Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи його тим, що 01 вересня 2012 року вона вступила до реєстрованого шлюбу з відповідачем, [PERSON] Реєстрація шлюбу була проведена у відділі ДРАЦС по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області. \~ \~ \~ \~Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], свідоцтво про народження, серія І КЕ № 168098, видане у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області, про що 05 грудня 2012 року складено відповідний актовий запис за № 153. \~ \~ \~ \~Спільне життя з відповідачем не склалося і позивач змушена була звернутися до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 17.12.2013 року, шлюб між позивачем і відповідачем розірвано і рішення суду набрало законної сили 15.01.2014 року. \~ \~ \~ \~Малолітній син [PERSON] проживає і буде проживати із позивачем і знаходиться на її утриманні і вихованні. Батько сина обіцяв постійно надавати матеріальну допомогу на його утримання після розірвання шлюбу, але його допомога має зовсім не систематичний характер. \~ \~ \~ \~В такій ситуації позивач хоче, щоб батько сина [PERSON], [PERSON] , був зобовязаний до сплати аліментів, як це встановлено і передбачено законом. \~ \~ \~ \~Відповідач працездатний, має постійне місце проживання та роботи, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина [PERSON], але не бажає цього робити в добровільному порядку. \~ \~ \~ \~Інших дітей у відповідача не має, стягнень по виконавчим документам не проводиться. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] , та син [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO]. Ухвалою суду від 12.04.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та якому розяснено його право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі наявні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, протягом строку, встановленого судом, відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом учасників справи до суду не надав, і станом на 16 травня 2018 року жодних заяв (клопотань) на адресу суду від нього не надходило. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з викликом учасників справи до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд прийшов до висновку, про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК Українипередбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~і\~ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (\~ст. 181 Сімейного кодексу України). Як зазначено у\~ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини та порядку сплати аліментів не досягнуто. Відповідно дост. 121 СК Україниправа та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями122та125цьогоКодексу. Судом встановлено,\~що сторони\~є \~батьками малолітнього сина, [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], свідоцтво про народження, серія І КЕ № 168098, видане у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області, про що 05 грудня 2012 року складено відповідний актовий запис за № 153. Згідност.180 СК Українибатьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно дост. 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК Українимінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімумудлядитини відповідноговіку. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Судом встановлено, що відповідач працює, працездатний, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу, отже стягнення з відповідача слід проводити\~в розмірі\~1/ 4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Відповідно дост.79 ч.1 СК Україниаліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з\~12.04.2018\~року Відповідно дост. 430ч.1 ЦПК Українисуд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності дост. 141 ЦПК Українисуд, приймаючи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 704,80грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved