Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій просить встановити факт належності трудової книжки серії [NUMBER] виданої 17 червня 1983 року, трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] виданої 10 липня 1984 року та архівних довідок виданих відділом «об'єднаний трудовий архів територіальних громад Захарівського району» Захарівської районної ради Одеської області від 29.12.2018 року № 431, 432, 433, 434. В заяві посилається на те, що заявник розпочала свою трудову діяльність на посаді вчителя початкових класів Онилівської восьмирічної школи в 1982 році. 23 серпня 1984 року призначена на посаду вихователя Онилівського дитячого саду колгоспу «Шлях Леніна». 01 червня 1996 року була переведена різноробочою, у зв'язку з закриттям дитячого садка та 25 вересня 2005 року була звільнена з КСП «Світанок» за згодою сторін. 26 грудня 2018 року заявнику було встановлено 3 групу інвалідності, у зв'язку з цим заявник звернулась до Великомихайлівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Одеської області з пакетом документів для призначення пенсії по інвалідності, однак заявнику було відмовлено в призначенні пенсії, оскільки виявлено розбіжність між документами, що підтверджують трудовий стаж та паспортними даними, а саме: в довідках про трудовий стаж та заробітну плату виданих відділом «Об'єднаного трудового архіву територіальних громад Захарівського району» № 431, 432, 433, 434 від 29.12.2018 року значиться [PERSON] а за даними паспорту [PERSON], також в трудових книжках невірно зазначено дату народження [INFO] відповідно до паспорта [INFO]. Таким чином, вказані розбіжності не дають можливості заявникові підтвердити її трудовий стаж, для нарахування пенсії. Заявник у судове засідання не з'явився, але попередньо надала до суду заяву в якій вказала, що вимоги заяви підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відмовляється від клопотання щодо виклику свідків та просить розглядати справу за їх відсутності у зв'язку з віддаленістю місця проживання. Представник заінтересованої особи Великомихайлівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Одеської області у судове засідання не з'явився, але попередньо надав до суду заяву, в якій вказав, що по даній справі заперечень проти заяви не має, просить розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] заявник значиться, як [PERSON], яка народилася [INFO] в селі Онилове Фрунзівського району Одеської області (а.с. 6-7). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] і [PERSON], [INFO] уклали шлюб 24.06.1984 року, після реєстрації шлюбу заявник значиться, як «[PERSON]» (а.с. 9). Так, [PERSON], [INFO], розпочала свою трудову діяльність на посаді вчителя початкових класів Онилівської восьмирічної школи в 1982 році, що підтверджується трудовою книжкою [NUMBER] а також довідкою відділу з питань освіти, культури та молодіжної політики Захарівської районної державної адміністрації Одеської області від 04.01.2019 року № 08-05/11 (а.с. 12, 13). 23 серпня 1984 року заявник призначена на посаду вихователя Онилівського дитячого саду колгоспу «Шлях Леніна». В 1992 році колгосп «Шлях Леніна» було перейменовано в колективне сільськогосподарське товариство «Світанок». 01 червня 1996 року заявник була переведена різноробочою, у зв'язку закриттям дитячого садка. В 2000 році КСП «Світанок» перейменовано в товариство з обмеженою відповідальністю «Світанок». 25 вересня 2005 заявник була звільнена з КСП «Світанок» за згодою сторін, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника [NUMBER] (а.с. 15). 26 грудня 2018 року [PERSON], [INFO] було встановлено 3 групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 52 років до досягнення особою 55 років включно - 13 років. Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (далі- Порядок) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У зв'язку з встановленням інвалідності, заявник звернулась до Великомихайлівського об'єднаного управління пенсійного фонду України Одеської області з пакетом документів для призначення пенсії по інвалідності, однак листом від 14.01.2019 року № 29/08 заявнику було відмовлено в призначенні пенсії, оскільки виявлено розбіжність між документами, що підтверджують трудовий стаж та паспортними документами, а саме: в довідках про трудовий стаж та заробітну плату виданих відділом «Об'єднаного трудового архіву територіальних громад Захарівського району» № 431, 432, 433, 434 від 29.12.2018 року значиться [PERSON] а за даними паспорту [PERSON], також в трудових книжках ([NUMBER] та [NUMBER]) невірно зазначено дату народження [INFO] відповідно до паспорта [INFO] (а.с. 11). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Оскільки невідповідність в написанні прізвища та дати народження заявника в правовстановлюючих документах перешкоджають реалізації права щодо призначення пенсії, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved