Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони що з 2001 року по 30.03.2006 року сторони перебували у шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 02.10.2010 року, розірвано. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] є студентом Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького, навчально-наукового інституту інформаційних та освітніх технологій на 2 курсі ОС «бакалавр» за спеціальністю 014 середня освіта ООП Фізика, інформатика на денній формі навчання (держзамовлення) з 01.09.2019 року по 01.08.2023 року, термін навчання 4 роки. Крім того, [PERSON] навчається у Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького, навчально-наукового інституту економіки і права, на 2 курсі, заочної форми навчання на контрактній основі, термін навчання 3 роки з 14.09.2020 року по 01.07.2023 року. Вартість навчання коштує 12250грн за один рік навчання. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. У зв`язку з вищевикладеним позивач просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , в розмірі ј частини усіх видів доходу але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до закінчення навчання чи до досягнення нею двадцяти трьох річного віку, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 02.03.2021 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач був повідомлений про розгляд вказаної справи у встановлений законом порядку, на адресу місця його реєстрації, що підтверджується даними поштового повідомлення про вручення відправлення, проте у встановлені строки відзиву на позов не надійшло. Відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК\~України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст.\~264\~ЦПК\~України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Статтями 12, 13, 77\~ЦПК\~України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК\~України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 07.05.2002 року, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки №1204/20 виданої Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького, навчально-наукового інституту інформаційних та освітніх технологій, [PERSON] навчається на 2 курсі ОС «бакалавр» за спеціальністю 014, середня освіта ООП Фізика, інформатика на денній формі навчання (держзамовлення) з 01.09.2019 року по 01.08.2023 року, термін навчання 4 роки. Крім того згідно довідки №655 від 30.11.2020 року Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького, [PERSON] навчається на 2 курсі заочної форми навчання (контракт) Навчально-наукового інституту економіки і права, термін навчання 3 роки, з 14.09.2020 року по 01.07.2023 року. Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №7130-1497065-2018 від 03.04.2018 року [PERSON] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки Сагунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 03.12.2020 року №1072, [PERSON] , зареєстрована та проживає у [ADDRESS] та на її утриманні знаходиться її дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~-\~\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3\~ст. 199 СК\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. Згідно ч. 1\~ст. 191 СК України\~- аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В порядку п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, розмір аліментів відповідає вимогам ст.182 СК України, повнолітня [PERSON] , [INFO] , знаходиться на утриманні позивача і даний факт сторонами не заперечується, як і не спростовується матеріалами справи, суд приходить до висновку, що дитина потребує матеріальної допомоги і з боку батька. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, у розмірі заявленому позивачем, а докази, які спростовують даний факт [PERSON] , суду не надані. Так як позивач наполягає на задоволенні своїх позовних вимог, і дані вимоги є законними та доведеними, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved