Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, вказуючи, що 11.09.2004 року, вона уклала шлюб з відповідачем, від якого вони мають неповнолітню дитини - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. На цей час вони з відповідачем фактично припинили шлюбні та сімейні стосунки, вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства, за спільні кошти ними на підставі договору купівлі-продажу квартири було набуде спільне майно - квартира [ADDRESS], вартість якої у відповідності до умов зазначеного договору становить 1820 грн., яка складається з 2-х жилих кімнат, коридору, кухні, ванної кімнати, вбиральні, лоджії, покупцем якої у відповідності до умов договору виступав відповідач одноособово. На її неодноразові усні пропозиції, відповідач взагалі відмовляється від розподілу зазначеного майна в добровільному порядку, тому вона змушена звертатися до суду. Оскільки зазначене вище майно було придбано ними з відповідачем під час знаходження у шлюбі, до фактичного припинення шлюбних відносин, за спільні кошти, то є всі підстави для визнання за нею права власності в порядку розподілу майна подружжя, на ? частку спірної квартири. Позивачка просить в порядку поділу майна подружжя, визнати за нею право власності на ? частку квартири [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати, які вона зазнала під час розгляду даної справи. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22.02.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам розяснені їх процесуальні права та обовязки. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України,\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до вимог ч.5 ст. 279 ПК України сторони не заявляли. Позивачка [PERSON] згідно розписки (а.с. 17) отримала ухвалу про відкриття провадження у справі 27.02.2018 року. Відповідач [PERSON], згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 18), отримав копію позовної заяви з доданими до неї документами та копію ухвали про відкриття провадження у справі 01.03.2018 року, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, вирішує справу за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки розгляд справи судом здійснюється за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, факт перебування позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] з 11.09.2004 року у зареєстрованому шлюбі підтверджено копією свідоцтва про одруження серії І-КИ № 218355 (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-КИ № 016181 [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], який народився 29.03.2005 року. (а.с. 7) \~ \~ \~ \~Факт придбання 10.12.2004 року, під час перебування у шлюбі, на імя відповідача [PERSON] квартири № 142, що знаходиться по бульвар Миру, 15 в місті Вільногірську Дніпропетровської області, та має наступні характеристики: загальна корисна площа: 48,5 кв.м.; житлова 25,5 кв.м., житлові кімнати: 5пл. 16,3 кв.м., 6пл.- 9,2 кв.м., кухня 4пл. 7,2 кв.м., ванна 2пл. 2.7 кв.м., вбиральня 3пл. 1,4 кв.м., коридор 1пл. 8,5 кв.м., лоджія 1пл. 8,5 кв.м.. лоджія І пл. 2,4 кв.м., ІІ пл. 0,8 кв.м., та розташована на 8-му поверсі 9-ти поверхового цеглового жилого будинку, підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири ВВО № 770799 від 10.12.2004 року, що посвідчений приватним нотаріусом Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] (а.с. 8) Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON] на праві приватної власності в цілому, на підставі договору купівлі-продажу квартири ВВО № 707799 від 10.12.2004 року, посвідченого [PERSON] приватним нотаріусом Вільногірського міського нотаріального округу, належить квартира [ADDRESS] (а.с. 9) Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.\~ Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.\~ Відповідно до ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до п. п. 22, 23, 24\~ постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями\~ 69-72\~ СК та\~ ст. 372\~ ЦК.\~ Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи\~ з дійсної його вартості на час розгляду справи, спільною\~ сумісною\~ власністю подружжя,\~ що підлягає поділу (статті 60,\~ 69 СК,\~ ч. 3 ст.368 ЦК,\~ відповідно\~ до\~ частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із\~ законом\~ не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того,\~ на ім'я кого з\~подружжя\~ вони\~ були\~ придбані\~ чи\~ внесені грошовими\~ коштами,\~ якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.\~Спільною сумісною власністю подружжя,\~зокрема,\~можуть бути\~ квартири, жилі й садові будинки. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 11.09.2004 року перебувають у шлюбі, під час якого ними 10.12.2004 року було придбано у власність квартиру [ADDRESS], тому вказане нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя, однак право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано за\~ відповідачем, що підтверджено належними доказами по справі, частки дружини та чоловіка у вказаному майні є рівними, оскільки інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором та не доведено стороною відповідача, який до суду відзив на позов не подавав, тому позов підлягає задоволенню, а за позивачкою слід визнати право власності на 1/2 частину спірної квартири.\~ Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 60, 69-71 СК України, 325,\~ 368, 370, 372 ЦК України та

Outcome: approved