Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якої зазначила, що вона з 18 грудня 2004 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають чотирьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 24 квітня 2014 року. На теперішній час сторони разом не проживають. Діти проживають разом з нею та потребують коштів на утримання, які відповідач на теперішній час добровільно не надає, сама позивач самостійно не може утримувати дітей. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 24 квітня 2014 року, аліменти в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви та до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просила цивільну справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, клопотала про його задоволення. Проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 30). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ним особисто судових повісток 04.02.2017 та 03.04.2017 (а.с. 28,29). А отже відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до положень п. 4 ч.5 ст. 74 ЦПК України. В звязку з неявкою в судове засідання відповідача, суд, враховуючи викладену в заяві позивача думку про можливість винесення заочного рішення, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають перебувають у шлюбі зареєстрованому 18 грудня 2004 року Виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №35, про що свідчить копія свідоцтва про одруження (а.с. 5). В шлюбі у них народилося четверо малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 24 квітня 2014 року, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.6,7,8,9). Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 829 від 10.10.2016 (а.с. 10). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу позивачці на утримання дітей. Згоди про участь кожного з батьків у витратах на утримання дітей сторони між собою не досягли. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах утримання неповнолітніх дітей, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітної плати (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved