Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати між нею та відповідачем шлюб, зареєстрований 29 липня 2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лозівської міської ради Харківської області, актовий запис № 164, прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON], стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2000 року. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та будуть проживати з нею після розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на життя, між ними втрачена довіра і взаєморозуміння, сторони вже більше трьох років проживають окремо, подружні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться, до примирення сторони не прагнуть, тому подальше сумісне життя та збереження сім'ї вважає неможливим. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні не з'явилася, надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 29.07.2000 року відділом РАЦС Лозівської міської ради Харківської області, актовий запис № 164. Спір про розподіл майна сторонами у суді не заявлений. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із позову вбачається, що сім'я фактично розпалася, сторонами подружні відносини не підтримуються, проживають більше трьох років окремо, до примирення сторони не прагнуть, що є підставою для розірвання шлюбу, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає можливим залишити позивачці після розірвання шлюбу прізвище - [PERSON] Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, тому суд вважає, що місце проживання дітей після розірвання шлюбу визначити разом з матір'ю. Позивачкою по справі при подачі позову до суду був сплачений судовий збір в сумі 229,40 грн., що підтверджується квитанцією № 21/22 від 16.12.2013 року. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved