Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 06 серпня 2005 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розривається в суді. Мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, однак не надає допомоги на утримання дитини, тому просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 15 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснила, що дитина хворіє, потребує оперативного втручання та лікування, щомісячні витрати на дитину мають становити 15000 грн. Позивач працює у ФОП [PERSON], її середньомісячний дохід становить близько 2000 грн. Відповідач здійснює підприємницьку діяльність, має магазин «[INFO]» в м. Шепетівка, матеріально забезпечений, має можливість надавати аліменти у заявленому нею розмірі. Відповідач позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що займається підприємницькою діяльністю з жовтня 2015 року, має магазин «[INFO]» в м. Шепетівка, в якому здійснює роздрібну торгівлю разом зі своєю матір'ю. Доходи, які він отримує на даний час є нерегулярними та мінливими, отримує близько 6000-7000 гривень щомісячно, що не дає можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Інших заробітків чи доходів він не має. Крім того, має заборгованість за договорами позики, а тому може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, з огляду на таке. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2005 року, який рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.11.2016 року розірвано. З вересня 2016 року проживають окремо. Мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Позивач працює інженером програмістом ЄВМ у ФОП [PERSON], її середньомісячний дохід становить близько 2000 грн., інших доходів не має. Відповідач з жовтня 2015 року зареєстрований як фізична-особа підприємець, займається роздрібною торгівлею у власному магазині «[INFO]» в м. Шепетівка, має нерегулярні, мінливі заробітки, достатньої стабільної матеріальної допомоги у грошовому виразі на утримання дитини не надає. Відповідач не хворіє, інших дітей на своєму утриманні він не має. Малолітня дочка [PERSON], [INFO] хворіє збіжною косоокістю обох очей, з приводу чого перебуває на обліку в офтальмологічному відділенні Хмельницької обласної дитячої лікарні, оперована в січні 2014 року, потребує постійної оптичної корекції, ортоптичного лікування три рази на рік. Відвідує ДНЗ №5 «Казка» в м. Шепетівка, витрати на який становлять близько 250 грн. щомісячно. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та матеріалами справи: свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про шлюб, рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 21.11.2016р., довідкою про склад сім'ї, довідкою про доходи позивача, довідкою ДНЗ №5, довідкою Хмельницької обласної дитячої лікарні від 14.12.2015р., випискою з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, випискою з медичної карти амбулаторного хворого від 07.11.2016р. Відповідно до довідки Славутської ОДПІ від 24.11.2016р. №30962, [PERSON] у 2015 році працював в ПП «ТД «Солодкий світ», де отримав 15671,50 грн. Згідно податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік валовий дохід за один місяць 2015 року у розмірі 3615,90 грн. був визначений самим [PERSON] При цьому документальна перевірка достовірності та правильності декларації не проводилася. Відомості про доходи [PERSON] за 2016 рік відсутні, оскільки податкова декларація про майновий стан і доходи платника податку подається у лютому 2017 року. Відповідач здійснює підприємницьку діяльність, тому його доходи можуть бути нестабільними, отже, аліменти слід визначити у твердій грошовій сумі, достатній для матеріального утримання дитини з урахуванням доходів обох батьків. Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01 грудня 2016 року становить 1355 грн. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує стан здоров'я дитини та її потребу в матеріальному забезпеченні у зв'язку з цим та матеріальне становище відповідача, який є фізичною-особою підприємцем, з урахуванням його пояснень в судовому засіданні про місячний дохід в сумі 6000-7000 грн., а тому дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Саме такий розмір аліментів дозволить відповідачу утримувати свою малолітню дитину та найбільш повно відповідає вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 182 СК. Наявність заборгованості за договорами позики не звільняє відповідача від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину. В матеріалах справи відсутні докази того, що доходи відповідача дозволяють йому сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Позивачем не доведено, що визначений судом розмір аліментів не забезпечить умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) не є предметом даного розгляду і можуть вирішуватися в подальшому в порядку статті 185 СК України. Розмір аліментів, визначений цим рішенням може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів згідно вимог ст. 192 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial