Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог органу опіки та піклування Городищенської РДА Черкаської області, служби у справах дітей Черкаської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 20.06.2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Після припинення спільного проживання, вони не дійшли згоди щодо визначення місця проживання сина. На момент подачі позову до суду, відповідач без її згоди утримує їх дитину за своїм місцем проживання в с. Сагунівка Черкаської області. Про дані обставини, вона повідомляла компетентні органи. Розпорядженням Черкаської РДА Черкаської області від 17.07.2019 року визначено місце проживання з нею, проте відповідач відмовляється виконувати рішення органу виконавчої влади. Відповідач не дбає про інтереси сім`ї, їх спільне з ним проживання стало для неї неможливим. Спільне проживання не склалося. На разі їх сім`я фактично розпалась з причини відсутності взаєморозуміння та поваги між ними. Подружні стосунки вони не підтримують, припинили фактично спільне проживання і не мають бажання бути разом. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим, а тому зберігати шлюб стало недоцільним, його необхідно розірвати, як такий, що суперечить її інтересам. Враховуючи викладене, просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] з нею та стягнути судові витрати. У судовому засідання позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. У судовому засідання відповідач та його представник не заперечували щодо розірвання шлюбу, проте заперечували щодо визначення місця проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з матір`ю, посилаючись на те, що за два роки мати кілька разів до дитини навідувалась і була поряд до п`яти хвилин, не цікавиться життям дитини, не доглядала за нею, отримує дитячі гроші мати, проте на дитину вони не використовуються. Представник служби у справах дітей Черкаської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, проте до суду надіслав пояснення в яких зазначив, що до органу опіки та піклування Черкаської РДА звернулась [PERSON] , жителька с. Петрики Городищенського району Черкаської області, із заявою щодо визначення місця проживання її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з нею за адресою: [ADDRESS] . З метою обстеження умов проживання та виховання дитини [PERSON] , [INFO] , у батька [PERSON] по [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження від 11.07.2019 року на момент відвідування будинок був зачинений, охоронявся собакою, з будинку долинали голоси, однак двері ніхто не відчинив. На подвір`ї прибрано, будинок охайний, доглянутий. Зі слів сусідів [PERSON] , він проживає разом з матір`ю та дитиною, з сусідами спілкуються мало, скарг на нього немає. На телефонні дзвінки батько дитини [PERSON] не відповідав, до служби у справах дітей з означеного питання не звертався. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Черкаської РДА 16.07.2019 року, на яке з`явився [PERSON] , була розглянута заява [PERSON] щодо визначення місця проживання її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з нею за адресою: [ADDRESS] . За результатами розгляду було прийняте рішення комісії від 16.04.2019 року № 8 та відповідне розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 17.07.2019 року № 170 про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Проте батько дитини [PERSON] , з яким на той час проживав малолітній син [PERSON] , не повернув дитину колишній дружині і подав до суду заяву про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини разом з батьком. У судовому засіданні [PERSON] та його представник заявили клопотання зобов`язати службу у справах дітей ЧРДА повторно розглянути на комісії питання про доцільність проживання малолітньої дитини з батьком, наголошуючи, що під час надання першого рішення комісії від 16.07.2019 року не були враховані всі фактичні обставини справи. На виконання відповідної ухвали суду та на підставі заяви [PERSON] повторно на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Черкаської районної державної адміністрації 03.06.2020 розглянуто питання щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2017 року. Але [PERSON] проживає у м. Черкаси із співмешканцем. Представниками служби у справах дітей Черкаської районної державної адміністрації та спеціалістом Сагунівської сільської ради Шапошник В. В. було обстежено умови проживання та виховання дитини [PERSON] , [INFO] у батька [PERSON] та матері [PERSON] . На комісії, засідання якої відбулося 03.06.2020, заслухано думку матері та батька дитини, враховано, що мати та батько мають рівні права щодо виховання дитини, створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, як за місцем проживання батька так і за місцем проживання матері. За результатами розгляду та обговорення означеного питання членами комісії одноголосно ухвалено рішення про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] почергово по 1 місяцю у кожного з батьків та надано відповідні рекомендації. З наведеного зрозуміло, чому винесено рішення, яке суперечить попередньому, а саме: на момент повторного розгляду означеного питання на комісії з питань захисту прав дитини Черкаської райдержадміністрації малолітній [PERSON] , 2017 р. н., тривалий час проживав з батьком, мати [PERSON] майже три місяці не підтримувала зв`язок з сином, зі слів [PERSON] , батько дитини продовжував чинити їй перешкоди у спілкуванні з сином. Суд, вислухавши позивача та відповідача та їх представників, вивчивши письмові пояснення служби у справах дітей Черкаської районної державної адміністрації, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалася позивач в позовній заяві як на підставу своїх вимог, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне. Згідно зі ст.ст. 104, 105 та 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст.ст. 111-112 СК України, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, вживши всіх заходів щодо примирення подружжя та встановивши, що їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, - постановляє рішення про розірвання шлюбу. Оскільки, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позивач уже тривалий час проживає зі співмешканцем [PERSON] , від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] суд, враховуючи викладене, вважає, що дана сім`я фактично розпалась, шлюб існує лише юридично, суперечить інтересам позивача і його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить, після розірвання шлюбу, змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Щодо визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , суд вважає наступне. Відповідно до\~ст. 150-157 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати,батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків,з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні. Згідно зі\~ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до\~статті 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно зі\~ст. 161 СК України\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Частиною 3\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, прийнятою резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі\~ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. За змістом\~статті 31 ЦК України\~малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Згідно з актом обстеження від 02.06.2020 року складеного представниками служби у справах дітей Черкаської районної державної адміністрації Гребеник В.С., [PERSON] , та спеціалістом Сагунівської сільської ради [PERSON] - [PERSON] зареєстрований та проживає у будинку за зазначеною адресою разом з малолітнім сином [PERSON] та матір`ю [PERSON] . Житло складається з 5 кімнат, кухні, санвузла. У будинку наявне газове опалення, централізоване водопостачання та водовідведення. У помешканні достатньо меблів, побутової техніки, чисто, прибрано. У дитини [PERSON] є окрема кімната, де облаштовані місця для сну, відпочинку, ігор. Хлопчик забезпечений сезонним одягом, взуттям, іграшками. Батько [PERSON] забезпечує належні умови для повноцінного проживання та виховання сина [PERSON] (копія акту обстеження умов проживання від 02.06.2020 року міститься у матеріалах справи). Згідно з актом обстеження від 19.05.2021 року складеного представниками служби у справах дітей Черкаської міської ради Зубалій Н.А., [PERSON] - мати дитини [PERSON] проживає без реєстрації у приватному будинку [ADDRESS] , за означеною адресою зареєстровані та мають постійне місце проживання: [PERSON] , 1998 року народження, - цивільний чоловік [PERSON] , [PERSON] , 1972 року народження, - його мати, [PERSON] , 1976 року народження, - його батько, [PERSON] , 1950 року народження, - його бабуся. Житло складається з 3 кімнат. Умови проживання задовільні, будинок газифікований, з централізованим водопостачанням та автономним водовід веденням. Помешкання умебльоване, в наявності необхідна побутова техніка, предмети побутового вжитку. Для дитини [PERSON] , зі слів матері [PERSON] , відведена окрема кімната, де є ліжко, шафа для одягу, комод, місце для ігор та відпочинку (копія акту обстеження умов проживання від 19.05.2020 року міститься у матеріалах справи). Таким чином, враховуючи, той факт, що позивач добровільно, за домовленістю, віддала сина бабусі [PERSON] на період близько місяця, коли вона вирішить питання щодо облаштування житла, те, що батько [PERSON] добровільно не повертав дитину, не давав можливості спілкуватись матері з сином, враховуючи акти обстежень житлово-побутових умов, склади сімей, в яких проживатиме малолітня дитина, суд приходить до висновку про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю [PERSON] , що буде відповідати принципу «найкращих інтересів дитини». Також, суд бере до уваги вік малолітнього [PERSON] , який становить неповних чотири роки та вважає, що в цьому віці у дитини є природна потреба перебувати під постійним піклуванням саме матері, а не батька. Щодо судових витрат, то суд вважає наступне. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову, - на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, те, що відповідач [PERSON] має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, згідно посвідчення серії [NUMBER] від 26.02.2015 року, то судові витрати позивача, а саме судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок слід відшкодувати за рахунок державного бюджету України. На підставі наведеного та

Outcome: approved