Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 22 вересня 2012 року у Новоолександрівській сільській раді Братського району Миколаївської області, актовий запис № 05. Останні роки вони з відповідачем не можуть проживати разом як сімя, оскільки останній влаштовує постійні сварки та скандали. Вона працює та отримує мінімальну заробітну плату, внаслідок чого не має можливості сама утримувати їхню малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та не приймає участі у її вихованні, ухиляється від свого обовязку щодо її утримання. У судове засідання позивач не зявилась, до суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не зявився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. 22 вересня 2012 року між сторонами Новоолександрівською сільською радою Братського районуМиколаївської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 5. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося, через розходження поглядів на сімейні та подружні відносини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спору відносно поділу майна подружжя і місця проживання дитини між сторонами на час розгляду справи не має. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд вважає необхідним шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Оскільки [PERSON] працює та отримує мінімальну заробітну плату, внаслідок чого не має можливості сама утримувати їхню малолітню дитину [PERSON], [INFO], а відповідач [PERSON] не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, не приймає участі у її вихованні та ухиляється від свого обовязку щодо її утримання. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А оскільки батьки несуть рівні обов'язки перед своєю неповнолітньою дитиною, тому відповідач має також нести відповідальність по утриманню дитини, як і позивачка. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог п.1 ст. 217 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу, встановлених законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. та на користь позивачки в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved