Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 08 вересня 2007 року. Від шлюбу є донька [PERSON] [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, аліменти на утримання дитини стягнуті в судовому порядку 10 грудня 2013 року. Позивач вказує, що з 2011 року вони разом не проживають, між ними припинені сімейно-шлюбні відносини. Вважає, що сімя розпалась остаточно. Спору про поділ майна, що є їх сумісною власністю не виникає. Посилаючись на вищевказані обставини просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Бондаренко». Сторони, будучи належним чином та своєчасно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не зявилися, заявивши клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позивач на задоволенні позову наполягає, відповідач позов визнав повністю, примирятися сторони не бажають. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України суд знаходить за необхідне позов задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що передбачено ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст.112 цього ж Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 08 вересня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції. Актовий запис №332 (а.с.3). 16 вересня 2010 року у подружжя народилася донька - [PERSON], про що свідчить фотокопія свідоцтва про її народження(а.с.5). 10 грудня 2013 року рішенням Близнюківського районного суду Харківської області по справі №612/846/13-ц із [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частин усіх його видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 30 жовтня 2013 року та до повноліття дитини(а.с.7-8). [PERSON] є громадянкою України про що свідчать фотокопія її паспорту (а.с.4). Спору по поділ майна, яке є їх сумісною власністю, не виникає. Подружжя проживає в різних областях України. Сімейно-шлюбні стосунки між ними припинені. Вбачається, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо у звязку із небажанням позивача за вказаних обставин зберегти шлюб, особисто - неприязними стосунками, що склалися. Наведене свідчить, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Отже, підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливе, шлюб фактично розпався та існує формально, а тому позов і підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач надалі бажає іменуватися шлюбним прізвищем «Бондаренко», про що вказала в позовній заяві. Таким чином, позивач має право після розірвання шлюбу на прізвище Бондаренко . Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Клопотання про стягнення на свою користь понесених витрат по сплаті судового збору позивачем не заявлене. А тому,

Outcome: approved