Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову [PERSON] вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 24 квітня 1999 року Катеринівською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області, актовий запис № 04. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В прийнятті заяви та оформленню документів про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя на підставі ст.106 СК України, органом РАЦС позивачеві було відмовлено, оскільки відповідач не зявляється до вказаного органу. На протязі останніх років сумісного проживання в сімї на ґрунті психологічної несумісності характерів часто виникали сварки та конфлікти. З січня 2017 року сторони припинили шлюбно сімейні відносини та ведення сумісного господарства. Між сторонами втрачено почуття любові та взаємоповаги у звязку з чим позивач звернулась до суду та просить розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до п.1 ч.4\~ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя. Таким чином, справа має бути розглянута в порядку загального позовного провадження, з обовязковим проведенням підготовчого провадження, відповідно до ст.ст.\~189,\~196 ЦПК України, тому суд проводить підготовче засідання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 3 січня 2017 року сторони припинили шлюбно сімейні відносини та ведення сумісного господарства, оскільки на даний час чоловік фактично має іншу сімю. Між сторонами втрачено почуття любові та взаємоповаги. Просила шлюб розірвати у підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги позивача та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав та зазначив, що строк для примирення не потрібен. Просив шлюб розірвати та прийняти рішення в підготовчому судовому засіданні. Згідно з ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положень ч.4\~ст.206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи\~встановлено,\~що [PERSON]\~(дошлюбне\~прізвище \~Оковита)\~Т.С.\~та [PERSON]\~24\~квітня 1999 року уклали шлюб, який зареєстровано у Катеринівській сільській раді Великобурлуцького району Харківської області, актовий запис 04 (а.с.04). Від шлюбу сторони на даний час неповнолітніх дітей не мають, що підтверджується свідоцтвом про народження сина [PERSON], який народився 19 жовтня 1999 року (а.с.06), тобто спільна дитина сторін на даний час є повнолітньою особою. Як вбачається з листа від 30 травня 2018 року за вих. № 284/15.20-06-26 Великобурлуцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, позивачу [PERSON] було відмовлено в прийнятті заяви та оформленню документів про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя, через відсутність чоловіка [PERSON] (а.с.08). Відповідно до ч.1\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, шлюб існує лише формально. Позивач та відповідач в судовому засіданні просили розірвати шлюб, при цьому зазначили, що примирення сторін не можливе. В зв'язку з цим суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін і впливати на їх психоемоційний стан, а тому шлюб слід розірвати. Виходячи із змісту ч.3 та ч.4\~ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги позивача та просив шлюб розірвати. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сімї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому, згідно із ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне - «Оковита».

Outcome: approved