Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 05 серпня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №865. Сімейне життя між сторонами не склалось, з грудня 2015 року сторони проживають окремо. На даний час шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені. Таким чином, позивач вважає, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу неможливе. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання, призначене на 07.11.2016 року не з'явився, хоча про час, дату, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, конверт з повісткою про виклик в судове засідання повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового зв'язку «непідконтрольна територія». В судове засідання, призначене на 21.11.2016 року відповідач не з'явився, оголошення про виклик відповідача до суду було опубліковано в газеті «Урядовий курєр», випуск № 216 (5836) від 17.11.2016 року. Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів статей 169, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечила проти такого порядку розгляду справи. Заслухавши позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 05 серпня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №865, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 145770, яке видане 05 серпня 2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 7). З довідки від 16.08.2016р. №509623647 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що [PERSON] тимчасово переміщена з м. Макіівка Донецької області та на даний час проживає за адресою: м. Вінниця. [ADDRESS]. (а.с. 9) В судовому засіданні позивач пояснила, що ще до переміщення, а з грудня 2015 року шлюбні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені. Отже, з пояснень позивача судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно з частино 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може пред'явити один із подружжя. Згідно зі статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (ч. 1 ст. 212 ЦПК) Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оскільки позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Крамська», при реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача зазначити «Крамська». З урахуванням вимог статті 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved