Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19.12.1995 року. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що відповідач зловживає алкогольними напоями, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчиняє конфлікти, під час яких її ображає, застосовує відносно неї фізичне насильство, що негативно впливає на її моральний стан та душевний спокій. На її неодноразові зауваження змінити свою поведінку відповідач не реагує, зазначила, що протягом року вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Вважає, що їх шлюб існує формально, вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом, термін на примирення просила не надавати. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що за термін, наданий судом на примирення, примирення між нею та відповідачем не відбулося, відтак позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечував, у зв`язку з чим ухвалою суду від 28.10.2014 року сторонам було надано термін на примирення - один місяць. Ухвалою суду від 28.11.2014 року провадження у справі було відновлено та призначено судове засідання на 08.12.2014 року, яке, у зв`язку з неявкою відповідача, було відкладено на 13.01.2015 року, однак, відповідач, будучи належним чином повідомлений, повторно у судове засідання не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 19.12.1995 року, від якого мають трьох неповнолітніх дітей, що вбачається із свідоцтва про шлюб та копій свідоцтва про народження дітей. В судовому засіданні встановлено, що сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, позивачка і відповідач спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання відповідача проживати разом у шлюбі. За термін, наданий судом на примирення, примирення між сторонами не відбулося. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved