Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати недостовірною та такою, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію інформацію, опубліковану [PERSON] об 11 годині 48 хвилин 22.11.2016 в мережі інтернет на власній сторінці у соціальній мережі «Facebook» за електронною адресою: https://www.facebook.com/nelia.danasienko?fref=ts, а саме: «Всі памятають, як Кіровоградська міська рада припинила повноваження нашого однопартійця (Радикальна [PERSON] Ляшка) [PERSON]? Всім відомі причини! Політика! На сьогоднішній день секретар Знамянської міської ради, замість того щоб представляти у раді інтереси депутатів усіх фракцій та політичних партій, лобіює інтереси, здебільшого своєї фракції БПП, не зупиняє її ні закон ні мораль. Мною, як депутатом міської ради, поданий проект рішення про дострокове припинення повноважень секретаря Знамянської міської ради, за аналогією проекту рішення Кіровоградської міської ради, яким відсторонили від посади [PERSON], проте отримала відмову від його опублікування на сайті міської ради для попереднього обговорення, тому використовую свою сторінку для обговорення і дебатів»; зобовязати [PERSON] повністю видалити опубліковану нею об 11 годині 48 хвилин 22.11.2016 недостовірну та таку, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію інформацію та підкріплені до публікації фотокопії проекту рішення двадцять другої сесії Знамянської міської ради сьомого скликання «Про дострокове припинення повноважень секретаря Знамянської міської ради» від «___» грудня 2016 року з пояснювальною запискою та фотокопію листа виконавчого комітету Знамянської міської ради Кіровоградської області від 21.11.2016 №01-26/439/3 в мережі інтернет на власній сторінці у соціальній мережі «Facebook» за електронною адресою: https://www.facebook.com/nelia.danasienko?fref=ts; зобовязати [PERSON] спростувати поширену інформацію у такий самий спосіб як вона була поширена, а саме шляхом опублікування в мережі інтернет на власній сторінці у соціальній мережі «Facebook» за електронною адресою: https://www.facebook.com/nelia.danasienko?fref=ts спростування наступного змісту: «Спростування. Мною, [PERSON] 22 листопада 2016 року об 11 годині 48 хвилин на своїй сторінці у соціальній мережі «Facebook» поширена недостовірна інформація про секретаря Знамянської міської ради [PERSON]» з розміщенням копії резолютивної частини судового рішення по цій справі. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що відповідно до розпорядження виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області від 28.01.2016 №25-к «Про вступ до виконання обов'язків секретаря міської ради [PERSON]М.», її було обрано секретарем Знам'янської міської ради сьомого скликання та присвоєно 9 ранг посадової особи органів місцевого самоврядування. Вона з усією відповідальністю поставилася до виконання своїх посадових обов'язків на новій посаді, сумлінно виконуючи покладені на неї завдання. Серед колег має репутацію чесної, порядної та добросовісної людини. Протягом часу перебування на посаді секретаря міської ради вона не отримувала зауважень та дорікань з боку керівництва, не притягувалася до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Однак, відповідачем [PERSON], яка є депутатом Знам'янської міської ради, 17.11.2016 подано на розгляд Знам'янської міської ради проект рішення двадцять другої сесії Знам'янської міської ради сьомого скликання «Про дострокове припинення повноважень секретаря Знам'янської міської ради» від «__» грудня 2016 року та проект пояснювальної записки до нього. Відповідно до вимог Регламенту Знам'янської міської ради Кіровоградської області VII скликання, посадовими особами виконавчого комітету Знам'янської міської ради вивчено вищезазначений проект рішення та направлено лист [PERSON] від 21.11.2016 №01-26/439/3, у якому, зокрема, зазначалося про те, що підстави дострокового припинення повноважень секретаря міської ради [PERSON], які обґрунтовуються пояснювальною запискою суб'єкта подання, є сумнівними, не підтвердженими документально та такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях. Отримавши даного листа, [PERSON] об 11 годині 48 хвилин 22.11.2016 в мережі інтернет на власній сторінці у соціальній мережі «Facebook» опублікувала вищезазначену інформацію. Вважає, що вказана інформація є недостовірною, негативною та такою, що порочить її честь, гідність та ділову репутацію. [PERSON], публікуючи дану інформацію, порушила її законні немайнові інтереси. На час розміщення інформації в розділі «Друзі» перебував 381 користувач соціальної мережі, у тому числі, їх спільні знайомі. Крім того, [PERSON] є депутатом міської ради, тобто публічною особою, використовує зазначену сторінку в соціальній мережі для висвітлення подій та в політичній діяльності, у зв'язку з чим, має підвищений інтерес серед користувачів соціальної мережі. Оскільки сторінка [PERSON] у соціальній мережі «Facebook» перебуває у відкритому доступі, опублікована інформація була поширена серед невизначеної кількості осіб. Також немає сумніву, що поширена інформація стосується безпосередньо [PERSON], адже саме вона на момент розміщення недостовірної інформації займала посаду секретаря Знам'янської міської ради, а до публікації у соціальній мережі було додатково підкріплено депутатське звернення стосовно дострокового припинення повноважень [PERSON] Як вбачається з опублікованої інформації, відповідач відкрито звинувачує її у тому, що вона відстоює інтереси фракції «[PERSON] Порошенка «Солідарність» у Знам'янській міській раді, діє упереджено, чим порушує норми моралі та чинного законодавства України, при цьому не наводячи жодних доказів, що могли б стати підтвердженням опублікованої інформації. Натомість, поширення відповідачем недостовірної інформації завдало шкоду її честі, гідності та діловій репутації, оскільки після публікації зазначеної інформації колеги та знайомі почали при зустрічі задавати їй питання та розповідати чутки з цього приводу, ставити у незручне становище через потребу щоразу обговорювати та роз'яснювати про недостовірність поширеної інформації, що безумовно «наклало відбиток» на її діловій репутації та осоромило її серед колег. Також вона відчуває погіршення самопочуття через постійні душевні переживання, адже такі публічні звинувачення ставлять під сумнів її чесність та добропорядність, що в свою чергу впливає на емоційну рівновагу та особисте життя. Крім того, розміщенням даної інформації відповідач порушила правила депутатської етики, що передбачені статтею 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», а саме обов'язок не допускати образливих висловлювань, не використовувати у публічних виступах недостовірні або неперевірені відомості стосовно органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ і організацій, їх керівників та інших посадових чи службових осіб, депутатських груп, фракцій, окремих депутатів місцевих рад. З метою захисту її порушених немайнових прав, вважає за необхідне зобов'язати [PERSON] не лише спростувати, а й видалити опубліковану інформацію щодо неї в мережі інтернет на власній сторінці у соціальній мережі «Facebook». Видалення зазначеної інформації є дуже важливим для неї, оскільки невизначена кількість користувачів соціальної мережі і надалі матиме змогу ознайомитись з нею, скласти негативне враження про неї та поширити нові чутки, що завдасть додаткової шкоди її честі, гідності та діловій репутації. Викладені обставини змусили її звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали, зазначивши, що ніяких недостовірних відомостей [PERSON] не поширювала, а її висловлювання - «на сьогоднішній день секретар Знамянської міської ради, замість того щоб представляти у раді інтереси депутатів усіх фракцій та політичних партій, лобіює інтереси, здебільшого своєї фракції БПП, не зупиняє її ні закон ні мораль» є оціночним судженням щодо виконання позивачем своїх обовязків як секретаря міської ради. Тому вважають, що такі відомості не можуть бути оціненими з точки зору їх достовірності. Щодо підкріплених до публікації фотокопій проекту рішення двадцять другої сесії Знамянської міської ради сьомого скликання «Про дострокове припинення повноважень секретаря Знамянської міської ради» від «___» грудня 2016 року з пояснювальною запискою та фотокопію листа виконавчого комітету Знамянської міської ради Кіровоградської області від 21.11.2016 №01-26/439/3 зазначили наступне. Відповідачем, як депутатом міської ради було підготовлено та подано проект рішення «Про дострокове припинення повноважень секретаря Знамянської міської ради» внаслідок аналізу роботи позивача на посаді секретаря міської ради, виконання покладених на неї обовязків. Оскільки позивачем не було оприлюднено його на сайті міської ради у передбаченому Регламентом Знамянської міської ради порядку, вона виклала його в мережі інтернет на власній сторінці у соціальній мережі «Facebook» разом з відповіддю заступника міського голови про відсутність підстав для винесення його на розгляд сесії та оприлюднення. Тобто, інформація з даного питання викладена обєктивно. Крім того, представник відповідача звертає увагу на недоведеність позивачем того факту, що поширені відомості негативно вплинули на можливість повноцінної реалізації нею немайнових прав у суспільстві чи знижено рівень її позитивної оцінки в суспільстві. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] обрано секретарем Знам'янської міської ради сьомого скликання та присвоєно 9 ранг посадової особи органів місцевого самоврядування, відповідно до розпорядження виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області від 28.01.2016 №25-к «Про вступ до виконання обов'язків секретаря міської ради [PERSON]М.» (а.с.13). Відповідачем [PERSON], як депутатом Знамянської міської ради VII скликання 17.11.2016 подано на розгляд Знам'янської міської ради проект рішення двадцять другої сесії Знам'янської міської ради сьомого скликання «Про дострокове припинення повноважень секретаря Знам'янської міської ради» від «__» грудня 2016 року та проект пояснювальної записки до нього (а.с.14, 15). Посадовими особами виконавчого комітету Знам'янської міської ради вивчено вищезазначений проект рішення та направлено за підписом заступника міського голови [PERSON] лист від 21.11.2016 №01-26/439/3, в якому, зокрема, зазначено, що підстави дострокового припинення повноважень секретаря міської ради [PERSON], які обґрунтовуються пояснювальною запискою суб'єкта подання, є сумнівними, не підтвердженими документально та такими, що ґрунтуються виключно на припущеннях. Достатніх законних підстав для оприлюднення його та винесення на розгляд сесії міської ради, не встановлено (а.с.16). Об 11 годині 48 хвилин 22.11.2016 в мережі інтернет на власній сторінці у соціальній мережі «Facebook» [PERSON] опублікувала інформацію наступного змісту: «Всі памятають, як Кіровоградська міська рада припинила повноваження нашого однопартійця (Радикальна [PERSON] Ляшка) [PERSON]? Всім відомі причини! Політика! На сьогоднішній день секретар Знамянської міської ради, замість того щоб представляти у раді інтереси депутатів усіх фракцій та політичних партій, лобіює інтереси, здебільшого своєї фракції БПП, не зупиняє її ні закон ні мораль. Мною, як депутатом міської ради, поданий проект рішення про дострокове припинення повноважень секретаря Знамянської міської ради, за аналогією проекту рішення Кіровоградської міської ради, яким відсторонили від посади [PERSON], проте отримала відмову від його опублікування на сайті міської ради для попереднього обговорення, тому використовую свою сторінку для обговорення і дебатів», що вбачається зі скріншотів, доданих до позовної заяви на паперовому носії інформації. До ціє публікації підкріплені фотокопії проекту рішення двадцять другої сесії Знамянської міської ради сьомого скликання «Про дострокове припинення повноважень секретаря Знамянської міської ради» від «___» грудня 2016 року з пояснювальною запискою та фотокопію листа за підписом заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Знамянської міської ради Кіровоградської області від 21.11.2016 №01-26/439/3 (а.с.17-21). Частиною 1 статті 34 Конституції України кожному гарантовано право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Згідно з ч.4 ст.32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно з ч.1 ст.270 ЦК України, відповідно до Конституції України фізична особа, зокрема, має право на повагу до гідності та честі. За змістом ч.1 ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. У п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 №1 вказано, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ст.30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до ст.277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції з прав людини та основоположних свобод. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй ч.1 ст.277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (ст.37 Закону про пресу, ст.65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення») у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду. Згідно зі ст.30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Аналіз наведених нормативних положень дає суду підстави вважати, що Держава гарантує право кожного на захист від поширення недостовірної інформації про нього або членів його сім'ї. Інформація, яка не містить фактичних даних та в якій висловлюється критика, проводиться оцінка певних дій іншої особи, є оціночними судженнями та не є недостовірною інформацією, а тому не підлягає спростуванню. Особа, відносно якої висловлено оціночні судження, має право захищатися або шляхом використання права на відповідь у тому самому засобі інформації, або шляхом звернення до суду з вимогами про відшкодування моральної шкоди, коли думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі.\~\~\~\~\~\~ Суд враховує також і норми міжнародних актів, зокрема положення, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської [PERSON] Європи про право на недоторканість приватного життя, згідно з якими, публічними фігурами є особи, які займають державні посади і (чи) використовують державний ресурс, а також усі ті, хто відіграє певну роль у громадському житті чи то в галузі політики, економіки, мистецтва, соціальної сфери, спорту чи будь-якій іншій сфері. У статтях 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12.02.2004 на засіданні Комітету міністрів [PERSON] Європи, вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.У звязку з цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Відповідно до чинного законодавства служба в органах місцевого самоврядування є публічною службою. Даючи згоду на обрання чи призначення на публічну посаду, особа повинна усвідомлювати, що в силу необхідності дотримання принципів публічності, відкритості та підзвітності влади, що закріплені в статтях 3, 6, 19, 57 Конституції України, її посадова і професійна діяльність буде знаходитися під пильним наглядом суспільства. Межі оцінки і критики вчинків, висловлювань чи бездіяльності публічної особи є значно ширшими, ніж такі межі в оцінці звичайної людини. Оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що відповідач на своїй сторінці у соціальній мережі «Facebook» опублікувала інформацію, в якій висловлювала свою критику щодо роботи позивача як секретаря Знамянської міської ради без наведення жодних фактичних даних, тобто висловлювала свої оціночні судження, які є висновком, отриманим відповідачем в результаті узагальнення інформації отриманої в ході її діяльності як депутата. Оцінити правдивість чи правильність такого висновку неможливо. Висловлювання оціночних суджень є способом реалізації права на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, а тому не може бути заборонене. Законодавством визначено спеціальні способи захисту, у випадку висловлювання відносно конкретної особи оціночних суджень, якими позивач не скористалася. Позивачем не доведено, що поширена відповідачем інформація завдала шкоди відповідним особистим немайновим благам або перешкоджає позивачці повно і своєчасно здійснювати своє особисте право. За наведених обставин позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст.3, 19, 32, 34 Конституції України, ст.ст.270, 277 ЦК України, ст.30 Закону України «Про інформацію», постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 №1,

Outcome: dismissed