Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати за нею право власності на 7/50 частин домоволодіння №79 по вулиці Авдєєва Чорноморського в місті [PERSON], які складаються з житлового будинку літ. «А»: 2.1. житлова 19,8кв.м., 2.2 житлова 9,6кв.м., 2.3 кухня 5,2кв.м., 2.4 коридор 3,3кв.м., 2.5 ванна 4,2кв.м., житловою 29,4кв.м., загальною площею 42,1кв.м., огорожа №9, 10, 11, в порядку спадкування за заповітом після смерті брата [PERSON], померлого 04 листопада 2012 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачка посилається на те, що 04 листопада 2012року помер її рідний брат - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції 05 листопада 2012року, актовий запис №10555. Після його смерті, як зазначає позивачка, відкрилася спадщина у вигляді частини домоволодіння №79 по вулиці Авдєєва Чорноморського в місті [PERSON], яка належала спадкодавцю на підставі договору дарування від 08 грудня 1999року, та у вигляді земельної ділянки, площею 0,0115га, що розташована за адресою: м. Одеса, вулиця Авдєєва Чорноморського, 79, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ОД №062678 на право власності на земельну ділянку від 09 серпня 2005року. Також позивачка зазначає, що при житті брат - [PERSON] залишив на її імя заповіт від 03 жовтня 2012року, реєстр. №873, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], в якому на випадок своєї смерті заповів їй усе своє майно. Як вказує позивачка, після смерті брата, вона звернулася до Приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлого 04 листопада 2012року. Однак, позивачка зазначає, що листом від 05 лютого 2014року за №6/02-14 Приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] відмовила у вчиненій нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/5 частин домоволодіння під №79 по вул. Авдєєва Чорноморського в м. Одесі, у звязку з тим, що серед правовстановлюючих документів на спадкове майно є договір дарування від 08 грудня 1999року, на підставі якого спадкодавцю належить 2/5 частин зазначеного домоволодіння, а згідно відомостей Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно 43/50 часток у праві спільної часткової власності на зазначений будинок зареєстровано за [PERSON], а сума часток співвласників домоволодіння під № 79 по вулиці Авдєєва-Чорноморського в м. Одесі не становить одиницю. Позивачка вказує, що згідно Довідки про розрахунок часток у домоволодінні № 79 по вул. Авдєєва-Чорноморського в м. Одесі від 29.08.2012 року №369339.70.12 частка співвласника [PERSON] складає 43/50 частин домоволодіння, частка співвласника [PERSON] складає 7/50 частин домоволодіння. Розпорядженням Київської районної адміністрації [PERSON] міської ради № 795 від 26 жовтня 2012 року про затвердження розрахунку ідеальних часток у домоволодінні № 79 по вул. Авдєєва-Чорноморського в м. Одесі, запропоновано [PERSON] та [PERSON] оформити правовстановлюючі документи на право власності на ідеальну частку у домоволодінні № 79 по вул. Авдєєва-Чорноморського в м. Одесі, [PERSON] 43/50 частин домоволодіння, [PERSON] - 7/50 частин домоволодіння. Крім того, позивачка зазначає, що [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на 43/50 частин домоволодіння від 26 грудня 2012року, а [PERSON] не встиг оформити правовстановлюючий документ на 7/50 частин зазначеного домоволодіння, оскільки 04 листопада 2012 помер, у звязку з чим, [PERSON] була вимушена звернутися до суду із відповідними позовом. У судове засідання 23.07.2015року позивачка не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. У судове засідання 23.07.2015року відповідачка не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що вона позов визнає, а також просила суд розглянути справу за її відсутності. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, які наявні у матеріалах справи (а.с. 148, 149). 14.07.1971року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 145). [PERSON], який є братом позивачки, за життя, на підставі договору дарування від 08 грудня 1999року, посвідченого державним нотаріусом Першої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованому в ОМБТІ та РОН 17.12.1999року під №10доп. стр. 213, р.№2663, належало 2/5 частин житлового будинку, що знаходиться в місті Одесі по вулиці Авдєєва Чорноморського під №79 та в цілому складається з одного камяного житлового будинку загальною житловою площею 37,8кв.м., та надвірних господарчих споруд, зазначених на схематичному плані літерами: «Б» - сарай, «Г» - погріб, «Ж, В» - літні кухні, «Д» - вхід до погребу, №№1-10-огородження І-мостіння, ІІІ-шахта, розташованих на земельній ділянці 570 кв.м. (а.с. 25). Крім того, [PERSON], за життя, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №062678 від 09 серпня 2005року належала земельна ділянка, за адресою: м. Одеса, вул. Авдєєва-Чорноморського, 79 (а.с. 60). 03.10.2012року [PERSON] було складено заповіт, з якого вбачається, що все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, та взагалі все те, що на день його смерті належатиме йому та на що він за законом матиме право, заповідає [PERSON] (а.с.8). Зазначений заповіт посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №873. Згідно довідки КП «ОМБТІ та РОН» про розрахунок часток у домоволодінні №79 по вул. Авдєєва-Чорноморського м. Одеси від 29.08.2012року за №369339.70.12, [PERSON] належить 3/5 частин домоволодіння, у фактичному користуванні знаходиться 43/50 частин домоволодіння, [PERSON] належить 2/5 частин домоволодіння, у фактичному користуванні знаходиться 7/50 частин домоволодіння (а.с. 26). Розпорядженням Київської районної адміністрації [PERSON] міської ради від 26 жовтня 2012року №795 «Про затвердження розрахунку ідеальних часток у домоволодінні №79 по вул. Авдєєва-Чорноморського» було запропоновано [PERSON] та [PERSON] оформити правовстановлюючі документи на право власності на ідеальну частку у домоволодінні № 79 по вул. Авдєєва-Чорноморського в м. Одесі, згідно наданого розрахунку ідеальних часток та нотаріально посвідченої заяви: [PERSON] 43/50 частин домоволодіння, [PERSON] - 7/50 частин домоволодіння (а.с. 28). 26 грудня 2012року [PERSON] виконавчим комітетом [PERSON] міської ради було видане свідоцтво про право власності на 43/50 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Авдєєва-Чорноморського, 79 (а.с. 27). Однак, [PERSON] не встиг оформити правовстановлюючі документи на 7/50 частин зазначеного домоволодіння, тобто після розрахунку ідеальних часток, оскільки 04 листопада 2012року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ЖД № 320922, актовий запис №10555 від 05 листопада 2012 року (а.с. 11). Після його смерті, 23 січня 2013року [PERSON] звернулася до Приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого брата - [PERSON] (а.с. 39). 31.01.2015року Приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлого 04 листопада 2012року, на земельну ділянку, площею 0,0115га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Авдєєва-Чорноморського, 79 (а.с.30). Зазначене свідоцтво було зареєстровано в реєстрі за №80. Однак, листом від 09.02.2015року №7/02-14 Приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] відмовив [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадину за заповітом на частку домоволодіння, що знаходиться в місті Одесі по вулиці Авдєєва Чорноморського під №79, після смерті [PERSON], померлого 04 листопада 2012року, оскільки серед правовстановлюючих документів на спадкове майно є договір дарування від 08 грудня 1999року, на підставі якого спадкодавцю належить 2/5 частин зазначеного домоволодіння, а згідно відомостей Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно 43/50 часток у праві спільної часткової власності на зазначений будинок зареєстровано за [PERSON], у звязку з чим, сума часток співвласників домоволодіння під № 79 по вулиці Авдєєва-Чорноморського в м. Одесі не становить одиницю (а.с. 128). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ст. 1235 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановлено ст. 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Зі змісту витребуваної судом спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], померлого 04 листопада 2012року (а.с. 38-128), вбачається, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є його сестра [PERSON], яка спадщину прийняла шляхом своєчасного звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд зазначає, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачкою [PERSON] було визначено в якості відповідача Одеську міську раду, однак у подальшому, за заявою позивачки, судом було замінено неналежного відповідача - Одеську міську раду на належного відповідача [PERSON], яка є матірю позивачки - [PERSON] та [PERSON], померлого 04 листопада 2012року, а також спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 04 листопада 2012року. Суд вважає, що належними відповідачами у даній категорії спорів є інші спадкоємці, які прийняли спадщину, у разі їх відсутності спадкоємці інших черг спадкування, і лише у разі відсутності таких територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. У пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. У пяту чергу право на спадкування за законом також одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сімї. Утриманцями слід вважати неповнолітню або непрацездатну особу (жінку, чоловіка при досягненні відповідно 55 і 60 років, інвалідів І, ІІ і ІІІ груп), яка не була членом сімї спадкодавця, але не менш як пять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, квартиру земельну ділянку. Відповідно до п. 1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі предявлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Отже, суд зазначає, що позивачкою правомірно було заявлено клопотання про заміну відповідача, яке було задоволено судом та замінено неналежного відповідача - Одеську міську раду на належного відповідача [PERSON], яка є матірю спадкодавця та спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Задовольняючи позовні вимоги, суд приймає до уваги і те, що відсутність реєстрації права власності [PERSON] на 7/50 частин домоволодіння під №79 по вулиці Авдєєва Чорноморського в місті [PERSON], призвела до неможливості [PERSON] оформити свої спадкові права щодо цієї частини домоволодіння, а іншим шляхом окрім як шляхом звернення до суду її право захистити неможливо. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачкою не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідачку.

Outcome: approved