Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнололітніх синів, а саме: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 33% усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду і до повноліття дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони після розірвання шлюбу 31.08.2007 р. разом не проживають, діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, а відповідач кошти на утримання дітей надає на свій розсуд, мотивуючи тим, що заробітну плату отримує не стабільно. Інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків відповідач не має. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просила стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини та пояснила, що відповідач надавав кошти на утримання дітей, але на теперішній час вона хоче, щоб розмір аліментів був офіційно визначений судом. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що не визнає позовні вимоги, оскільки він працює за контрактом менеджером по закупкам в ТОВ «Дорожна карта» ОМТП, отримує заробітну плату в розмірі 4500 грн., раніше отримував заробітну плату приблизно в розмірі 10000 грн. та 2000 грн. сплачував дітям, окремо купував одяг, оплачував масаж сина [PERSON], путівку в Карпати, купив велосипеда. Ще в нього є повнолітній син, якому відповідач також допомагає матеріально. Крім того, він будує будинок, який хоче залишити дітям. Вислухавши пояснення учаників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачка і відповідач мають спільних синів, а саме: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.11). Позивач здійснює догляд за дітьми, а відповідач проживає окремо та періодично надає допомогу, являється працездатною особою. Згідно зі ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача , наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. В ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 р.» (із змінами та доповненнями) встановлено, що в 2016 р. прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1689 гривень. Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку [PERSON], що у відсотковому вираження складає 33,33%, що не суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Отже, враховуючи вимоги ст.183 СК України, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за можливе визначити аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 15.09.2016 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття, а саме до 12.02.2023 року, а з 12.02.2023 року в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття сином [PERSON] повноліття, а саме\~ до 16.01.2020 року, з 16.01.2020 року - в розмірі 1/4 частини до досягнення повноліття [PERSON], а саме до 03.08.2021 року, що не буде порушувати права відповідача та забезпечить утримання неповнолітніх дітей. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України та п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved