Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до \~[PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, згідно якого просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 31.05.2003 року у Конюхівській сільській раді Козівського району Тернопільської області, актовий запис №9, повернути їй дошлюбне прізвище Любінецька та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що 31.05.2003 року сторони зареєстрували шлюб у Конюхівській сільській раді Козівського району Тернопільської області за актовим записом №9. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, сторони мають різні характери та погляди на життя, не підтримують жодних сімейних стосунків, втратили почуття любові та взаємоповаги. З лютого місяця 2016 року сторони проживають окремо. Відповідач участь у вихованні дітей не бере, кошти на їх утримання добровільно відмовляється платити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала,давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач в судове не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням в газеті «Свобода» №66 (3206) від 23.08.2017 року (а.с.29). Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.05.2003 року Конюхівською сільською радою Козівського району Тернопільської області, актовий запис №9, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ИД №069363 (а.с.3). Внаслідок різниці в характерах та поглядах на життя у сімї виник стійкий конфлікт, сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, втратили почуття любові та поваги, миритися не бажають. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сім'ї неможливе, подальше перебування у шлюбі недоцільне і веде до загострення взаємовідносин, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Згідно свідоцтв про народження серії 1-ИД №146816 та серії 1-ИД №058313 відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6). Як встановлено судом та стверджується матеріалами справи, [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матірю, позивачем [PERSON] та знаходяться на повному її утриманні, забезпечені усіма необхідними умовами для проживання, навчання та повноцінного розвитку, виховуються належним чином, будь-яких випадків порушення позивачем їх законних прав у ході судового розгляду справи судом не встановлено. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Відповідач зобов'язаний виконувати обов'язки по утриманні дітей, однак допустив невиконання вказаного обов'язку, оскільки не бере активної участі в утриманні дітей, як в грошовій так і в натуральній формі. Відповідно у позивача виникло право на стягнення з відповідача аліментів. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи, що прожитковий мінімум на дитину, віком від 6 до 18 років на момент винесення рішення становить 1777,00\~грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги у частині стягнення аліментів підлягають до часткового задоволення, оскільки діти потребують утримання, матеріального забезпечення, а відповідач зобовязаний надавати допомогу, яка на розсуд суду є достатньою в розмірі по 900,00 грн. щомісячно на кожну дитину, разом 1800,00\~грн., починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial