Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 квітня 2018 року виконавчим комітетом Чорненської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, актовий запис № 01. На обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з 19.04.2018 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу фактично разом не проживали, сумісного господарства не вели, сумісних грошових коштів у них не було, позивач проживала в с. Чорне Великобурлуцького району Харківської області, відповідач проживав у м. Харків. Відповідач приїздив до позивача декілька разів, із вересня 2018 року між ними припинені будь-які відносини. Малодітній син проживає та після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю, не має. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 29.10.2020 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 24.11.2020 о 09.00 годині. 24.11.2020 сторони на судовий розгляд не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено до 09.30 год. 24.12.2020. 24.12.2020 в зв`язку з перебуванням судді Подмаркової Ю.М. на лікарняному, судовий розгляд відкладено до 09.30 год. 28.01.2021. 28.01.2021 сторони повторно на судовий розгляд не з`явилися. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , який повідомлявся рекомендованими листами, направленими йому судом на адресу зареєстрованого місця проживання (а. с. 27, 32, 35), не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли заява про судовий розгляд за його відсутністю, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечувала позивач. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом №11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідністю зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Даними свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Чорненської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області 19.04.2018, підтверджується, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.04.2018 (а. с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . (а. с. 7). З довідки виконавчого комітету Чорненської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області № 179 від 30.09.2020 позивач зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , разом з нею за даною адресою зареєстрований та проживає: син - [PERSON] (а. с. 8). Судом установлено, що шлюбні стосунки та виконання обов`язків подружжя, передбачених статтями 54, 55 Сімейного кодексу України, фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть, спору про поділ майна немає, відповідач будь-якої зацікавленості у збереженні шлюбу не виявляв, а позивач, у свою чергу, вважає цей шлюб таким, що суперечить її інтересам. За таких обставин, оскільки позивач [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач [PERSON] відзив проти позовної заяви не надав, чим виявив байдуже ставлення до збереження сім`ї, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд дійшов висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Малолітній син сторін [PERSON] після розірвання шлюбу залишається проживати разом з матір`ю [PERSON] . Оскільки під час судового розгляду позивач не вимагала відшкодування судових витрат, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося. Відповідно до другого речення частини 5 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved