Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що на підставі рішення сесії Водянської сільської ради народних депутатів Кам`янсько-Дніпровського району Запорізькій області від 16.04.1996 року №2-12 її рідна баба по батькові [PERSON] отримала в приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,27 га (державний акт на право приватної власності на землю серія ЗП від 07.06.1996 року за реєстром №773), розташовану за адресою: [ADDRESS] (теперішній час №138 у зв`язку із впорядкуванням номерних знаків). [INFO] [PERSON] померла. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно приватизована земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,27 га (державний акт на право приватної власності на землю серія ЗП від 07.06.1996 року за реєстром №773), розташовану за адресою [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 19.03.1999 року Водянською сільською радою Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області за реєстром №172, за яким усе своє майно заповіла матері позивачки - [PERSON] . Після смерті спадкодавця, [PERSON] прийняла спадщину фактичним вступом в управління спадковим майном, проте нотаріально свої спадкові права не оформила. На підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області від 19.11.1992 року №11-67 мати позивачки [PERSON] володіла на праві особистої приватної власності житловим будинком з надвірними прибудовами, що розташований в [ADDRESS] . На підставі рішення Водянської сільської ради народних депутатів Кам`янсько-Дніпровського району Запорізькій області від 16.08.1996 року №7-36, [PERSON] отримала в приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,25 га (державний акт на право приватної власності на землю серія ЗП від 01.03.1995 року за реєстром №98), яка розташована за адресою: [ADDRESS] (теперішній час №136 у зв`язку із впорядкуванням номерних знаків). [INFO] [PERSON] померла. Ще раніше, [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно житловий будинок з надвірними прибудовами (відповідно технічного паспорта на будинок під літерами : «А» - житловий будинок, «а» - службова прибудова, «пг» - погріб з шийкою, «Б» - літня кухня, «В» - гараж, «Г» - сарай, «Д» - вбиральня, «Е» - навіс, «Ж» - сарай, «З» - літня кухня, «з» - прибудова, «И» - теплиця, «и» - вхід в теплицю, №1 паркан, №3 свердловина, №2 ворота з хвірткою), приватизована присадибна земельна ділянку площею 0,25 га (державний акт на право приватної власності на землю серія ЗП від 01.03.1995 року за реєстром №98), які розташовані за адресою: [ADDRESS] та приватизована земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,27 га (державний акт на право приватної власності на землю серія ЗП від 07.06.1996 року за реєстром №773), що розташована за адресою [ADDRESS] . Останні роки свого життя мати позивачки мешкала самотньо в с. Водяне Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області та у віці 65 років вона вже мала низку хронічних захворювань і вже не мала можливості повноцінно обслуговувати себе та вправлятись за господарством. За вказаних обставин вона була змушена фактично мешкати разом із матір`ю та здійснювала за останньою постійний догляд та піклування (купувала продукти та ліки, одежу), розпоряджалась її майном та вправлялась за господарством, сплачувала комунальні та податкові платежі. Після смерті матері морально важко знесла втрату рідної людини та тривалий час знаходилась в стані депресії. За цих підстав вона не звернулась у встановлений законом строк до державної міської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала себе такою, що прийняла спадщину на момент відкриття спадщини та не заявляла офіційно про відмову від прийняття спадщини. Рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 05.11.2018 року справа №318/2153/18 встановлено факт постійного проживання [PERSON] , 1969 р.н. із матір`ю - [PERSON] , 1927 р.н., яка померла [INFO] на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] . В квітні 2019 року вона звернулася до державного нотаріуса Кам`янсько-Дніпровської державної міської нотаріальної контори в Запорізькій області Чайки Т.П. із заявою про прийняття спадщини, проте до теперішнього часу за відмовою нотаріуса не має можливості офіційно підтвердити свої законні права як спадкоємця на фактично прийняту спадщину та оформити спадщину у встановленому законом порядку. Позивачка просила суд: встановити факт прийняття спадщини [PERSON] на приватизовану присадибну земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,27 га (державний акт на право приватної власності на землю серія ЗП від 07.06.1996 року за реєстром №773), що розташована в [ADDRESS] , що належала [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за нею право власності на: житловий будинок з надвірними прибудовами під літерами: «А» - житловий будинок, «а» - службова прибудова, «пг» - погріб з шийкою, «Б» - літня кухня, «В» - гараж, «Г» - сарай, «Д» - вбиральня, «Е» - навіс, «Ж» - сарай, «З» - літня кухня, «з» - прибудова, «И» - теплиця, «и» - вхід в теплицю, №1 паркан, №3 свердловина, №2 ворота з хвірткою); присадибну земельну ділянку площею 0,25 га (державний акт на право приватної власності на землю серія ЗП від 01.03.1995 року за реєстром №98), яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; присадибну земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,27 га (державний акт на право приватної власності на землю серія ЗП від 07.06.1996 року за реєстром №773), яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 16 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та відкрито провадження в цивільній справі і призначено підготовче судове засідання на 06 квітня 2020 року /а.с. 33/. Ухвалою суду від 16 березня 2020 року зобов`язано Кам`янсько-Дніпровську державну нотаріальну контору надати суду інформацію про наявність спадкової справи після смерті померлої [PERSON] /а.с. 35, 36/. В судове засідання сторони не з`явилися, позивач просив справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву в якій не заперечує проти позову, просив справу розглядати без їх участі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що на підставі рішення сесії Водянської сільської ради народних депутатів Кам`янсько-Дніпровського району Запорізькій області від 16.04.1996 року №2-12 рідна баба позивачки по батькові [PERSON] отримала в приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,27 га (державний акт на право приватної власності на землю серія ЗП від 07.06.1996 року за реєстром №773), яка розташована за адресою: [ADDRESS] (теперішній час №138 у зв`язку із впорядкуванням номерних знаків). [INFO] [PERSON] померла /а.с. 9/. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно приватизована земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,27 га (державний акт на право приватної власності на землю серія ЗП від 07.06.1996 року за реєстром №773), яка розташована за адресою [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 19.03.1999 року Водянською сільською радою Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області за реєстром №172, за яким усе своє майно заповіла матері позивачки - [PERSON] /а.с. 14/. Після смерті спадкодавця, [PERSON] прийняла спадщину фактичним вступом в управління спадковим майном, проте нотаріально свої спадкові права не оформила. На підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області від 19.11.1992 року №11-67 мати позивачки [PERSON] володіла на праві особистої приватної власності житловим будинком з надвірними прибудовами, що розташований в [ADDRESS] (теперішній час №136 у зв`язку із впорядкуванням номерних знаків). На підставі рішення Водянської сільської ради народних депутатів Кам`янсько-Дніпровського району Запорізькій області від 16.08.1996 року №7-36, [PERSON] отримала в приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,25 га (державний акт на право приватної власності на землю серія ЗП від 01.03.1995 року за реєстром №98), яка розташована за адресою: [ADDRESS] (теперішній час №136 у зв`язку із впорядкуванням номерних знаків). [INFO] [PERSON] померла /а.с. 10/. Ще раніше, [INFO] помер батько позивачки [PERSON] /а.с. 12/. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно житловий будинок з надвірними прибудовами (відповідно технічного паспорта на будинок під літерами: «А» - житловий будинок, «а» - службова прибудова, «пг» - погріб з шийкою, «Б» - літня кухня, «В» - гараж, «Г» - сарай, «Д» - вбиральня, «Е» - навіс, «Ж» - сарай, «З» - літня кухня, «з» - прибудова, «И» - теплиця, «и» - вхід в теплицю, №1 паркан, №3 свердловина, №2 ворота з хвірткою), приватизована присадибна земельна ділянку площею 0,25 га (державний акт на право приватної власності на землю серія ЗП від 01.03.1995 року за реєстром №98), які розташовані за адресою: [ADDRESS] та приватизована земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,27 га (державний акт на право приватної власності на землю серія ЗП від 07.06.1996 року за реєстром №773), що розташована за адресою [ADDRESS] . Рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 05.11.2018 року (справа №318/2153/18) встановлено факт постійного проживання [PERSON] , 1969 р.н. із матір`ю - [PERSON] , 1927 р.н., яка померла [INFO] на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] /а.с. 23, 24/. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач протягом шестимісячного строку не відмовилась від спадщини, тому є такою, що не пропустила строк для прийняття спадщини. Як вбачається з свідоцтва про право власності на житловий будинок, він був зведений до 1993 року /а.с. 15/. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За приписами ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Таким чином, вимоги щодо визнання права власності на житловий будинок з надвірними прибудовами підлягають задоволенню. Щодо вимог встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] , суд вважає відмовити у їх задоволенні з наступних підстав. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має право подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України зі смертю особи припиняється її правоздатність, тому за нею не можна визнати будь-яке право. Тому вимога щодо встановлення факту володіння на праві власності вищевказаним майном [PERSON] до дня її смерті, задоволенню не підлягає. На підставі ст.ст. 25, 182, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1262, 1267 ЦК України, ст. 86 ЦК УРСР, ст.ст.\~2,\~12,\~49\~Закону України\~від 07.02.1991\~року Про власність», ст. 2 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: partial