Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що до 11.04.2014 року перебували з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO]. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.09.2013 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини заробітку та у розмірі 1/6 частини заробітку на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Оскільки 07.02.2016 року стягнення на її утримання припинено у звязку з тим, що дитина досягла трирічного віку, вважає, що у відповідача значно покращилось матеріальне становище. Просить збільшити розмір стягуваних аліментів з 1/6 частини всіх видів заробітку до 1/4. Крім того, просить стягнути з відповідача додаткові витрати, понесені нею у звязку з захворюванням дитини, в сумі 5 288.23 грн.. 15.02.2017 року позивачка надала суду заяву про збільшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача понесені нею додаткові витрати на утримання дитини в сумі 6 864.76 грн. та судові витрати (а.с. 60-61). Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась. Представник позивачки [PERSON] підтримала позовні вимоги викладені в позовній заяві та в заяві про збільшення позовних вимог і просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та повністю підтвердив обставини викладені у долучених до справи запереченнях на позовну заяву та на заяву про збільшення позовних вимог, де зазначено, що відповідач сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] щомісячно у розмірі 4 000 грн.. Вважає, що даних коштів достатньо для утримання чотирирічної дитини. Крім того, згідно усталеної в Україні практики, на утримання однієї дитини стягується 1/4 частина заробітної плати, на двох 1/3, а на трьох і більше 1/2. Зараз на двох дітей з нього стягується 1/3 частина заробітку. А тому відповідач не бачить підстав для збільшення з нього стягувань до 1/2 частини його доходів. Зазначає, що обидва батьки повинні в рівній мірі утримувати дитину. Якби позивачка витрачала на утримання дитини ще 4 000 грн. зі свого боку, то коштів було б достатньо, як на лікування ГРЗ так і на вирішення інших потреб. Просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 53-53, 87-88). Третя особа [PERSON], в судове засідання не зявилась, направила до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі та ухвалити рішення на розсуд суду (а.с. 33). Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі до 11.04.2014 року, що вбачається з копії рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області про розірвання шлюбу (а.с.6). Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 07.02.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області (а.с. 7). Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.09.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку на утримання дочки [PERSON] [INFO], до її повноліття та у розмірі 1/6 частини заробітку, на утримання самої [PERSON], до досягнення донькою трирічного віку, а саме, до 06.02.2016 року (а.с. 8-9). За рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16.06.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку на утримання дочки [PERSON] [INFO], до її повноліття (а.с. 10-11). Надані позивачкою копії документів підтверджують відвідування донькою [PERSON] дитячих виховних та медичних закладів, наявність у неї відповідних захворювань та понесених позивачкою витрат на утримання та лікування дитини, оренду житла в м. Києві та її доходи (а.с. 12-22, 51-52, 63-80). Відповідач надав довідки з місця роботи, з яких вбачається розмір його заробітної плати та суми утримань за виконавчими листами (а.с. 81-83). У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Донька сторін проживає з позивачкою, що визнано сторонами. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.09.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку на утримання дочки [PERSON] [INFO], до її повноліття (а.с. 7). Позивачка просить збільшити розмір стягуваних аліментів до 1/4 частини заробітку та стягнути з відповідача додаткові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів,суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до частини 1 статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.18) Постанови № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» слід звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Проте судом не встановлено особливих обставин, які б свідчили б про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою, каліцтвом. Матеріали справи не містять таких доказів. Довідки, надані позивачем про наявні у дитини гострі респіраторні захворювання, є документами, що мають перманентний, тимчасовий характер і не можуть являтися аргументом щодо стану здоров'я дитини, який потребує постійного лікування. Разом з тим, відвідування [PERSON] логопедичних груп та отримання ортопедичної допомоги має тимчасовий характер. Таким чином, суд вважає, що зазначені витрати, не є додатковими, що викликані особливими обставинами, а є основними витратами по утриманню дитини, в тому числі за рахунок аліментів. Виходячи з розміру доходів відповідача, стану його здоровя, наявності виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] від першого шлюбу, суд вважає, що він в змозі сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частини заробітку. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обставини, передбачені ст. 192 СК України, які є підставою для збільшення розміру аліментів, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позов підлягає частковому задоволенню, а саме, в частині збільшення розміру аліментів до 1/4 частини заробітку. На думку суду таке підвищення буде достатнім для утримання та лікування дитини. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. У відповідності ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивачка, за звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, звільнена від сплати судового збору. Судовий збір сплачений позивачкою, за звернення до суду з вимогою про стягнення додаткових витрат, відшкодуванню не підлягає.

Outcome: partial