Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні поданий позов підтримала та суду пояснила, що позивач є власницею з 20 березня 1980 року 2/3 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування. По 1/6 частині вказаного житлового будинку належить [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] у будинку з 1980 року позивач не бачила, його місцезнаходження їй не відоме. [PERSON] [INFO] помер, спадщину після його смерті ніхто не прийняв. За весь час проживання [PERSON] здійснювала догляд за всім будинком, прибирала, робила ремонти, доглядала город, сплачувала податки та оплату комунальних послуг. Тому просить визнати за позивачем в судовому порядку право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] за набувальною давністю, оскільки [PERSON] добросовісно, відкрито більше десяти років володіла спірним майном. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки - сімейні обставини. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судові засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача, останню знає з дитинства. [PERSON] самостійно дбає про будинок. [PERSON] не бачила у вказаному будинку з 1970-х років, а [PERSON] помер в 1990-х роках. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає [PERSON] з дитинства, остання є її сусідкою. [PERSON] сама доглядає за всім будинком, робить ремонти, працює на городі. [PERSON], [PERSON] або будь-яких інших осіб, які б здійснювали догляд за житловим будинком вона ніколи не бачила. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить наступних висновків. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 20.03.1980 року [PERSON] на праві власності належить 2/3 частин житлового будинку [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] належить по 1/6 частин вказаного житлового будинку. [PERSON] у будинку з 1970-190-х р.р. не проживає, що підтверджується показами свідків. [PERSON] [INFO] помер, спадщину в установленому законодавством строк після його смерті ніхто не прийняв, що підтверджено відповіддю завідуючої [PERSON] державної нотаріальної контори Херсонської області від 08.10.2014 року за вих.. № 791/01-16. У зв'язку із тим, що позивач безперервно, добросовісно, відкрито володіє 1/3 частиною житлового будинку [ADDRESS], просить визнати за нею право власності на зазначену частину житлового будинку. Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, договором дарування, свідоцтвом про смерть, квитанціями, відповіддю державної нотаріальної контори, іншими письмовими доказами та поясненнями свідків. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Враховуючи вищенаведене, те, що позивач [PERSON] дійсно відкрито, безперервно, добросовісно більше 10 років володіє 1/3 частиною спірного житлового будинку, а саме робить ремонти, доглядає огород, здійснює оплату за житлово-комунальні послуги, інші особи, які б здійснювали догляд за будинком відсутні, що підтверджено в судовому засіданні належними та допустимим доказами, суд приходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved