Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав відносно сина [PERSON]. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі . Під час спільного проживання у них [INFO] року народився син [PERSON]. 27 жовтня 2006 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач проживає від сім'ї окремо, не допомагає дитині матеріально, не цікавиться його життям та здоров'ям, припинив будь-яке спілкування, не приймає участь у його вихованні. Таким чином, [PERSON] повністю самоусунувся від виконання обов'язку батька відносно дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшло клопотання про розгялд справи у її відстнітсь, просить позов задовольнити . Від відповідача також надійшло клопотання, в якому просить розгляд справи провести у його відсутність , позовні вимоги визнає, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON]. Від третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Нововолинської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність їхнього представника , одночасно вказують, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні. Тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, шлюб було розірвано 27 жовтня 2006 року. Під час спільного проживання у них [INFO] року народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5 ) Після розірвання шлюбу з 2006 року [PERSON] проживає окремо , участі у вихованні дитини не приймає. Про стан здоров'я дитини піклується лише мати [PERSON], яка забезпечує сина всім необхідним для нормального розвитку та виховання, що підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов проживання. ( а.с. 12, 13 ) З інформації Нововолинського дошкільного навчального закладу №9 вбачається, що за період з 2007 року по 2011 рік батько участі у вихованні сина не брав, матеріально не допомагав, вихователі у садочку його не бачили, вихованням займалася мама, бабуся і дідусь.(а.с.10) Згідно інформації навчально-виховного комплексу «Нововолинська спеціалізована школа І -ІІІ ступенів №1 колегіум » за період навчання батько участі у вихованні сина [PERSON] не бере, навчанням та успішністю дитини не цікавиться, батьківські збори не відвідував .(а.с.11) З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 15 червня 2017 року № 174 вбачається за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , оскільки він не піклується про дитину, не допомагає матеріально, не цікавиться його життям та здоров'ям , не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не бере участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. Зазначені факти можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення [PERSON] до своїх батьківських обов'язків до дітей. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, хоча має реальну можливість їх виконувати, однак не вчиняє ніяких відповідних дій. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] в зв'язку з ухиленням від виконання своїх обов'язків по його вихованню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

Outcome: approved