Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона та відповідач від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] проживає окремо та ніяких коштів на утримання малолітнього сина не надає, вона утримує та виховує сина сама. Вважає, що відповідач повинен допомагати їй утримувати сина, тому звернулася до суду та просить стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, допустивши рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також просила стягнути на її користь з відповідача судові витрати. В судовому засіданні, позивач вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що сам буде все купувати дитині, а позивачу надавати тільки чеки про зроблені покупки. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши всі наявні докази у справі у їх сукупності, вважає наступне. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до положень ст. 121 СК України, права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому діючим законодавством. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-СР № 129419, виданого 16.05.2011 року виконавчим комітетом Старосільської сільської ради Городищенського району, Черкаської області, актовий запис № 7, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і, згідно з положеннями ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. У разі відсутності такої домовленості, чинне законодавство передбачає право того з батьків, з ким проживає дитина, звернутися до суду для зобовязання батька чи матері, які проживають окремо, надати другій стороні утримання на підставах і в порядку, що встановлені законом. Згідно з положеннями ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу того з батьків, з кого дані аліменти стягуються. Відповідач не заперечував, що малолітньому сину він матеріально не допомагає, проте аліменти сплачувати не бажає, так як вважає, що кошти, які він буде надавати, не будуть спрямовані на утримання дитини. Будь-яких доказів щодо своїх припущень, відповідач суду не надав. Суд, врахувавши, згідно зі ст. 182 СК України, всі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, вважає, що відповідач [PERSON] повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина [PERSON], оскільки, згідно зі свідоцтвом про народження, являється його батьком та зобовязаний його утримувати. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 487 гривень 20 копійок. На підставі ст.ст. 84, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] документально підтверджені витрати на правову допомогу у сумі 450 гривень 00 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved