з відповідачем 08.08.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини через те, що в сімї відсутнє взаєморозуміння, на ґрунті чого виникають постійні сварки. Строк для примирення їм не потрібен. Позивачка в підготовче судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справу в її відсутність, повністю підтримала позов, просила його задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище «Ошовська». Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій повністю визнав позов; просив його задовільнити; наслідки визнання позову йому відомі. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. За таких обставин визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів осіб, тому його слід прийняти, вирішити справу у підготовчому судовому засіданні і задовольнити позов з таких підстав. Судом встановлено, що 08.08.2015 року Відділом ДРАЦС по м. Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 265. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ЖД № 457300, виданого 06.11.2015 року Відділом ДРАЦС у м. Одесі Одеського міського управління юстиції. Шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно, примирення між подружжям неможливе. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що відповідно до\~ст. 112 СК України\~є підставою для розірвання шлюбу між сторонами.\~ За таких обставин, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище «Ошовська». Про відшкодування судових витрат позивачкою не зазначено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклала шлюб з відповідачем 08.11.2014 року, від якого мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу стосунки між ними погіршились через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Фактично сім`я припинила своє існування. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Строк для примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 30.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. Сторонами не подано будь-яких заяв, клопотань тощо. Відповідач подав заяву про визнання позову, згоден на розірвання шлюбу. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 08.11.2014 року виконавчим комітетом Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітніх дітей, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці після розірвання шлюбу слід відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивачкою про відшкодування судового збору не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклала шлюб з відповідачем 10.07.2012 року, від якого мають дітей: синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось через розбіжність поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Спільне господарство ними не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище. Ухвалою суду від 26.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач надав до суду заяву про визнання позову; з наслідками визнання позову ознайомлений. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 10.07.2012 року Кам`яномостівською сільською радою Первомайського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 03, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.07.2012 року. За час сумісного проживання сторони мають неповнолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітніх дітей, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклала шлюб з відповідачем 12.07.2013 року. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Через відсутність взаєморозуміння між ними та несумісність характерів сімейне життя погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Строк для примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище. Ухвалою суду від 07.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач надав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12.07.2013 року відділом ДРАЦС по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 211, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.07.2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.11.2013 року. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивачкою про відшкодування судового збору не заявлено.

Outcome: approved