Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання, в якій просить суд встановити факт постійного проживання її з матірю [PERSON], померлою 04 лютого 2013 року на час відкриття спадщини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що 04 лютого 2013 року померла її мати [PERSON], після якої залишилось спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS], що належала померлій. Вона зареєстрована за адресою [INFO], однак з січня 2010 року постійно проживала за адресою [INFO], де зареєстрована була її померла матір, оскільки остання була особою похилого віку та погано себе почувала, самостійно не могла пересуватися. Вона звернулася до Сьомої криворізької нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, але нотаріус своєю постановою відмовив їй у прийнятті спадщини після смерті матері, оскільки нею пропущений встановлений законом строк для подання такої заяви в нотаріат. У звязку із чим остання вимушена звернутися із даною заявою до суду. Заявник та її представник у судове засідання не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та просили задовольнити заяву. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти задоволення заяви [PERSON]. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Так судом встановлено, що 04 лютого 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КИ № 505171 від 05.02.2013 р., виданим Саксаганським відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 201 (а.с.4), яка являлась матірю заявниці, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5). За життя [PERSON] належала квартира [ADDRESS] (зворот а.с. 7). За життя [PERSON], склала заповіт, яким квартиру [ADDRESS], заповіла [PERSON] (а.с. 10). 21 березня 2017 року [PERSON] звернулася до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало померлій. Постановою нотаріуса від 21.03.2017 року нотаріусом було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Так, відповідно до акту від 25.03.2017 року встановлено, що [PERSON] яка є донькою [PERSON], померлої 04.02.2013 року постійно проживала [INFO] у період з січня 2010 року по 04.02.2013 року (а.с. 12). \~Згідно з п.5 ч.2\~ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~Відповідно до п. 23 пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах спадкування» визначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України,\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. \~\~Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним встановити факт, що має юридичне значення, а саме\~\~встановити факт постійного проживання [PERSON] з померлою 04 лютого 2013 року матірю [PERSON] на протязі з січня 2010 року і до дня її смерті.

Outcome: approved