Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позові зазначила, що 15.08.2001 року між ними був зареєстрований шлюб у відділ реєстрації актів громадського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №454. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні відносини припинені через втрату почуття взаємної любові, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, відповідач нехтує сімейними цінностями,постійно виникають сварки, свідком яких стає дитина. Відповідач часто приходив до дому в алкогольному сп'янінні. Відповідач на протязі років не цікавиться донькою, не допомагає їй та не приймає ніякої участі у її вихованні. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги донці не надає. Дитина на даний час проживає з позивачкою та знаходиться на повному утриманні. У зв'язку з чим, позивачка просить розірвати шлюб та стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Позивачка в судовому засіданні свої вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце і дату слухання справи повідомлявся належним чином, судом були направлені судові повістки на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований та фактично проживає. На підставі ч. 7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно дост.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.08.2001 року відділом реєстрації актів громадського стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №454, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.7) Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Запоріжжя. (а.с.6). Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2013 року через втрату почуття взаємної любові, зловживанням відповідачем спиртними напоями, а також несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, шлюб їх носить формальний характер, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивачки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки сім'ю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, у зв'язку з чим їхній шлюб підлягає розірванню. Відповідач, [PERSON], матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON], [INFO] в добровільному порядку не надає, інформація щодо офіційного працевлаштування відсутня. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідност.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року складає - 1860 гривень. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. На підставі ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи матеріальний стан сторні, суд приходитьб до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення аліментів, а саме стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. За позовні вимоги про розірвання шлюбу вона оплатила судовий збір у сумі 640 грн., тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст..141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивачку було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: partial