Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю позивача та відповідачів. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею в цілому 8,09га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Трифонівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області та належала [PERSON] на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого Трифонівською сільською радою 21.08.2001р. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти, які своєчасно прийняли спадщину - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Так, 21.11.2012р. позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом серії [NUMBER], яким засвідчено її право на ј частину земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] . На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом їй виділена земельна ділянка № 15 площею 2,0223га., що розташована на території Трифонівської сільської ради, згідно плану розподілу земельних ділянок в контурі № 39. 28.03.2013 року земельній ділянці № 15 присвоєний кадастровий номер [NUMBER] . 06.12.2012 року розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі чи об`єднанні земельних ділянок. 22.11.13р. між позивачем, [PERSON] та [PERSON] була досягнута домовленість про те, що ѕ частки земельної ділянки площею в цілому 8,09га. для введення товарного сільськогосподарського виробництва належить їм на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом та буде належати їм згідно плану розподілу земельних ділянок. У момент посвідчення нотаріусом заяви, відповідач [PERSON] була відсутня, а тому своєї письмової згоди у момент підписання на виділення частки земельної ділянки не надавала. Хоча не заперечувала проти такого поділу земельної ділянки. 30.05.19р. позивач [PERSON] подала державному реєстратору прав на нерухоме майно заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, однак їй було відмовлено у державній реєстрації, в зв`язку з відсутністю згоди одного із співвласників земельної ділянки на її поділ, в зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить задовольнити позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Не заперечують проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приймає до уваги слідуюче. Відповідно ст.81 ч.1 3К України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Ст.1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. Ст.1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ст.1225 ч.1 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно ст.1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено в судовому засіданні позивач є спадкоємцем спадкового майна у вигляді ј частки земельної ділянки площею в цілому 8,09га., що розташована на території Трифонівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області та належала [PERSON] на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого Трифонівською сільською радою від 21.08.2001р. та зареєстрованому у Великоолександрівському районному відділі земельних ресурсів Херсонської області за № 290 кадастровий номер [NUMBER] . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії [NUMBER]. Згідно ч.4 ст.88 Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. За ч.5 ст.88 Земельного кодексу України поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділення частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Так кожному із спадкоємців ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) були виділені рівні частки успадкованої земельної ділянки. Відповідно до ч.2 ст.90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Ч.3 ст.364 ЦК України передбачено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Позивач 30.05.19р. подала до державного реєстратора заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на успадковану частку земельної ділянки. Державним реєстратором прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, в зв`язку з відсутністю згоди одного із спадкоємців, а саме [PERSON] на виділення частки земельної ділянки, а також відсутності договору про поділ спільного майна та договору про виділ частки у натурі. Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вирішити такий спір можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved