Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона на даний час перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. З грудня 2014 року сторони проживають окремо, не спілкуються. Позивач вважає, що можливо відповідач знаходиться на тимчасово окупованій території. Позивач зазначає, що на утримання доньки їй необхідні кошти, які відповідач не надає, хоча є працездатним. У звязку з викладеним [PERSON] просить ухвалити рішення, в силу якого стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на утримання доньки, [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 08.07.2032. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідач, який проживає в [INFO],\~ шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади Жовтневого районного суду м. Харкова в розділі «Інформація для громадян, що мешкають в зоні АТО», в судове засідання не зявився. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. Частиною 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення\~ позовної заяви з\~ наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 218229, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 10.01.2014, актовий запис № 02 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 365430, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 16.07.2014, актовий запис № 494 (а.с. 4). Згідно довідки № 57 від 10.04.2017, виданої Комітетом району в місті Жителів приватного сектору Новобаварського району міста Харкова Харківської міської ради, [PERSON], [INFO], зареєстрована і мешкає разом з [PERSON], [INFO], за адресою: вул. Проїзд 1-й Верхній, 4, м. Харків (а.с. 5). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Виходячи з приписів ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того,\~стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу батьків, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні. Таким чином, розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 406 грн 50 коп. Згідно\~ст. 184 Сімейного Кодексу України\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно\~ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 183 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п. 17\~постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище позивача, відповідача та дитини, вважає за необхідне позов задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду 10.04.2017 до досягнення дитиною повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно з положеннями ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved