Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23 грудня 1995 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Ізюма Харківській області вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, [PERSON], актовий запис № 545. Дошлюбне прізвище «[PERSON]». Від спільного шлюбу мають неповнолітню дочку. [PERSON], [INFO]. Сім'я фактично розпалася з 2007 року, сторони разом не проживають. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, відповідач принижує гідність позивачки, ображає її, від постійних скандалів у неї погіршилося самопочуття та працездатність. Позивачка не має наміру поновлювати стосунки та просить розірвати шлюб. В підготовче судове засідання позивачка не з'явилася, однак відповідно поданої письмової заяви просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання також не з'явилася, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, просить розгляд справи провести без його участі, з позовними вимогами згоден. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частинами 9 та 10 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 грудня 1995 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Ізюма Харківській області, актовий запис № 545 (а.с.7). Від стосунків мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 8).. Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, подружжя втратило можливість збереження сім'ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - це одна із основних його засад, яка ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому шлюб припиняється внаслідок розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, крім цього береться до уваги також те, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, тому прізвище позивачки залишити без змін «[PERSON]». Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивачка просить судові витрати залишити за нею.

Outcome: approved