Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей. В позовній заяві позивачка зазначила, що з відповідачем одружилися 26 грудня 2006 р., шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 107. В шлюбі в них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми та проживають з позивачкою. За час спільного проживання відповідач постійно вчиняв безпідставні сварки, психологічне насилля над позивачкою та дітьми. Сторони спільно не проживають, не мають взаємних прав та обов`язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому вона просить строку для примирення не надавати, шлюб розірвати, неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею, стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Ухвалою суду від 15 липня 2021 р. до участі в справі залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - орган опіки та піклування Городенківської міської ради. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та зазначала, що позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, електронною поштою надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з матір`ю. Також вказав, що з позивачкою не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, подальше збереження сім`ї і примирення неможливе. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - органу опіки та піклування Городенківської міської ради в судове засідання не з`явився. Служба у справах дітей Городенківської міської ради подала до суду висновок органу опіки та піклування Городенківської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом із клопотанням про розгляд справи без участі представника служби у справах дітей Городенківської міської ради, в якому зазначено, що висновок органу опіки та піклування служба у справах дітей підтримує в повному обсязі. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , зареєстрований 26.12.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис за № 107, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26 грудня 2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК України. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Оскільки позивачка в позовній заяві та в заяві про розгляд справи за її відсутності не зазначила яким прізвищем бажає іменуватися після розірвання шлюбу, тому суд вважає, що відсутні підстави для зміни прізвища позивачки. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Що стосується позовної вимоги про визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторін, суд приходить до наступного. У шлюбі в сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , актовий запис за № 46 від 30 травня 2007 р., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області; [PERSON] , [INFO] , актовий запис за № 76 від 17 серпня 2011 р., що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області; та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 72 від 15 серпня 2017 р., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Із копії довідки № 782 від 01.07.2021 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за даними Муніципального реєстру, виданої центром надання адміністративних послуг Городенківської міської ради Івано-Франківської області, вбачається, що позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; разом з нею за даною адресою зареєстровані: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до положень ч.ч.2, 3, 4 ст.29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Частиною 1 статті 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування Городенківської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , біля матері [PERSON] , [INFO] , що стверджується висновком органу опіки та піклування Городенківської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 3 вересня 2021 р. № 191. Відповідно до ч.6 ст.19 Сімейного кодексу України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Враховуючи вимоги ч.ч. 3, 4 ст.29 ЦК України, ч.ч. 1, 2 ст.160 Сімейного кодексу України, приймаючи частково до уваги висновок органу опіки та піклування Городенківської міської ради, який є обґрунтованим в частині, що стосується інтересів малолітніх дітей сторін [PERSON] та [PERSON] , а також думку позивачки та відповідача, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей сторін: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - позивачкою [PERSON] . Однак, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування в частині визначення місця проживання неповнолітньої дочки сторін [PERSON] , [INFO] , оскільки місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі ст.ст. 3, 19, 21, 24, 36, 55, 104, 112-114, 160, 161 Сімейного Кодексу України, ст. 29 ЦК України,

Outcome: partial