Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на 2/3 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , та після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , а [INFO] її бабуся [PERSON] , після їх смерті відкрилася спадщина у вигляді частини вище вказаної нерухомості. Позивач, є єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину, однак не може її оформити через нотаріальну контору у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду від неї надійшла заява про слухання справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити (а.с. 4). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечував та просив ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства (а.с. 17). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 10). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 травня 1999 року Відділом житлово-комунального господарства та будівництва виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області (а.с. 9). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач, як її донька, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 13), та мати померлої і бабуся позивача - [PERSON] . Спадщину позивач та [PERSON] прийняли фактично, оскільки були зареєстровані та проживали разом за однією адресою з померлою [PERSON] , поховали її, вступили в управління її майном, та не заявляли про відмову від спадщини, однак відповідно до закону документально не оформили. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями є особи, які знаходяться в живих на момент відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року - для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] , свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області (а.с. 11). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 травня 1999 року Відділом житлово-комунального господарства та будівництва виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області (а.с. 9). Позивач, як єдиний спадкоємець після смерті [PERSON] , у встановлений законом строк звернулася до державної нотаріальної контори зі сповіщенням про прийняття спадщини, однак, у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 296/05 від 22.02.2012 року не передбачено оформлення спадкових прав за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа, тому я позбавлена права в позасудовому порядку оформити свої спадкові права, та вимушена в порядку ст. 3 Цивільного кодексу України звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно п. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Після смерті [PERSON] позивач має право на спадкування у п`яту чергу як її онука, що відповідає вимогам ст. 1265 ЦК України - у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України є правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Outcome: approved