Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у якій просила визнати квартиру [ADDRESS] окремим об'єктом нерухомості та припинити право спільної часткової власності, визнати, факт належності свідоцтва про право власності на житло за № 2-98-112410-М-1, виданого ХМЦПДЖФ від 26 червня 1998 року із зазначенням власника [PERSON] - [PERSON], визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом право власності на 2/6 частини квартири [ADDRESS] після матері [PERSON], яка померла [INFO] року та визнати в цілому за [PERSON] право власності на 3/6 частини квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON]. вказала, що 36/100 частин колишньої комунальної квартири [ADDRESS] належали на праві власності їй, її чоловіку [PERSON], її дочкам [PERSON] та [PERSON], її матері [PERSON] та її бабусі [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на житло. 64/100 частин цієї ж квартири належали сусіду [PERSON] Після смерті її бабусі [INFO] року [PERSON] її частку успадкувала її мати [PERSON] За договором міни 22.03.2002 року її сім'я та співвласник обмінялися частками квартири, і їх ідеальні частки змінилися. [PERSON] стало належати 53/100 частин квартири замість 64/100 частки, її сім'ї 47/100 часток замість 36/100 часток. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16.02.2007 року за наступним співвласником квартири [PERSON] було визнано право власності на ізольовану квартиру [ADDRESS]. Оскільки право спільної часткової власності на їх частку квартири не було припинено, позивачка не може оформити право на спадщину після померлої матері [PERSON], а тому вимушена звертатися до суду із позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] підтримали свої позовні вимоги та пояснили, що після смерті матері позивачки [PERSON] її дочка, позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину не змогла, оскільки право спільної часткової власності на її частку в квартирі [ADDRESS] не було припинено, що унеможливлює визначити спадкову частку, крім того у свідоцтві про право власності на житло по-батькові її матері [PERSON] зазначено «[PERSON]» замість «[PERSON]». Крім цього, в судовому засіданні [PERSON] підтримала зустрічні позовні вимоги. Відповідачі за основним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні визнали позовні вимоги [PERSON] та в свою чергу звернулися до суду із зустрічною позовною заявою. В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивачі вказали, що вони відповідно чоловік та дочки позивачки [PERSON], усі були співвласниками приватизованої частки комунальної квартири [ADDRESS] в рівних частках. Пізніше частка [PERSON], матері позивачки збільшилася після успадкування нею частки матері, а потім їх частки змінилися відповідно до договору міни із сусідом співвласником. Частка їх сім'ї стала складати 47/100 часток. В 2007 році новий власник [PERSON] ізолював свою частину квартири, і визнав за собою право власності на окрему квартиру з присвоєнням їй нової адреси - квартира [ADDRESS] м. Харкова, припинивши право спільної часткової власності тільки на свою частку. Для визначення своєї частки вони вимушені звертатися до суду. Відповідач за основним позовом [PERSON] в судове засідання з'явився, проти первісного та зустрічного позовів не заперечував, пояснив, що він є рідним братом позивачки [PERSON] Після смерті їх матері [PERSON] він та його сестра звернулися до нотконтори, вона із заявою про прийняття спадщини, а він із заявою про відмову від спадщини. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлені наступні значимі юридичні факти та відповідні їм правовідношення. Згідно ст. 10 ч.3, ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачці [PERSON], її матері [PERSON] , її бабусі [PERSON], відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] належало на праві власності 36/100 частин в комунальній квартири [ADDRESS] згідно до свідоцтва про право власності на житло за № 2-98-112410-М-1, виданого ХМЦПДЖФ від 26 червня 1998 року. Відповідно їх співвласнику, сусіду [PERSON] належало 64/100 частин цієї квартири. На підставі ст. 357 ч.1 ЦК України «частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників або законом». Таким чином всі члени сім'ї позивачки володіли рівними частками, а саме 36/600 частин за кожним. [INFO] року померла бабуся позивачки [PERSON], її частку успадкувала її дочка, мати позивачки [PERSON], отримавши свідоцтво про право на спадщину, яке видано 8 - ю Харківською державною нотаріальною конторою 09 жовтня 2001 року, р.№ 4-1604, на 36/600 частки квартири. Таким чином, [PERSON] стало належати 72/600 частин квартири. 22 березня 2002 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] уклали договір міни, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 22 березня 2002 року, р.№ 737, відповідно до якого їм стало належати - [PERSON] 46/600 часток; [PERSON] 23/600 часток; [PERSON] 23/600 часток; [PERSON] 23/600 частки; [PERSON] стало належати 23/600 частки / а. с. 7, 10 / З урахуванням частки відповідно до свідоцтва про право на житло, іх частки стали складати: [PERSON] - 47/600 часток; [PERSON] - 47/600 часток; [PERSON] - 47/600 часток; [PERSON] - 47/600 часток, [PERSON] стала складати 94/600 часток квартири. Доля співвласника [PERSON] також змінилася і стала складати 53/100 частини замість 64/100 частин. Новий співвласник [PERSON] відокремив належну йому частку квартири, перепланував під ізольовану, облаштував окремий вхід до неї. Відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2007 року [PERSON] зареєстрував за собою право власності на окрему квартиру з присвоєнням їй нової адреси - квартира [ADDRESS] Співвласники [PERSON] та [PERSON] не було залучені до участі по справі в якості відповідачів або 3-тіх осіб / а. с. 12 /. [INFO] року померла мати позивачки [PERSON] / а. с. 13 / Спадкоємцями після її смерті були позивачка [PERSON] та її рідний брат [PERSON], відповідач по справі. У встановлений законом 6-місячний строк позивачка звернулася до 8 -ї ХДНК із заявою про прийняття спадщини, а [PERSON] із заявою про відмову від спадщини. На час відкриття спадщини за [PERSON] були зареєстровані: 24/600 часток відповідно до свідоцтва про право власності на житло за № 2-98-112410-М-1, виданого ХМЦПДЖФ від 26 червня 1998 року; 24/600 часток відповідно до свідоцтва про право на спадщину, видане 8 Харківською державною нотаріальною конторою 9 жовтня 2001 року, р.№ 4-1604 ( з вирахуванням 12/600 частин, які були відчужені за договором міни від 22 березня 2002 року) ; 46/600 часток відповідно до договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] від 22 березня 2002 року, р.№ 737. Відповідно до відповіді Державного нотаріуса Восьмої Харківської державної нотаріальної контори від 04 жовтня 2013 року позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої матері [PERSON], з посиланням на те, що на підставі правововстановлюючих документів за сім'єю [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 47/100 часток комунальної квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за № 1800790 від 19 червня 2013 року за рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2007 року колишні 53/100 частин комунальної квартири № 5 визнані ізольованою квартирою з присвоєнням нової адреси - [ADDRESS] м. Харкова. В вищезазначеному листі зазначається, що ідеальні частка у квартирі [ADDRESS] між співвласниками не перерозподілялися, а отже неможливо на час звернення встановити, яка саме частка у праві спільної власності на вищевказану квартиру належала спадкодавиці [PERSON] на день її смерті, тобто неможливо визначити склад спадкового майна. Позивачці [PERSON] рекомендовано було звертатися до суду. У відповідності зі статтями 355, 356, 358 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Таким чином, після прийняття рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2007 року у власності сім'ї [PERSON] залишилася ізольована квартира [ADDRESS]. Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Як вбачається з рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2007 року, яке набрало чинності, позивач по цій справі [PERSON] такий виділ фактично здійснив, зробив свою частку окремою, ізольованою. В натурі можливо виділити тільки відокремлену частину, в такому випадку можливе припинення права спільної часткової власності на майно. Оскільки вже виник самостійний об'єкт нерухомості, право власності на який закріплено судом, частина квартири, в якій мешкають позивачка та відповідачі [PERSON] також є самостійним об'єктом нерухомості, одним цілим. У зв'язку із фактичним припиненням права спільної часткової власності частки сторін перерозподілилися і стали складати: [PERSON] - 1/6 частина; її чоловіка [PERSON] - 1/6 частина; їх дочки [PERSON] - 1/6 частина; їх дочки [PERSON] - 1/6 частина. Частка матері позивачки [PERSON], спадкова частина стала складати 2/6 частин квартири. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Оскільки позивачка виконала усі вимоги закону, звернулася своєчасно до нотаріальної контори, фактично прийняла спадкове майно, зареєстрована та проживає в квартирі, частка якої належала спадкодавцю, вступила в управління спадковим майно, її позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, частина позивачки з урахуванням належної їй 1/6 частини в квартирі буде складати 3/6 частини квартири. Крім того, у свідоцтві про право на житло, по-батькові матері позивачки [PERSON] зазначено як «[PERSON]», а у її свідоцтві про смерть та в актовому записі зазначено, як і у її паспорті «[PERSON]», що також було перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину, то цей факт належності правовстановлюючого документу також підлягає встановленню. Підлягає задоволенню також і зустрічний позов відповідачів [PERSON] за вищенаведеними підставами.

Outcome: approved