Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, в якому вказує, що 14 лютого 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в сімї постійно виникали сварки та суперечки, які негативно впливають на виховання неповнолітньої дитини. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися з 15 липня 2017 року, спільне господарство не ведуть, відповідач не бере участі у вихованні дитини. Оскільки примирення між ними неможливе позивач просить в судовому порядку розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 14 лютого 2015 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Талалаївського районного управління юстиції у Чернігівської області, актовий запис № 03. В підготовче засідання позивач [PERSON] не зявилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав суду заяву в якій вказав, що позов визнає у повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 14 лютого 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Талалаївського районного управління юстиції у Чернігівської області, актовий запис № 03, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ № 091110 від 14 лютого 2015 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], 07 червня 2015року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ЕЛ №164469 виданого 16 червня 2015 року (а.с.4). Згідно пояснень позивача з липня 2017 року вони спільно з відповідачем не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказує, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про розірвання шлюбу укладеного з [PERSON], так збереження сімї суперечило б інтересам позивача та неповнолітньої дитини, оскільки згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка, примус до шлюбу не допускається. В звязку із задоволення позовних вимог, відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 704 гривні 80 копійок у відшкодування сплаченого судового збору (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved