Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24 вересня 1994 р., мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].Сумісне проживання припинили, бо не змогли побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Вона як могла намагалася найти спільну мову, йти на поступки, ставити себе на місце чоловіка, проте її намагання були марними. Відповідач час від часу зловживає алкогольними напоями, в стані алкогольного сп'яніння стає агресивним та мало прогнозованим. Він неодноразово застосовував до неї фізичне насильство, перебуваючи як у тверезому стані, так і напідпитку. Вони не мають спільних інтересів, не цікавлять один одного, а вільний час проводять окремо. Постійні сварки зробили шлюб тягарем для них обох. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та пояснила, що з того часу як вони проживають окремо, тобто з 18 вересня 2014 р., відповідач жодних спроб для збереження сім'ї не зробив, не хотів платити аліменти на дитину. Він постійно висловлював в її бік докори, що вона погана господиня, дружина та мати. Вона винаймає інше житло та проживає разом з неповнолітнім сином. Їх старший син проживає разом з відповідачем. Вона зберегла нормальні відносини з сином. Молодший син спілкується з батьком. Зберігати шлюб не бачить сенсу. Відповідач позов не визнав та пояснив, що мали місце чотири випадки, коли він зважився підняти руку на дружину. Це було викликано тим, що його дружина неправильно себе поводила: одного разу, коли народився старший син, помітив, що вона палила цигарки; потім почала спілкуватися з іншим чоловіком; іншим разом, коли він повернувся з роботи, дружина не приготувала їжу, не прибрала в оселі, а користувалася комп'ютером; в останній раз, коли він привіз додому двох качок, вона відмовилася поскубти їх, заявивши, що під час свята вона подібне робити не буде. Він не поділяє її релігійні переконання і невдоволений тим, що вона водить молодшого сина до церкви. Були випадки, коли він, відповідач, вживав алкогольні напої, але це було викликано певними обставинами. Розлучатися він, відповідач, не бажає та припускає, що на його дружиною хтось керує. Зрештою, за умови, що позивачка погодиться, щоб молодший син проживав разом із ним, то він згоден на розлучення. Згодом відповідач заявив клопотання про надання строку для примирення, оскільки дружина та діти є сенсом його життя. Він бажає, щоб молодший син проживав в повноцінній сім'ї. Обставини, що склалися у сім'ї , травмують психіку дитини. Вислухавши пояснення та доводи сторін, показання свідка [PERSON],. дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24 вересня 1994 р. Мошоринською сільською радою Знам'янського району Кіровоградської області (актовий запис № 11). Подружжя має двох синів, один з яких - [PERSON], є неповнолітнім і проживає разом з матір'ю-позивачкою. На його утримання з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти. Подружнє життя сторін не склалося. Починаючи з вересня 2014 р., вони проживають нарізно. Примирення не досягнуто. Згідно ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Між сторонами склалися неприязні відносини, причина яких криється у відсутності взаєморозуміння - нетерпимості до переконань один одного та неоднакового ставлення до укладу сімейного життя. Відповідач викриває вади позивачки, з якими йому важко змиритися, між тим не бажає розлучення. Показання свідка [PERSON], сина сторін у справі, свідчать про те, що між його батьками дійсно виникали сварки : мати докоряла батька за те, що він іноді приходив додому нетверезим, а батько докоряв матері за те, що вона нічого не робить по домогосподарству. Він, свідок, бажав би, щоб батьки жили разом. Через те, що мати не бажає зберегти сім'ю, відносини між ним та матір'ю погіршилися. Його молодшому брату було б комфортніше жити в сім'ї разом з батьками та бабусею в квартирі, де створені нормальні умови для проживання. Досі відносини між батьками не налагоджені. Мати уникає спілкування з батьком і 14 січня 2015 р. відмовила останньому у візиті до неї. Щодо інтересів неповнолітньої сина подружжя, то суд звертає увагу на те, що їх син зростає в умовах, коли про нього дбає як батько, так і мати. У відповідача була можливість, але за час, який сплинув з часу припинення спільного проживання, відповідач не застосував реальної спроби налагодити відносини з дружиною. В зв'язку із задоволенням позову, судові витрати, які понесла позивачка по справі у вигляді сплати судового збору, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved