Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до його повноліття. В обґрунтування позову посилається на наступне. Із відповідачем по справі вони перебували у шлюбі, який було розірвано 08 жовтня 2010 року. 14 січня 2006 року у них народився син [PERSON], батьком якого є [PERSON] У травні 2015 року відповідач припинив всяку турботу про матеріальне забезпечення сина. Дитина проживає разом із матірю та знаходиться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, що і змушує її звернутися до суду. Місце роботи відповідача невідоме. Сторони про дату, час та місце судових засідань повідомлялися своєчасно та належним чином але у судове засідання не зявилися, надавши письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому позивач на задоволенні позову наполягає, а відповідач позов не визнає. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін та на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується фотокопією її паспорту (а.с.2-3). 27 вересня 2010 року рішенням Кіровського районного суду м. Донецька було розірвано шлюб між [PERSON] і [PERSON]Г.(а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], на підтвердження чого свідчать фотокопія свідоцтва про народження (а.с.4). Син [PERSON] проживає разом із матірю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідками, виданими Добровільською сільською радою Близнюківського району Харківської області (а.с.6-7). Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Заперечуючи проти позову відповідач [PERSON] посилається лише на одну обставину - те що він не працює. Це заперечення суд відхиляє з огляду на таке. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому згідно ч.2 ст.182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже батьки зобовязані утримувати дитину в тому числі і шляхом сплати аліментів і при цьому законодавець визначив, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того суд приймає до уваги, що відповідач має певний дохід і може сплачувати аліменти оскільки у своїх запереченнях на позов він вказав, що його щомісячна матеріальна допомога синові складає 500 гривень. При визначені розміру аліментів суд, крім наведеного вище, враховує і інші обставини, зазначені в ст.182 Сімейного кодексу України. У відповідності до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки позов було предявлено 03.03.2016, то вони і мають бути присудженими з цього дня. Наведене і дає можливість суду дійти висновку про необхідність задоволення позову. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати в дохід держави: судовий збір 551,20 грн.

Outcome: approved