Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем, в обґрунтування якої вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина у вигляді рухомого майна - автомобіля марки DACIA LOGAN. Вважає себе спадкоємцем четвертої черги, оскільки вона проживала разом зі спадкодавцем та вела з нею спільне господарство, інших спадкоємців немає. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с.19). Представник заінтересованої особи Долинської сільської ради надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував (а.с.18). Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, вислухавши думку осіб, що беруть участь по справі, суд, у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Так, відповідно до ст. 293, 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у с. Богородичне Слов`янського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.07.2019 року (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.03.1971 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.04.1984 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.10.1994 року, вбачається, що [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с.4-6). З Акту № 28, складеного Долинською сільською радою 13.07.2020 року, вбачається, що [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , дійсно мешкала з [PERSON] з 2014 року по день її смерті - [INFO] за адресою: [ADDRESS] та вела спільне сумісне господарство (а.с.9). Відповідно до довідки № 310 від 13.07.2020 року, виданої виконкомом Долинської сільської ради, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 15.08.2017 року по день смерті [INFO] (а.с.10). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником автомобіля марки DACIA LOGAN, реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] (а.с.13). З постанови приватного нотаріуса Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області № 511/02-31 від 15.07.2020 року вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки спадкоємець пропустила строк для прийняття спадщини (а.с.8). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, суд вправі задовольняти заяви про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Згідно з п.п., 21, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить можливість оформлення спадкових прав. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання заявниці та її матері у спірний період, а тому, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved