Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позов мотивований тим, що 23 липня 2010 року сторони уклали шлюб, який розірваний рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 26 травня 2016 року. У шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з позивачкою. Згідно з рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 16 травня 2016 року на утримання дітей стягуються аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 16 березня 2016 року. У подальшому розмір аліментів було збільшено - до 900 грн. щомісячно на кожну дитину. Вважає, що на даний час такий розмір аліментів є недостатнім, оскільки дітям необхідно купляти шкільне приладдя, книги. Подорожчали продукти, харчування, одяг, зросла оплата за комунальні послуги. Вона змушена позичати гроші. Просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 12 грудня 2017 року та стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в сум по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення кожною з них повноліття. Позивачка звернулася до суду з заявою, у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки. За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу у заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 23 липня 2010 року сторони уклали, який розірваний рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 26 травня 2016 року. У шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] (що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області), донька [PERSON] , [INFO] (що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області), син [PERSON] , [INFO] (що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області). Після розірвання шлюбу діти залишилась проживати з позивачкою, що підтверджується копією будинкової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку [ADDRESS] . Згідно з рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 16 травня 2016 року на утримання дітей з відповідача стягувались аліменти в розмірі 500,00 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 16 березня 2016 року. Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 12 грудня 2017 року розмір аліментів змінений, а саме: з відповідача стягуються аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 900,00 гривень щомісячно на кожну дитину і до досягнення ними повноліття. При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, визначеного рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 24 травня 2016 року, суд враховує положення ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», за якими виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто обов`язок доведення вищевказаних обставин покладається на позивача, яка ініціювала процес зміни розміру аліментів. Так, при визначенні розміру аліментів, в тому числі вирішуючи питання про зміну розміру аліментів суд відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року становить - 2017 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень. При цьому, визначений рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 12 грудня 2017 року розмір аліментів, що становить 900 грн., є меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою за віком, вік дітей та їхні потреби в існуванні (їжа, одяг, комфорт, користування медичними, освітніми послугами тощо) та потреби в реалізації соціального та духовного розвитку, а також те, що основні витрати по утриманню дочки несе позивач (оскільки всі троє дітей проживають разом з матір`ю), розмір аліментів, визначений рішенням суду від 12 грудня 2017 року, є меншим, ніж встановлено законом, тому суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей, у розмірі 1350 грн. на кожну дитину до досягнення кожною дитиною повноліття. Призначаючи аліменти у твердій грошовій сумі, суд враховує, що відповідач має нерегулярний місячний дохід, не має офіційного працевлаштування, однак протипоказань до працевлаштування не має, а також - як встановлено з наявних у справі матеріалів - у відповідача на утриманні інших осіб немає. При цьому, суд враховує роз`яснення, що викладені в п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за якими у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням суду законної сили. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial