Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та просить суд: - встановити факт постійного проживання [PERSON] однією сім'єю разом з [PERSON], померлого [INFO], на час відкриття спадщини - смерті [PERSON]; - в порядку спадкування за законом визнати за [PERSON], як за спадкоємцем четвертої черги, право власності на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON], померлого [INFO], у вигляді: квартири [ADDRESS], загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею 26,5 кв.м.; земельної ділянки [ADDRESS], площею 0,0596 га, надана для ведення садівництва відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER]. При цьому, [PERSON] обґрунтовує свої вимоги тим, що з 2011 року вона проживає в квартирі [ADDRESS], яка належать [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 21.04.1993 року. [PERSON] була запрошена на постійне проживання як давня знайома сім'ї саме відповідачкою - донькою [PERSON] - [PERSON], для того щоб допомагати їй в побуті, догляді за батьком, оскільки вона є інвалідом другої групи, а стан здоров'я батька не давав йому можливості справлятися самостійно по господарству. Мати відповідачки та дружина [PERSON] - [PERSON], померла [INFO]. [INFO] [PERSON] помер. За життя померлий заповіт не складав. На момент відкриття спадщини [PERSON] належала квартира [ADDRESS], та земельна ділянка [ADDRESS], надана для ведення садівництва відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку виданого в 2009 році [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER]. [PERSON] зазначає, що вона є спадкоємицею [PERSON] четвертої черги. Право на отримання спадщини в якості спадкоємця першої черги належить відповідачці - [PERSON], крім того, вона має право на обов'язкову частку у спадщині відповідно до положень статті 1241 ЦК України, як повнолітня непрацездатна (інвалід) дитина спадкодавця. Проте, [PERSON] відмовляється від прийняття спадкового майна батька на користь [PERSON] та взагалі не бажає здійснювати будь-які дії щодо спадщини. Однак, враховуючи відмову спадкоємця першої черги від спадщини, позивачка не може нотаріально прийняти спадщину через відсутність належних доказів того, що вона дійсно з 2011 року і до самої смерті проживала з спадкодавцем однією сім'єю, оскільки реєстрацію місце проживання вона не змінювала. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. В матеріалах справи наявна заява [PERSON] від 28.05.2017 року, згідно з якою вона повідомляє, що відмовляється від будь-яких спадкових прав на спадщину, що відкрилась після смерті її батька - [PERSON], в тому числі - від прийняття обов'язкової частки. Також зазначила, що [PERSON] з 2011 року і до дня смерті батька проживала з ними в одній квартирі, однією сім'єю, та по сьогоднішній день [PERSON] разом з [PERSON] продовжують проживати разом в квартирі [ADDRESS]. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, заслухавши доводи позивачки та пояснення свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер батько відповідачки - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] актовий запис № 1170 складений Білгород-Дністровським міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], актовий запис № 2. Дружина спадкодавця [PERSON] та мати відповідачки - [PERSON], померла в 2005 році. На підставі Договору купівлі-продажу квартири від 21.04.1993 року, який зареєстровано 21.05.1993 року та внесено запис до реєстрової книги під № 67-5139 померлому належала квартира [ADDRESS], загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею 26,5 кв.м. Також, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] виданого на підставі розпорядження Білгород-Дністровської державної адміністрації №968/2007 від 08.06.2007 року, № 1283/2007 від 18.07.2007 року, померлому належала земельна ділянка [ADDRESS], надана для ведення садівництва, площею 0,0596 га, кадастровий номер [NUMBER]. За життя померлий заповіт не складав, тому спадщина відкрилась [INFO] в порядку ч.2 ст.1223 та ст. 1258 ЦК України: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Вище було зазначено, єдиною спадкоємицею першої черги є донька померлого - [PERSON], відповідачка по справі, яка відмовляється від будь-яких прав на спадкове майно свого батька. Згідно з ч.2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. У відповідності до ст.. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Одночасно, спадкоємиця першої черги, відповідачка, визнала той факт, що позивачка дійсно має право на спадщину в порядку четвертої черги, оскільки більше п'яти років проживала однією сім'єю з спадкодавцем - [PERSON], до самої смерті останнього. За роз'ясненням Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.2, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пункт 21: при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Згідно ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою сторін та проживає в квартирі [ADDRESS]. Сім'ю «[PERSON]» знає понад 15 років, та дійсно з 2011 року позивачка проживає в квартирі [ADDRESS] однією сім'єю з [PERSON] та його донькою - [PERSON], мали спільний побут з спадкодавцем. На сьогоднішній день позивачка та відповідачка проживають разом, у них дуже добрі, теплі відносини. Свідок [PERSON] є сусідкою по дачі [PERSON], який до смерті дуже часто приїжджав на дачу з донькою, а з 2011 року з ними постійно на дачі і [PERSON], яка після смерті [PERSON] продовжує проживати з [PERSON], допомагати їй в побуті, тощо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він з померлим [PERSON] дружив з 1970 року і до самої його смерті. Були кращими друзями, дуже часто працювали разом. Доньку померлого - [PERSON], знає ще з малечку. З 2011 року [PERSON], на прохання [PERSON] та його доньки - [PERSON], проживає з ними в одній квартирі, допомагали один одному, оскільки останні роки життя [PERSON], часто хворів, його стан здоров'я не давав можливості повноцінно вести домашнє господарство. Наразі [PERSON] та [PERSON] проживають разом, вони дуже близькі, дружні. Таким чином, пояснення відповідачки та свідків не залишають у суду сумніву про те, що позивачка прожила з спадкодавцем однією сім'єю більше піяти років, в тому числі на момент відкриття спадщини, що відповідно до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України свідчить про наявність факту прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] Враховуючи вищевикладені обставини справи та аналізуючи вищенаведені норми законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно, оскільки вони обґрунтовані, доведені та спрямовані на захист її спадкових прав.

Outcome: approved