Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] та за відповідачкою на 2/3 частини житлового будинку по [ADDRESS]. Позов мотивує тим, що попередньо вона звернулася до приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудого Михайла Євгенійовича з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 частки від 1/2 частини домоволодіння, по [ADDRESS], що належало свого часу [PERSON], який помер [INFO]. Заповіт був складений 24.10.2014 року та зареєстрований в реєстрі за № 677. Рішенням № 165 від 22.12.2015 року Виконавчого комітету Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області (Про присвоєння окремих юридичних адрес житлового будинку по [ADDRESS]), зазначеній частині домоволодіння (спадщини), присвоєно окрему юридичну адресу 1/2 частині житлового будинку по [ADDRESS], який належав [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до Договору дарування посвідченого Томаківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області від 21.05.1999 року зареєстрованим за № 306, 1/6 частка домоволодіння належить [PERSON]. Проте, по причині передчасної смерті, відповідно до вимог діючого законодавства на час укладення договору дарування, зазначений договір спадкодавець не встиг зареєструвати в органі БТІ, тобто здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Згідно вимог ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Також 1/6 частка домоволодіння, яка належала [PERSON] та 1/6 частка [PERSON] згідно рішення суду Української Радянської Соціалістичної Республіки від 14.06.1991 року, право власності зареєстровано Марганецьким міським БТІ Дніпропетровської області в книзі 4 за номером запису 168 від 05.10.1992 року була визначена судом без врахування попереднього рішення суду Української Радянської Соціалістичної Республіки від 30.10.1979 року згідно яким, попередньому власнику майна [PERSON], була виділена 1/2 частина домоволодіння. Тобто при винесенні судом рішення право власності за спадкоємцями визначалося від будинку в цілому, а не по 1/3 частки від 1/2 частини будинку. У зв'язку з цим приватний нотаріус, листом від 23.09.2015 року за № Ш-17/02-17, відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене нерухоме майно і запропонував звернутися до суду для вирішення цього питання. За життя спадкодавець проживав в зазначеному будинку, володів ним та користувався, що підтверджується наявними у неї правовстановлюючими документами, а саме: договором дарування та рішенням суду. На 1/3 частки від 1/2 частини домоволодіння, по [ADDRESS] вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом 23.09.2015 року, яке зареєстровано в реєстрі за №801 та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 11290677. На 1/3 частки від 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS], відповідач, як спадкоємець за законом, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом 06.08.2015 року, яке зареєстровано в реєстрі за № 635 та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 10698425. Відповідно до даних експлікації технічного паспорту, виготовленого КП «Томаківське БТІ» ДОР станом на 13.06.2015 року, загальна площа на 1/2 частину житлового будинку складає 39,82 кв.м. Будинок та інші господарські будівлі не є аварійними та придатні до користування. Володіння [PERSON] зазначеним житловим будинком з господарськими будівлями не суперечило та не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб. Згідно з висновком ТОВ «Трандторгстрой» дійсна вартість житлового будинку станом на 18.05.2016 року складає 32486,00 гривень. Викладені обставини та письмові докази свідчать про те, що [PERSON], фактично являвся співвласником житлового будинку розташованого по [ADDRESS]. Оскільки після його смерті має місце перехід прав та обов'язків від спадкодавця до спадкоємців, то, в порядку правонаступництва, вона має право на отримання спадщини навіть при тих обставинах, що за свого життя спадкодавець не встиг належним чином здійснити державну реєстрацію права власності належного йому нерухомого майно. На теперішній час: - на будинок розташований за адресою: [ADDRESS], вона має право на 1/3 частку, відповідачка відповідно також має право на 1/3 частку; - на будинок розташований за адресою: [ADDRESS], вона має право на 2/3 частки, відповідачка відповідно також має право на 1/3 частку, що унеможливлює належне користування та розпорядження зазначеним нерухомим майном, тому вважає за доцільне провести розподіл нерухомого майна цілісним майновим комплексом в натурі між ними. У своїй письмовій заяві представник позивачки, що діє на підставі договору про надання правової допомоги та здійснення представництва від 05.07.2016 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю [NUMBER] виданого 16.04.2012 року, просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка у своїй письмовій заяві просить суд вирішити справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що не заперечує проти позовних вимог. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін у справі з урахуванням положення передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, на підставі достатніх у справі доказів для вирішення спору по суті позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Встановлено та доведено, що [INFO] в с-щі Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області помер [PERSON], смерть якого зареєстрована за відповідним актовим записом №29. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на особисто належне йому на праві власності майно, до складу якої увійшли частки житлового будинку по [ADDRESS] та частина житлового будинку по [ADDRESS]. 24.10.2014 року [PERSON] розпорядився усім своїм майном на випадок своєї смерті на користь [PERSON], про що було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудим М.Є. та зареєстровано в реєстр №677. Рішенням народного суду Томаківського району Дніпропетровської області від 30.11.1979 року [PERSON] та [PERSON] було виділено та визнано за кожним право власності по 1/2 частині домоволодіння по [ADDRESS]. На підставі рішення Томаківського районного народного суду Дніпропетровської області від 14.06.1991 року за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у порядку спадкування по закону визнано за кожним право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS], що належало померлому [PERSON]. Договір дарування від 21.05.1999 року, посвідчений державним нотаріусом Томаківської державної нотаріальної контори, підтверджує, що [PERSON] подарувала [PERSON] 1/6 частину житлового будинку по [ADDRESS]. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.08.2015 року видане приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудим М.Є., свідчить про те, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадкоємцями її майна явилися [PERSON], [PERSON] та [PERSON], частка у спадщині за кожним з яких становить по 1/3 частині з 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області від 22.12.2015 року №165 присвоєно окремі юридичні адреси 1/2 частині житлового будинку по [ADDRESS], що належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON], та 1/2 частині житлового будинку по [ADDRESS], що належить [PERSON] та [PERSON]. Звернувшись до приватного нотаріуса Рудого М.Є., позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23.09.2015 року, на спадщину у виді 1/3 частки від 1/2 частини домоволодіння по [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В іншій частині майна позивачці приватний нотаріус листом від 23.09.2015 року №ІІІ-17/02-17 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посилаючись, що спадкодавець [PERSON] набув право на майно відповідно до договору дарування майна від 21.05.1999 року, однак не зареєстрував право власності на майно у порядку ст. 182 ЦК України. Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, за позивачкою можливо визнати право власності на спадщину у виді житлового будинку з надвірними спорудами, по [ADDRESS] та відповідно за відповідачкою визнати право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved