Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 1991 року, від якого сторони мають двох повнолітніх дітей. Позивачка вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони різні за характером люди з різними поглядами на життя. Позивачка вважає, що через неприязні стосунки, які склались між сторонами, подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, у письмовій заяві, поданій до суду, просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти заочного вирішення справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання за повторним викликом не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, причин неявки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає, що використано достатньо засобів повідомлення відповідача про судовий розгляд вказаної справи з метою забезпечення його конституційного права на участь в судовому засіданні та доступу до правосуддя, проголошеного ст.\~55\~Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Судовий виклик вручений [PERSON] належним чином, а тому у відповідності до положень ст. ст. 223 ч. ч. 3, 4, 280-282 ЦПК України, суд за згодою позивачки вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду, про що суд виніс відповідну ухвалу 09 жовтня 2018 року. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Припинення шлюбу визначено главою 11 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне застосувати в даному випадку вимоги вказаної глави з урахуванням заявлених вимог та наявності у сторін дітей. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами був зареєстрований 16 лютого 1991 року Ізяславським районним відділом ЗАГС Хмельницької області актовим записом № 38, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується доводами позивачки, викладеними у позовній заяві. Подружні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, що підтверджується доводами, викладеними позивачкою у позовній заяві. Відповідач жодних заперечень проти вказаних доводів позивачки суду не надав. Шлюб сторін фактично розпався, сімя існує формально, збереження її неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін, що підтверджується доводами позивачки, викладеними нею у письмових заявах, поданих до суду. Відповідач жодних заперечень проти вказаних доводів позивачки суду не надав.

Outcome: approved