Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на період навчання, посилаючись на те, що донька є студенткою ДНЗ «Вінницький центр професійно-технічної освіти технології та дизайну», термін закінчення навчання 30.06.2020 року, в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як батько, відмовляється від добровільно надання матеріальної допомоги на утримання доньки під час навчання. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, надала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судове засідання не прибули, до суду надали заяви про слухання справи у їх відсутності. Відповідач в заяві позовних вимог не визнав, просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на наданий відзив на позовну заяву (а.с. 35-39). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~розглянувши матеріали\~справи та\~дослідивши письмові\~докази,\~вважає,\~що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір?ю [PERSON] та навчається в ДНЗ «Вінницький центр професійно-технічної освіти технології та дизайну», термін закінчення навчання 30.06.2020 року, що підтверджується копією свідоцтва про її народження I-АМ № 103144 від 12.07.2000 року (а.с.6), актом депутата Тетіївської міської ради Київської області від 16.01.2019 року (а.с.21) та копією довідки з навчального закладу № 1377 від 11.09.2018 року (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Вказана норма закону розповсюджує обов?язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв?язку з цим матеріальної допомоги, коли обов?язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов?язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв?язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто самі батьки мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Зазначене кореспондується із положеннями п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров?я та матеріальне становище дитини, стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~200\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітню дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] ніде не працює та не має стабільного заробітку, що підтверджується копією його трудової книжки серії БТ-II № 6478689 від 20.10.2006 року (а.с.59-60). Крім того, [PERSON] має на утриманні малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який має вроджені вади серця та потребує постійного лікування, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.40) та копіями консультативних висновків ДУ «Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України» хворого [PERSON] (а.с.41-47). А тому, зважаючи на зазначені обставини, суд приходить до висновку про відсутність такої умови для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, як наявність у батьків можливості надавати таку допомогу у відповідача відсутній заробіток, який дозволив би йому утримувати себе та свою повнолітню дитину, а позивач не довела належними та допустимими доказами те, що відповідач має інше джерело доходу, що надавало б йому можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини. Крім того позивач не довела належними доказами і того, що повнолітня донька [PERSON] у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed