Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Граківської сільської ради Чугуївського району Харківської області, третя особа: Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області про встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] понад п'ять років та визнання права власності на земельну частку (пай). В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона постійно проживала разом з зі своєю бабусею [PERSON] в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], де вони вели спільний побут, користувалися речами один одного, меблями, посудом, які там знаходились, доглядали будинок, тримали худобу, робили ремонт, з 1991 року до часу смерті [PERSON] У зв'язку з похилим віком [PERSON] потребувала постійного догляду та піклування, [INFO] вона померла, крім [PERSON] інших членів родини не мала отже позивачка і здійснила її поховання. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю) у колективній власності КСП «Репінський», розміром 7,25 умовних кадастрових гектарів, яка належала їй на підставі сертифікату серія ХР № 0106738 виданого на підставі рішення Чугуївської районної державної адміністрації № 343/4 від 25.06.1997 року. У зв'язку з тим, що позивачка не була зареєстрована за адресою проживання бабусі їй було відмовлено у оформленні спадщини через нотаріальну контору, але, так як вона на момент смерті проживала разом з [PERSON], піклувалася про неї та здійснила її поховання за власні кошти, прийняла її майно у своє володіння та користування, вона вважає, що фактично прийняла спадщину та просить встановити факт проживання однією сім'єю з бабусею та визнати за нею право власності на її майно в порядку спадкування за законом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Представника відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду від них надійшли заяви про слухання справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 25, 26). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позивача, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 19 травня 1997 року Граківською сільською радою Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 16 (а.с. 10). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0106738 виданого на підставі рішення Чугуївської районної державної адміністрації № 343/4 від 25.06.1997 року - [PERSON] належала земельна частка (пай) у колективній власності КСП «Репінський», розміром 7,25 умовних кадастрових гектарів (а.с. 11). Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями є особи, які знаходяться в живих на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року - для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивачка здійснила поховання [PERSON], на момент її смерті проживала разом з нею, отже фактично прийняла спадщину вступивши у в управління і користування майном померлої. Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 ЦКУ право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців є їхнє проживання однією сім'єю зі спадкодавцем. Згідно до ст. 3 СК України сім'ю становлять особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права і обов'язки. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем. Згідно акту складеного депутатом Граківської сільської ради Чугуївського району Харківської області та підписаного сусідами - [PERSON] мешкала разом зі своєю бабусею [PERSON] з 1991 до 18.05.1997 року в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS], вони вели спільний побут, користувалися речами один одного, меблями, посудом, які там знаходились, доглядали будинок, прибирали двір, частково робили ремонт, спільно сплачували за комунальні послуги, купляли речі та майно для сумісного користування, мали спільне дозвілля, несли спільні витрати (а.с. 12). На підставі викладеного,

Outcome: approved