overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 30 липня 2010 р. вони одружилися. [INFO] р. у них народився син [PERSON]. Подружнє життя не склалося, бо між ними почалися виникати сварки через відсутність взаєморозуміння, була порушена нормальна обстановка в сім'ї. До судового розгляду справи від сторін надійшли заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30 липня 2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області (актовий запис № 183). Вони мають малолітнього сина [PERSON]. Спору з приводу його виховання та утримання між ними немає. Відносини між подружжям не склалися через відсутність взаєморозуміння, що зруйнувало нормальну обстановку в сім'ї. Не дивлячись на те, що суд застосовував заходи щодо їх примирення, сторони примирення не досягли і обоє налаштовані на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. З огляду на викладене суд вважає, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу, передбачені ч. 2 ст. 112 СК України, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 4 липня 2011 року вони одружилися. [INFO] року у них народився син [PERSON]. Подружнє життя не склалося, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя . Через втрату взаєморозуміння та взаємоповаги між ними постійно виникали сварки. Починаючи з жовтня 2013 року вони припинили подружні відносини, перестали вести спільне господарство. Відповідач веде асоціальний спосіб життя. Подальше спільне проживання вважає неможливим. До судового розгляду справи від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги вона підтримує. Відповідач також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що проти розірвання шлюбу він не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 4 липня 2011 року Войнівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області (актовий запис № 11). Подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Починаючи з жовтня 2013 року вони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та поваги й перестали вести спільне господарство. До цього часу відносини не налагодили. З огляду на викладене суд вважає, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 6 травня 2005 р. між ними укладено шлюб. [INFO] року у них народилася дочка [PERSON] . З лютого 2013 р. їх відносини розладились, між ними почали виникати сварки при вирішенні важливих сімейних питань, внаслідок чого вони втратили повагу один до одного. Причиною розладу сімейних відносин вважає подружню зраду відповідача. Вона, позивачка, намагалася зберегти сім`ю, але безрезультатно. Починаючи з липня 2013 р. відповідач почав проживати окремо з іншою жінкою. До судового розгляду справи від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги вона підтримує. Відповідач також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що проти розірвання шлюбу він не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 6 травня 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області (актовий запис № 138), та мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Подружжя припинило спільне проживання через неприязні відносини. Примирення між ними до цього часу не досягнуто. Шлюб існує формально. З огляду на викладене суд вважає, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 7 серпня 2010 р. вони одружилися. [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, що призводило до сварок. Навесні 2014 р. вони припинили сумісне проживання, спільне господарство більше не ведуть, спільного бюджету не мають. Вони узгодили усі майнові та особисті питання, в тому числі й щодо утримання та виховання дитини, яка буде проживати разом із нею, позивачкою. До судового розгляду справи від сторін надійшли заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 7 серпня 2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області (актовий запис № 50). Вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спору з приводу її виховання та утримання між ними немає. Відносини між подружжям не склалися через відсутність взаєморозуміння, що призвело до розпаду сімї. Досі сторони примирення не досягли і обоє налаштовані на розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. З огляду на викладене суд вважає, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу, передбачені ч.2 ст.112 СК України, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що шлюб між ними зареєстровано 8 лютого 1991 р. На даний час вони мають вже дорослу дочку. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та несхожість характерів. Розірвати шлюб в органі державної реєстрації актів цивільного стану відповідач не погодився. Примирення досі не досягнуто та не має сенсу. До судового розгляду справи від сторін надійшли заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 8 лютого 1991 року Палацом урочистих подій м. Олександрії Кіровоградської обл. (актовий запис № 89). Неповнолітніх дітей подружжя не має. Їх відносини не склалися через відсутність взаєморозуміння. Відносини до цього часу вони налагодили і жодна із сторін не налаштована на збереження шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини , дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. З огляду на викладене суд вважає, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу, передбачені ч.2 ст.112 СК України, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05 жовтня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області, актовий запис № 53. Подружжя має двох малолітніх дітей, дочку [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони припинили спільне проживання, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі, а тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з`явились. Уподаній до суду заяві позивач просила розглядати справу за її відсутності у судовому засіданні та задовольнити позов. Відповідач у судове засідання також не з`явився, однак подав суду заяву, в якій розгляд справи просив проводити без його участі, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що між сторонами виник спір із сімейних правовідносин. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] , 05 жовтня 2012 року зареєстрували шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Березняківської сільської ради Смілянського району Черкаської області, актовий запис № 53. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільних інтересів не мають, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, з огляду на принцип добровільності шлюбу, зважаючи на визнання позову відповідачем, як підтвердження викладених в позовній заяві обставин, ураховуючи, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Як визначено ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на позицію позивача, суд вважає за можливе залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 908 грн., який сплачений позивачем. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 06.08.1994 року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають повнолітнього сина, відповідач в органах РАЦС відмовляється розірвати шлюбні відносини. Спільне життя не склалося, оскільки позивач та відповідач втратили взаєморозуміння з питань ведення домашнього господарства, почали виникати суттєві непорозуміння. Близько півроку з відповідачем не проживають разом та спільним побутом не повязані. Примирення з відповідачем неможливе. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач \~в \~судове \~засідання \~не \~зявився, про \~час та місце\~розгляду \~справи повідомлений належним \~чином про причини неявки не повідомив. Зі \~згоди \~позивача \~суд \~ухвалює \~рішення \~при \~заочному розгляді \~справи, що \~відповідає \~положенням \~ст. 224 \~ЦПК \~України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06 серпня 1994 року Палацом урочистих подій м.Олександрії Кіровоградської області, актовий запис №447. Від шлюбу мають повнолітнього сина, відповідач в органах РАЦС відмовляється розірвати шлюбні відносини. Спільне життя не склалося, оскільки позивач та відповідач мають різні погляди на життя та психологічну несумісність характерів. Фактичні шлюбні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства припинені, подальше збереження сімї стало неможливе та недоцільне. Позивач просить розірвати шлюб. З огляду на викладене суд вважає, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 07 березня 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Смілянського міського управління юстиції, актовий запис № 97. Подружжя має дітей, сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони припинили спільне проживання, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі, а тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з`явились. Уподаній до суду заяві позивач просила розглядати справу за її відсутності у судовому засіданні та задовольнити позов. Відповідач у судове засідання також не з`явився, однак подав суду заяву, в якій розгляд справи просив проводити без його участі, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що між сторонами виник спір із сімейних правовідносин. Як вбачається із свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] , 07 березня 2003 року зареєстрували шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Смілянського міського управління юстиції, актовий запис № 97. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] сторони мають сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільних інтересів не мають, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, з огляду на принцип добровільності шлюбу, зважаючи на визнання позову відповідачем, як підтвердження викладених в позовній заяві обставин, ураховуючи, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Як визначено ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на позицію відповідача, суд вважає за можливе залишити їй прізвище « [PERSON] ». Вимог про стягнення з відповідача судового збору позивач не заявила, а тому їх слід віднести на її рахунок. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 12 липня 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, актовий запис № 14. Подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони припинили спільне проживання, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі, а тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з`явились. Уподаній до суду заяві позивач просила розглядати справу за її відсутності у судовому засіданні та задовольнити позов. Відповідач у судове засідання також не з`явився, однак подав суду заяву, в якій розгляд справи просив проводити без його участі, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що між сторонами виник спір із сімейних правовідносин. Як вбачається із свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] , 12 липня 2003 року зареєстрували шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, актовий запис № 14. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільних інтересів не мають, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, з огляду на принцип добровільності шлюбу, зважаючи на визнання позову відповідачем, як підтвердження викладених в позовній заяві обставин, ураховуючи, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Як визначено ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на позицію позивача, суд вважає за можливе залишити їй прізвище « [PERSON] ». Вимог про стягнення з відповідача судового збору позивач не заявила, а тому їх слід віднести на її рахунок. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14 серпня 2019 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 153. Подружжя дітей не має. На даний час сторони припинили спільне проживання, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі, а тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з`явились. Уподаній до суду заяві позивач просила розглядати справу за її відсутності у судовому засіданні та задовольнити позов. Відповідач у судове засідання також не з`явився, однак подав суду заяву, в якій розгляд справи просив проводити без його участі, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що між сторонами виник спір із сімейних правовідносин. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] , 14 серпня 2019 року зареєстрували шлюб, який зареєстровано Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 153. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно зі ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільних інтересів не мають, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, з огляду на принцип добровільності шлюбу, зважаючи на визнання позову відповідачем, як підтвердження викладених в позовній заяві обставин, ураховуючи, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Як визначено ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на позицію позивача, суд вважає за можливе залишити їй прізвище « [PERSON] ». Вимог про стягнення з відповідача судового збору позивач не заявила, а тому їх слід віднести на її рахунок. На підставі наведеного,

Outcome: approved