Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною віку повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 03 серпня 2010 року між позивачем та відповідачем був розірваний шлюб, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 94 відділом реєстрацій актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міського управління юстиції Харківської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], 02 серпня 2008 року, який мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання свого сина, матеріальної допомоги добровільно не надає з моменту припинення шлюбних відносин. В судовому засідання [PERSON] підтримала свої вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною віку повноліття. Відповідач [PERSON] про розгляд даної справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не зявився, судову повістку отримано особисто 15 липня 2017 року (а.с.19). Заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не зявився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав,\~та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.21), суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, якій розірвано 03 серпня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 94 (а.с.06). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.07). Батьком даної дитини в свідоцтві про її народження серії 1-ВЛ № 126401, виданого 06 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, записаний відповідач [PERSON] (а.с.07) і ці обставини відповідач не спростовує. Дитини проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні і це підтверджується довідками за вихід. № 02-19/272 від 30.06.2017 року та за вих. 02-19/271 від 30.06.2017 року, виданих виконавчим комітетом Гнилицької Першої сільської ради Великобурлуцького району Харківської області (а.с.09-10). Позивач, посилаючись на те, що відповідач не піклується про матеріальне забезпечення дитини на відповідному рівні, не надає матеріальної допомоги, тому просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином віку повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~статті 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В поданій до суду позовній заяві позивач просила стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною віку повноліття (а.с. 02-03). Згідно зі ст.ст.\~59,\~60 ЦПК України\~доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру аліментів, відповідно до\~ст.182 СК України\~\~підлягають врахуванню матеріальне становище платника аліментів, матеріальне становище матері дитини, вік дитини та її\~\~право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а також принцип рівності участі батьків в утриманні неповнолітньої дитини. З огляду на викладене, суд при вирішенні спору щодо визначення розміру стягуваних аліментів також керується принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, відповідно до яких дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевірив їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи вимоги ст.ст.180-184 СК України, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача задовольнити частково, стягнувши із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж пятдесят відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 06 липня 2017 року і до досягнення дитиною віку повноліття. У разі задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, а саме у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, це буде значно ускладнюватиме матеріальне становище [PERSON], тому, в цій частині позовних вимог позивачеві слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 06 липня 2017 року. У разі зміни обстановки відповідач, а також і позивач мають право звертатись до суду з позовом про перегляд розміру аліментів. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 640 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. Згідно з п.1 ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial