Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], на її [PERSON], користь, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом до досягнення сином віку повноліття; допустити до негайного виконання рішення суду в межах платежу одного місяця, згідно ст. 367 ЦПК України; стягнути з відповідача понесені нею витрати за надання юридичної допомоги при зверненні до суду. На обґрунтування позову зазначила, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, [PERSON], вона перебуває з 23 лютого 2008 року. Зареєстровано шлюб у Баглійському відділі реєстрації актів Дніпродзержинського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 24. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між нею і відповідачем припинені з листопада 2016 року. З моменту припинення шлюбних відносин, вони з відповідачем мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та не мають загального бюджету і відповідач звільнив себе від виконання свого батьківського обовязку щодо матеріального забезпечення дитини, тому вона бажає щоб з [PERSON] стягувались аліменти на утримання неповнолітнього сина у порядку, передбаченому законом. Повідомила наступні дані про відповідача: [PERSON] народився 07 квітня 1980 року у м. Дніпродзержинську (нині м. Камянське) Дніпропетровської області. Працює відповідач у ПАТ «Євраз - Дніпродзержинськ, КХЗ», але розмір отримуваного ним прибутку їй невідомий. По іншим виконавчим листам стягнень з відповідача немає, непрацездатних осіб на його утриманні немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 лютого 2008 року, зареєстрованому у Баглійському відділі реєстрації актів Дніпродзержинського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №24, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Дитина проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом про проживання КП КМР «УКОЖФ» від 03.03.2017 року (а.с.6). З доводів позовної заяви вбачається, сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2016 року. З моменту припинення шлюбних відносин, вони з відповідачем мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та не мають загального бюджету і відповідач звільнив себе від виконання свого батьківського обовязку щодо матеріального забезпечення дитини. Позивач повідомила наступні дані про відповідача: [PERSON] народився 07 квітня 1980 року у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області. Працює відповідач у ПАТ «Євраз - Дніпродзержинськ, КХЗ», розмір отримуваного ним прибутку їй невідомий. На теперішній час між сторонами не досягнуто домовленостей щодо умов та порядку утримання їх неповнолітньої дитини, а тому вказаний спір підлягає вирішенню судом. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в зв'язку з тим, що дитина потребує матеріальної допомоги від батька, який згідно закону повинен утримувати дитину і має можливість це робити. Розмір аліментів який просить стягнути позивач, суд вважає обґрунтованим та доцільним. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн. На користь позивача також підлягають стягненню судові витрати на правову допомогу в сумі 350 гривень. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved