Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним заповіт від імені [PERSON], [INFO], померлої 20.03.2015 року, посвідчений 12.03.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно з виданою архівною довідкою з Державного архіву Харківської області, датованою від 15.10.2015 року за № 01-31/168 «...в архівному фонді Харківської духовної консисторії в метричній книзі Петропавлівської церкви с. Петропавлівка Вовчанського повіту Харківської губернії за 1918 рік є запис №56 про народження 28/10 та хрещення липня 1918 року [PERSON], батьки якої ....[PERSON] [PERSON] и законная жена его [PERSON]....».Отже, за даною інформаційною довідкою вбачається, що [PERSON] [PERSON] і [PERSON] є чоловік та дружина, від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO]Станом на 23.09.1939 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, що вбачається з виданої довідки про укладення шлюбу №108, де міститься актовий № 503, зроблений бюро ЗАГС м. Благовєщенська, Амурської області, що дає підтвердження про зміну дівочого прізвища [PERSON] на [PERSON].За фактом [PERSON] Вітчизняної війни у 1940 по 1945 рік через незначний проміжок часу від дня укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON] загинув [PERSON], в результаті чого [PERSON] залишилась вдовою.Згодом [PERSON], не укладаючи шлюбу, враховуючи що це було після тяжких буднів після минулої [PERSON] Вітчизняної війни, почала мешкати разом з [PERSON]. У [PERSON] та [PERSON] 02.05.1949 року народилась дочка [PERSON], котра 02.12.1967 року уклала шлюб з [PERSON], в результаті чого дівоче прізвище [PERSON] змінене на [PERSON] Таким чином, з урахуванням вищенаведеного вбачається факт спорідненості позивачки [PERSON] з [PERSON], котра доводилась рідною бабцею для позивачки. [PERSON], [INFO] (яка доводилась рідною бабцею для позивачки, та була рідною матерією [PERSON] (за дівочим прізвищем [PERSON]) [PERSON]) 27.02.1926 року, будучи вдовою, уклала шлюб з [PERSON], [INFO], що підтверджується даними з архівної довідки, виданої 15.10.2015 року за № 01-31/168 Державним архівом Харківською області.Таким чином, прізвище за першим шлюбом [PERSON] змінене на [PERSON]Від шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 24.03.1927 народився син, [PERSON], що підтверджується архівною довідкою виданою Державним архівом Харківської області від 15.10.2015 року за № 01-31/168.Отже, з урахуванням вищенаведеного щодо підтвердження родинних відношень між позивачкою та спадкодавцем зазначила, що мати позивачки за дівочим прізвищем [PERSON] (після укладання шлюбу [PERSON]Н.), народжена [PERSON], яка згодом змінила своє прізвище, бо уклала шлюб з [PERSON] (у 1926 році) є [PERSON], остання народила у 1927 році сина [PERSON], який заматеринською лінією є рідним братом [PERSON], і приходиться позивачці рідним дядьком.Рідний дядько позивачки - [PERSON], 31.03.1950 року уклав шлюб з [PERSON], [INFO], актовий запис № 63 посвідчений Сковородинським БЮРО ЗАГС, дівоче прізвище [PERSON] змінене на [PERSON].Від даного шлюбу між [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON], [INFO]Таким чином, [PERSON] з урахуванням викладеної інформації щодо спорідненості доводиться двоюрідною сестрою позивачки, а [PERSON] - рідною тіткою. За такою хронологією позивачка є спадкоємцем третьої черги за законом у відповідності до ст.1263 ЦК України, що надає їй право звернутись з позовними вимогами щодо визнання заповіту не дійсним з урахуванням наступних обставин. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25.07.1995 року квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], котрі доводяться позивачці рідним - дядьком, тіткою та двоюрідною сестрою.За фактом смерті [PERSON], померлого 07.07.1996 року та згодом виданого свідоцтва про право на спадщину від 11.07.1990 року 1/3 частини спірної квартири перейшла по праву власності дочці спадкодавця - [PERSON], решта 1/3 частини цієї ж квартири залишена на праві спільної сумісної власності за [PERSON] Станом на 09.03.2015 рік несподівано для позивачки та всіх рідних померла [PERSON].Оскільки її мати, [PERSON] [INFO], перебуваючи у безпорадному стані у звязку з похилим віком та станом здоровя, видала на імя своєї дочки нотаріальну посвідчену довіреність з приводу того, щоб остання мала право продати квартиру № 22, розташовану по вул. Клочківська, в буд. 199 -Г в м. Харкові, зняти з реєстраційного обліку [PERSON], вчинити інші дії щодо здійснення купівлі - продажу даного нерухомого майна у всіхустановах та організаціях. Оскільки між позивачкою та двоюрідною сестрою, [PERSON], як і тіткою, [PERSON], були дуже тісни взаємостосунки, рідна тітка мусила переїхати на постійне місце мешкання до місця мешкання позивачки [PERSON] Переїзд рідної тітки до місця мешкання позивачки був узгоджений з [PERSON] та її дочкою [PERSON], в результаті чого остання мусила продати квартиру № 22, розташовану по вул. Клочківська, в буд. 199 -Г в м. Харкові, оскільки [PERSON] мешкала за кордоном, в м. Москва РФ. З цією метою її мати, [PERSON] станом на 2009 рік і надавала вище зазначену нотаріальну посвідчену довіреність. Крім цього, оскільки [PERSON], перебувала в похилому віці, мешкала в м. Харкові, її транспортування до місця мешкання позивачки було досить тяжким з урахуванням суттєвої відстані, для цього мусив бути задіяний автомобіль з медичним обладнанням і медичними працівниками за погодженням позивачки з [PERSON]. Зміну мешкання [PERSON] перенесено за порадою медичних працівників, котрі систематично виїжджали за місцем її мешкання в м. Харкові. Не зважаючи на велику відстань місця мешкання своєї рідної тітки, вона у повній мірі проявляла разом з [PERSON] турботу та догляд за [PERSON] Вона систематично приїжджала за місцем мешкання [PERSON], привозила ліки, харчі, сплачувала комунальні послуги. [PERSON] здійснювала грошові перекази на утримання [PERSON] Крім цього, вона разом з [PERSON] з урахуванням погіршення самопочуття [PERSON] найняли двох няньок, котрі цілодобово здійснювали догляд за [PERSON] На думку позивачки, [PERSON], маючи корисні наміри, розуміючи непритомний стан [PERSON], виявила бажання в протиріч волевиявлення останньої оформити право власності на спадкове майно [PERSON] на своє імя, скориставшись нагодою відсутності в Україні [PERSON] 14.03.2015 року позивачка мала нагоду зустрічі з [PERSON], остання рекомендувала відвідати нотаріальну контору з приводу подачі заяви від імені своєї тітки [PERSON] щодо прийняття спадщини, залишеної після смерті її доньки, [PERSON].03.2015 року вона у приватного нотаріуса [PERSON] оформила заяву про прийняття спадщини від імені [PERSON] залишену після смерті дочки [PERSON] 12.03.2015 року від імені [PERSON] складено заповіт на імя [PERSON], котра, на думку позивачки скористалась її відсутністю та безпорадним станом [PERSON] Позивачка повідомила [PERSON] про намір звернення до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій відповідача, на що [PERSON] В.М. надала позивачу власноручно складену розписку щодо компенсування 1/2 частини вартості спадкового майна. 20.03.2015 року померла [PERSON] у віці 88 років, після смерті якої відкрилась спадщина. Після поховань тітки позивачка сподівалась на домовленість з відповідачкою щодо звернення [PERSON] до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини, у звязку з чим [PERSON] звернулась звідповідною заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON], але як виявилось згодом [PERSON] в категоричній формі відмовилась від своїх обіцянок, і в наполегливій формі змінила замки, де мешкала [PERSON], завезла особисті речі до спірної квартири та почала ігнорувати будь які дії спрямовані на зустрічі або спілкування з [PERSON], котра зі свого боку мусила звернутись до суду за захистом порушеного права як визнання заповіту, датованого від 12.03.2015 року та посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], недійсним з урахуванням до вищенаведеного і наступних підстав. В порушення вимог ст.1255 ЦК України факт складання заповіту розголошений до смерті [PERSON] На час складання заповіту [PERSON] була не зрячою, самостійно не могла прочитати текст заповіту, не пересувалась за станом здоровя та похилим віком, у звязку з чим не розуміла своїх дій, тобто не мала цивільної дієздатності. Таким чином, у відповідності до ст.ст.203,1257 ЦК України є всі підстави, на її думку, щодо визнання заповіту, датованого від 12.03.2015 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] - недійсним, оскільки заповіт складений в порушенні вимог щодо його форми та посвідчення, за відсутності волевиявлення заповідача, бо воно не було вільним та за відсутності цивільної дієздатності та правоздатності [PERSON] станом на 12.03.2015 pоку. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, вважаючи їх необґрунтованими, при цьому пояснила, що була знайома з [PERSON]П з 1996 року, відвідувати останню почала з 1997 року, дочка померлої [PERSON] приїздила до матері один раз на три чотири роки. [PERSON] з часу знайомства стала членом її сім?ї, вона допомагала їй, піклувалася про неї, здійснювала покупку ліків та харчів за власні кошти, при цьому не спростовувала факт перерахування коштів на її картку позивачем на утримання [PERSON] За час чергового візиту [PERSON] до матері, дочка останньої повідомила про намір того, щоб вона залишилася з [PERSON] та намагалася оформити ? частину спірної квартири на неї, однак це не вдалося через неналежне оформлення документів. Бажання оформити заповіт виявила [PERSON], вона здійснювала виклик нотаріуса за адресою місця мешкання померлої, оскільки остання не могла пересуватися. Під час оформлення заповіту були присутні сусіди [PERSON], вона під час цього присутня не була. 14.03.2015 року під час перебування позивачки з сином у м. Харкові, останній попросив її написати розписку про те, що вона відмовляється від спадщини після померлої [PERSON], на що вона погодилася, пояснивши такі свої дії перебуванням у пригніченому стані. Вважала, що вимоги позивача є надуманими та безпідставними, а заповіт таким, що складений без здійснення будь якого тиску з її боку на [PERSON] Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, пояснивши наступне. 12 березня 2015 року о 08 год. 55 хвилин, про що свідчить запис у «Журналі обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса», до неї звернувся [PERSON] на прохання [PERSON] для вчинення виїзду за місцем проживання останньої за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 5уд. 199-Г, кв. 22, в звязку з її похилим віком та переломом шейки стегна, для складання та посвідчення заповіту. О 09 год. 30 хвилин вона виїхала за місцем реєстрації та проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], для встановлення волі та наміру заповідача скласти заповіт, для проведення розмови з [PERSON], встановити дієздатність особи, її волю, дійсні наміри, розяснити наслідки вчинення нотаріальної дії, переконатись у здатності заповідача усвідомлювати значення нотаріальної дії, її наслідків та змісту розяснень нотаріуса, встановити чи може особа самостійно прочитати документ, розписатись на ньому. Все це було нею зроблено. Нотаріальні дії нею не вчинювались у цей виїзд, про що зазначено у «Журналі обліку викликів нотаріуса», запис №4 від 12.03.2015 року. [PERSON] повідомила про намір скласти заповіт на імя [PERSON], [INFO], на все своє майно. В ході виїзду до [PERSON] та розмови з нею зясувалось, що вона погано бачить, що не дає їй змогу прочитати текст заповіту, а також те, що в звязку з поганим зором та переломом шейки стегна, їй буде важко зайняти сидяче положення та самостійно підписати заповіт. О 10 год. 20 хвилин вона повернулась до свого робочого місця за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 111-А, про що зазначено у Журналі обліку викликів нотаріуса, запис №4 від 12.03.2015 року. Близько 12 год. 30 хвилин [PERSON] на прохання [PERSON] привіз до робочого місця паспортні дані свідків ([PERSON], [PERSON]) та особи, яка за особистим дорученням заповідача, в присутності нотаріуса та заповідача, підпише заповіт - [PERSON] (рукоприкладчик) для складання проекту заповіту та повідомив, що о 13 год. 30 хвилин 12.03.2015 року ці особи на прохання [PERSON] будуть знаходитись за місцем її реєстрації та проживання за адресою: [INFO]. 12.03.2015 року о 13 год. 30 хвилин вона виїхала другий раз за адресою: [ADDRESS], для складання та посвідчення заповіту, заповіт посвідчено за реєстровим №151 від 12.03.2015 року після виконання усіх необхідних для цього дій: встановлення особи, її дієздатності та волі, дійсних намірів, розяснення наслідків вчинення нотаріальної дії, діючого законодавства, переконання у здатності заповідача усвідомлювати значення нотаріальної дії, її наслідків та змісту розяснень нотаріуса, зачитування заповіту вголос свідками, поставлення ними своїх підписів на ньому, підписання заповіту у присутності заповідача та на її прохання [PERSON]. До робочого місця вона повернулась 12.03.2015 року о 15 год. 20 хвилин. Заповіт зареєстрований в спадковому реєстрі 12.03.2015 року за №57214828 о 15 годині 29 хвилин, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 39854652, як того вимагає п. 8 Глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року №296/50. Заповіт посвідчено у відповідності до вимог діючого законодавства Глави 85 Цивільного кодексу України та Глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року №296/50. Вислухавши сторони, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. [PERSON] на випадок смерті зробила таке розпорядження: все її майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не було та з чого б воно не складалося і, взагалі, все те, що буде належати їй на день її смерті, вона заповіла [PERSON], [INFO]. Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], 12 березня 2015 року, реєстровий № 151, підпис від імені [PERSON] за її дорученням вчинений [PERSON], у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] [PERSON] померла 20 березня 2015 року, актовий запис № 4754 від 23.03.2015 року. 03 червня 2015 року [PERSON] звернулася із заявою до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON], [INFO], яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 1184. 15.03.2015 року [PERSON] зобовязалася після отримання спадщини за заповітом від [PERSON] прийняти квартиру [ADDRESS], від іншого спадкового майна відмовилася, зобовязалася виплатити [PERSON] ? частину вартості вказаної вище квартири. Зазначене викладене на аркушах паперу формату А-4 та надано суду у вигляді копії. Згідно спадкових справ №№ 4/2015, 3/2015 14 березня 2015 року [PERSON] за дорученням від [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини після померлої 09 березня 2015 року доньки [PERSON], [INFO]. 17 липня 2015 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] 03 червня 2015 року [PERSON] звернулася до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини після померлої 20.03.2015 року [PERSON] На день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO]. Квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належала [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.07.1995 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.07.1997 року спадкоємицею майна [PERSON], померлого 07 липня 1996 року, є його дочка [PERSON], спадкове майно складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS]. [PERSON] померла 09.03.2015 року у місті Москва РФ, актовий запис № 1058 від 10.03.2015 року. [PERSON] за дорученням від [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини після померлої 09.03.2015 року дочки [PERSON] Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт того, що вони за домовленістю з [PERSON] здійснювали догляд за [PERSON], яка була обмежена у пересуванні через перелом шийки стегна, отримували грошові від доньки останньої, які передавалися [PERSON] Повідомили, що відповідач у справі регулярно 3-4 рази на тиждень відвідувала [PERSON] Зазначила про те, що [PERSON] за час їхнього догляду перебувала у доброму стані, усвідомлювала свої дії, не мала ознак психічних розладів. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], що були присутні під час складання заповіту [PERSON], в судовому засіданні підтвердили свою присутність під час укладання оспорюваного заповіту, під час якого [PERSON] перебувала у адекватному стані, ознак психічного розладу не виявляла, відповідала на питання послідовно, однак була прикута до ліжка через перелом, тому їй важко було підвестися з ліжка та підписати заповіт. Зазначили, що заповіт був зачитаний вголос, [PERSON] була згодна з його змістом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що перебувала у дружніх стосунках з [PERSON], декілька разів остання передавала через неї гроші для матері [PERSON] В січня 2015 року їй зателефонувала [PERSON], повідомила про перелом шийки стегна [PERSON], передала їй гроші та документи на квартиру матері. Отримані від [PERSON] грошові кошти вона передавала відповідачці у справі. До смерті [PERSON] наприкінці лютого 2015 року [PERSON] перебувала у хворобливому стані. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Згідно ст. 1234 ЦК Українип право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Статтею 1247 ЦК України визначені загальні вимоги до форми заповіту 1. Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. 2. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до\~частини четвертої статті 207\~цього Кодексу. 3. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у\~статтях 1251-1252\~цього Кодексу. 4. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в\~порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253\~цього Кодексу). Згідно ст.1253 ЦК України на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. У випадках, встановлених\~абзацом третім частини другої статті 1248\~і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: 1) нотаріус або інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт; 2) спадкоємці за заповітом; 3) члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; 4) особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків. Нотаріус, інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт, свідки, а також фізична особа, яка підписує заповіт замість заповідача, не мають права до відкриття спадщини розголошувати відомості щодо факту складення заповіту, його змісту, скасування або зміни заповіту (Ст.1255 ЦК України). Заповіт складений від імені [PERSON] на імя [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 20 березня 2015 року, реєстровий № 151, укладений та посвідчений з дотриманням вимог діючого законодавства України, зокрема Цивільного кодексу України, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року № 296/50, доказів про порушення під час його складання та посвідчення суду не надано. Доказів про недійсність оскаржуваного заповіту суду не надано, посилання позивача на підстави його недійсності, спростовуються зібраними у справі доказами з урахуванням наступного. Посилання позивача про намір [PERSON] за життя переїхати до місця проживання дочки [PERSON] у м. Москва РФ, у звязку з чим продати квартиру [ADDRESS], для чого була видана довіреність на імя дочки для вчинення дій з приводу продажу зазначеного нерухомого майна, як на підставу того, що померла за життя не могла мати наміру укладати заповіт щодо цього майна на імя відповідача, суд відхиляє, оскільки квартира № 22 в будинку № 199-Г м. Харкова по вулиці Клочківській міста Харкова перебувала у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] Твердження про піклування [PERSON] про матір шляхом приїзду до м. Харкова, перерахування коштів, сплати комунальних послуг, покупки ліків, сплати послуг особам, що здійснювали догляд за [PERSON] під час обмеженості руху у звязку з переломом шийки стегна, визнано сторонами у справі, підтверджено свідками, а тому не потребує доказування та не може бути прийнято судом до уваги як підтвердження пояснень представника позивача щодо неможливості складання заповіту на користь іншої особи, що не входить до складу родичів, оскільки в судовому засіданні також встановлений факт піклування відповідача [PERSON] за [PERSON] з 1997 року, яка її регулярно навідувала, надавала допомогу, піклувалася, турбувалася про стан її здоровя. Пояснення [PERSON] у позовній заяві та її представника в судовому засіданні про те, що [PERSON] мала корисливий намір, розуміла непритомний стан [PERSON], виявила бажання шахрайськими діями заволодіти майном останньої, суд не приймає, оскільки доказів про такі дії суду не надані, з цього приводу ані позивачка, ані її представник до правоохоронних органів не зверталися, обвинувальний вирок за цим фактом відсутній. Спростовуються зібраними у справі доказами посилання позивача про відсутність у [PERSON] під час складання заповіту цивільної дієздатності та правоздатності, оскільки відсутні докази, які б свідчили, що [PERSON] не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними під час складання та посвідчення нотаріусом оспорюваного заповіту, згідно ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільна правоздатність) мають усі фізичні особи, що виникають у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Позивачем на підтвердження своїх вимог надано власноручно написаний [PERSON] текст на двох аркушах формату А-4, згідно якого остання зобовязується після отримання права на спадщину за заповітом від [PERSON] прийняти квартиру [ADDRESS], від іншого спадкового майна відмовитися, зобовязалася виплатити [PERSON] ? частину вартості вказаної вище квартири. Викладене не може бути прийнято судом як доказ, що свідчить про недійсність заповіту від 20.03.2015 року, оскільки заповіт складений щодо усього майна, без конкретизації, зазначення конкретної квартири, зазначена квартира не є та не була власністю тільки [PERSON], а є в тому числі власністю її дочки [PERSON] Враховуючи викладене, відсутність доказів які б свідчили про недійсність заповіту від імені [PERSON], [INFO], померлої 20.03.2015 року, посвідченого 12.03.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], не надання доказів про порушення прав позивачки, у звязку зі складанням та посвідченням зазначеного заповіту, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON]

Outcome: dismissed