Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої дитини без згоди батька та надання їй дозволу без згоди батька оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої дочки за кордон до досягнення дочкою повноліття. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 12 березня 2005 року по 01 жовтня 2018 року перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , з яким має спільну неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Дочка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні та догляду за дитиною не бере, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. Крім цього, відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд дочки [PERSON] за межі України до родичів, що шкодить її інтересам та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку. Тому позивачка звернулася з позовом про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України дочки без згоди батька Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до статті 223 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12 березня 2005 року по 01 жовтня 2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 01 жовтня 2018 року - розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим Дубечненською сільською радою Старовижівського району Волинської області, актовий запис №10 (а.с.8). Позивач [PERSON] від першого шлюбу має дочку [PERSON] , яка з своєю сім`єю проживає в м.Брест Республіки Білорусь, що підтверджується копією свідоцтва про її народження, копією свідоцтва про її шлюб та довідкою про склад сім`ї (а.с.9-11). У сестер [PERSON] та [PERSON] склалися дружні родинні відносини. В зв`язку з цим, у виникає необхідність тимчасового виїзду дитини [PERSON] за кордон з метою зустрічі з рідними. Згідно статті 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч.2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ. Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі, зокрема, пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Будь-яких доказів того, що мати діє всупереч інтересам неповнолітньої дитини матеріали справи не містять. Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд неповнолітньої дочки за кордон без згоди батька, оскільки це буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини [PERSON] , її нормальному фізичному, духовному та моральному розвитку. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», статті 313 ЦК України,

Outcome: approved