Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що 07 жовтня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем і проживала з ним разом до 01 лютого 2018 року . Від цього шлюбу у них є дитина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, відповідач не бере участі матеріально в житті сім'ї, не бажає влаштуватися на роботу. Шлюбні відносини між ними припинені з 01 лютого 2018 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Місце проживання дитини [PERSON] визначити з нею. Суперечок про розподіл спільного майна немає. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилася, при цьому до суду подала заяву, відповідно до якої позов підтримує та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, подав до суду заяву, відповідно до якої позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розглядати справу у його відсутність. За викладених обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ст.206\~ЦПК України\~відповідач може\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави. Розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 07 жовтня 2016 року у виконавчому комітеті Кам»янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за актовим записом №11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №149214, яке видане 07 жовтня 2016 року. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І КЕ №259065, яке видане Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у звязку із різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміри відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України \~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.142 ЦПК України та ч.4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов підлягає задоволенню та відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved