Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позові зазначила, що з 07 вересня 2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2018 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Після припинення шлюбних відносин відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає. Посилаючись на наведенке, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 22.10.2018 року позовну заяву у прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомлення) сторін, призначено судове засідання на 08.11.2018 року. Ухвалою суду від 08.11.2018 року відповідності до п. 1 ч. ст. 223 ЦПК України розгляд справи відкладено на 05.12.2018 року. В судове засідання сторони не з'явились, від учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності,. При цьому позивач наполягає на задоволенні позову, відповідач позов визнав. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 206 ЦПК України суд приймає заяву відповідачки про визнання позову, оскільки визнання позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевірив матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07 вересня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 891 (а.с.2). Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.05.2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, шлюб розірвано. Рішення набрало законної сили (а.с.4-6). Під час шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON]. У свідоцтві про народження дитини батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Дитина зареєстрована та проживає разом з матір'ю, що підтверджується копією довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 04-19/13702 від 14.11.2016 року (а.с. 7). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За положенями ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Перевіривши надані докази у сукупності, беручи до уваги те, що відповідач позов визнав, матеріальне положення сторін, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на те, що відповідачем подано письмову заяву про визнання позову, а позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 50 відсотків сплаченого судового збору, що складає 352,40 грн., інша частина судового збору компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved