Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Третьою особою зазначений орган опіки та піклування Краматорської міської ради. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 лютого 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. 21.12.2009 року від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] . Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 12.04.2012 року шлюб між ними був розірваний. Після народження дитини відносини між позивачкою та відповідачем почали погіршуватися. З вересня 2011 року, коли донці було майже 2 роки, сторони почали мешкати окремо. [PERSON] з 2011 року свідомо та навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки [PERSON] , що полягає у тому, що з жовтня 2011 року по день подання позову він жодного разу дитину не бачив, не опікувався її станом здоров`я, не доглядав за нею, матеріальну допомогу не надавав. Після розлучення дитина мешкала разом із позивачкою. Відповідач свідомо та систематично ухиляється від виховання доньки і нехтує своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про його винну поведінку. Крім того, відповідач не проти того, щоб його позбавили батьківських прав. На підставі вищезазначеного, позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з нього аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. 00 коп. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, та не заперечував проти їх задоволення. У судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] не заперечувала щодо задоволення позовних вимог, та надала висновок органу опіки та піклування Краматорської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Суд, вислухавши відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. Малолітня [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 24 від 06.01.2010 року, де батьком дитини зазначений [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відповідно до копії рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 квітня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Відповідно до копії довідки від 24 травня 2019 року № 237, [PERSON] , [INFO] , навчалася у Київській дитячій Академії мистецтв імені М.І. Чембержі, що є структурним підрозділом МЗВО «Київська Академія мистецтв», у 3-му класі напрямку підготовки «музичне мистецтво» з 01 вересня 2016 року, та була відрахована 17.05.2019 року згідно з наказом МЗВО «КАМ» № 21-ВМК від 11.05.2019 року. Ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, що не виконує відповідач [PERSON] . Відповідно до п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] за № 01-49/6267 від 07.11.2019 вбачається, що враховуючи інтереси малолітньої [PERSON] , [INFO] , з метою захисту її прав та охоронюваних законом інтересів, орган опіки та піклування Краматорської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] . На підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про те, що у діях відповідача [PERSON] вбачаються ознаки системного, свідомого, злісного ухилення від виконання батьківських обов`язків, оскільки відповідач свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків, самоусунувся від виховання та утримання дитини, долею доньки, її життям та здоров`ям не цікавиться, не турбується про її майбутнє, матеріальної допомоги та моральної підтримки не надає, а також враховуючи визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, враховуючи інтереси дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги. Ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України і в ст. 180 Сімейного кодексу України, якою встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З огляду на вказане та враховуючи положення ч.3 ст.166 СК України суд вважає, що одночасно з прийняттям рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття дитини. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. за вимогу про стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved