Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 листопада 2019 року між ними було укладено шлюб, від якого мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] ; на даний час їх сімейні стосунки припинені, між ними зникло почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, вони не проживають разом і не ведуть спільного господарства вже тривалий час, шлюб носить формальний характер, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати, залишивши їй прізвище [PERSON] . Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав; наполягає на винесенні рішення про розірвання шлюбу без надання часу для примирення, оскільки близько чотирьох місяців вона з чоловіком подружніх відносин не підтримують, спільних інтересів не мають, дочка залишилась з нею, в зв`язку з чим подальше збереження шлюбу неможливе. Також наполягає після розірвання шлюбу на залишенні їй прізвищя [PERSON] , яке співпадає з аналогічним прізвищем дочки. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за місцем реєстраційного обліку (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення; висловлює заперечення, щоб позивачка після розірвання шлюбу залишалася на його прізвищі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом положень ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 14 листопада 2019 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві за актовим записом №3257. Сторони до укладення шлюбу є батьками спільної малолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] , яка без реєстрації проживає з матір`ю. Сторони близько чотирьох місяців разом не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільних інтересів не мають, ведуть окреме господарство, примиритися не бажають, обоє наполягають на припиненні подружніх відносин, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. Наведений висновок суду також узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 30 травня 2019 року по справі №442/6319/16-ц. Заперечення відповідача проти залишення після розірвання шлюбу позивачці прізвище [PERSON] не заслуговує на увагу, оскільки приписами ст.113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відтак, право вибору прізвища після припинення шлюбу є дискреційним правом самої позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved