Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 жовтня 1991 року у відділі ЗАГС Кролевецького райвиконкому Сумської області, актовий запис №217. Свої вимоги позивачка [PERSON] мотивує наступним чином. Вона з 25 жовтня 1991 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], її дошлюбне прізвище - [PERSON]. За час шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка є повнолітньою. З травня 2011 року подружні відносини між ними були припинені. Кожен з них живе своїм життям і не переймається проблемами іншого. Звернутися до відділу реєстрації актів цивільного стану із спільною заявою про розірвання шлюбу вони не мають можливості, оскільки вона майже весь час проживає та працює в м.Москва. За таких обставин позивачка вважає, що шлюб носить формальний. Спору про поділ майна, набутого за час перебування сторін у шлюбі, між ними не має. Позивачка [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилася. Проте надала суду письмову заяву у якій просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с.14). Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився. Просить розгляд справи проводити у його відсутність, про що суду надав відповідну письмову заяву. Він ознайомлений з позовними вимогами його дружини [PERSON], викладеними в позовній заяві про розірвання шлюбу. На розірвання шлюбу згоден (а.с.15). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені, однак надали заяви розглядати справу у їх відсутність. В зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст.ст.169, 197 ЦПК України у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. У судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що 25 жовтня 1991 року сторони уклали шлюб, про що у відділі ЗАГС Кролевецького райвиконкому Сумської області в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 25 жовтня 1991 року зроблено відповідний актовий запис за №217, дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] (а.с.7) За час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], яка є повнолітньою. Як вбачається із матеріалів справи, з травня 2011 року сторони подружні відносини припинили. Кожен з них живе своїм життям і не переймається проблемами іншого. Спільним побутом вони не пов'язані, не мають взаємних прав та обов'язків, які притаманні сім'ї. Звернутися до відділу реєстрації актів цивільного стану із спільною заявою про розірвання шлюбу сторони не мають можливості, оскільки позивачка [PERSON] майже весь час проживає та працює в м.Москва РФ. Сторони не мають наміру поновлювати подружні стосунки, а тому і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Спору щодо поділу спільного майна на час розгляду справи немає. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, а також те, що відповідач [PERSON] на розірвання шлюбу згоден, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому відповідно до положень ст.112 СК України є підстави шлюб між сторонами розірвати. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач проти позову не заперечує і його визнає, а тому є достатні підстави для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб та маються в наявності для того законні підстави. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved