overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернулася до суду з заявою, зацікавлена особа: Сахновщинська селищна рада\~ Харківської області про встановлення факту родинних відносин, зазначивши, що 03 липня 2016 року померла її рідна сестра [PERSON], з якою\~ в останні роки вони проживали разом за адресою: вул. Б.Хмельницького, 68 смт Сахновщина Харківської області. \~ \~ \~ \~Після її смерті відкрилася спадщина. \~ \~ \~ \~Спадкоємців, які б мали право на обов»язкову частку у спадщині у померлої сестри немає. \~ \~ \~ \~При підготовці документів для нотаріуса позивачкою було виявлено, що в свідоцтві про народження дівоче прізвище позивачки зазначено російською мовою як «Дегтяр», а у покійної сестри позивачки дівоче прізвище зазначено російською мовою «Дихтярь», У свідоцтві про укладення шлюбу у [PERSON] дівоче прізвище також зазначено російською мовою як «Дихтярь». \~ \~ \~ \~Таким чином, довести факт родинних відносин між [PERSON] та її покійною сестрою [PERSON], інакше, як через суд неможливо. \~ \~ \~ \~ \~\~\~\~\~\~\~ В судове засiдання заявниця не з»явилася, надала до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~ Представник зацікавленої особи, Сахновщинської селищної ради Харківської області, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. \~ \~ \~ \~Розглянувши матеріали справи, суд вважає за потрібне заяву задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності з п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. \~\~\~\~\~\~\~ З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії свідоцтва про народження , серія ЯУ №517132, [PERSON] народилася 07.07.1930 року, батьком записаний [PERSON], матір»ю [PERSON]. \~ \~ \~ \~Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], серія VІ-УР №1864722, батьком записаний [PERSON], матір»ю [PERSON]. \~ \~ \~ \~Згідно копії свідоцтва про шлюб, серія ІІ-ЯК №0295040, [PERSON] та [PERSON]\~ одружились 16.12.1967 року, актовий запис №111. Після реєстрації одруження присвоєне прізвище [PERSON] \~ \~ \~ \~Згідно копії свідоцтва про смерть, серія І-ВЛ №550139, вбачається, що [PERSON], померла 03.07.2016 року, актовий запис №84, зареєстрованого в Сахновщинському районному відділі\~ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. \~ \~ \~ \~До суду свідки [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою [INFO], та [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою [INFO],\~ підтвердили, що [PERSON] та [PERSON], дійсно є рідними сестрами. Відповідно до вищезазначених доказів, можна вважати, що посадові особи, які вносила\~ відомості в Свідоцтво про народження та Свідоцтво про укладення шлюбу, зробили помилки та записали прізвище сестри «Дихтярь» замість правильного «Дегтяр». \~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують, що [PERSON] та [PERSON] являються\~ рідними сестрами. \~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, заявивши вимогу встановити факт належності їй правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 2,07 га на території Базалійської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - Державного акту на право приватної власності на землю, оскільки в акті її ім'я записано з помилкою, а саме, замість вірного [PERSON] записано [PERSON] В ході судового розгляду справи [PERSON] свою заяву підтримала та пояснила, що після закінчення 8 класів школи пішла працювати дояркою в колгосп, де пропрацювала до самої пенсії, ніякої іншої освіти не отримувала, тому і не звертала уваги на те, яким по документах є її ім'я, оскільки всі в селі її називали [PERSON] та [PERSON]. Через помилку в Державному акті на землю можуть виникнути проблеми про передачі ділянки в оренду. Базалійський селищний голова Герасимюк І.В., як представник заінтересованої особи, вважає за необхідне встановити даний факт, оскільки лише заявниця з жінок старшого віку на території селищної ради має таке ім'я, всі її називають [PERSON], їй невідомі причини виникнення розбіжності в зазначенні імені заявниці у різних документах. Заінтересованою особою відділом Держземагенства в Теофіпольському районі, про час та місце розгляду повідомленою належним чином, в судове засідання представника не направлено. Заслухавши пояснення заявника, представника однієї з заінтересованих осіб та дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення заяви. 29 вересня 1999 року Базалійською селищною радою видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], яка проживає в смт Базалія. Відповідно до паспорта заявниці серії [NUMBER] виданого 4 березня 1999 року Теофіпольським РВ УМВС України в Хмельницькій області, її ім'я є [PERSON]. Як вбачається з довідки Базалійської селищної ради від 13.03.2015 р. № 17, [PERSON] та [PERSON] є одна і та сама особа, оскільки [PERSON] на території селищної ради не проживала та не проживає. Таким чином, після дослідження доказів в їх сукупності в суді знайшов підтвердження факт належності заявниці правовстановлюючого документа, а також неможливість виправлення даної помилки у позасудовому порядку, що вбачається з повідомлення відділу Держземагенства у Теофіпольському районі Хмельницької області від 27.03.2015 р. № 19/6-15.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, заявивши вимогу встановити факт належності їй правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 3,54 га на території Великолазучинської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Державного акту на право приватної власності на землю, оскільки в акті її імя та по батькові записано з помилкою, а саме, замість вірного «Олександра Панасівна» записано «Олеся Танасівна». Представник заявниці [PERSON] підтримав вимоги заяви та пояснив, що відомості про власників переносились до державних актів працівниками сільської ради не з паспортів кожної особи, а з по господарських книг. У вказаному Державному акті імя та по батькові [PERSON] помилково зазначені «Олеся Танасівна», тобто так, як було записано у по господарській книзі. Зазначив, що заявниця не хоче щоб через помилку в Державному акті на землю у її спадкоємців у майбутньому виникли труднощі при оформленні її спадщини, тому вона звернулася в суд з цією заявою. Заінтересованою особою Великолазучинською сільською радою в Теофіпольському районі, про час та місце розгляду справи повідомленою належним чином, в судове засідання представника не направлено. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків та дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення заяви. 15 грудня 1999 року Великолазучинською сільською радою видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ХМ № 008025 на імя [PERSON], яка мешкає в с.Великий Лазучин. Відповідно до паспорта заявниці серії НА № 244616, виданого 18 грудня 1996 року Теофіпольським РВ УМВС України в Хмельницькій області, її імя та по батькові є «Олександра Панасівна». Як вбачається з довідки Великолазучинської сільської ради від 21.04.2017 р. № 220, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є одна і та сама особа. Свідок [PERSON], [INFO], уродженка та жителька с. Великий Лазучин, пояснила, що у 1999 році, коли видавали державні акти на право приватної власності на землю вона була секретарем Великолазучинської сільської ради, знає заявницю, зазначила, що в селі її називають [PERSON], хоча в метриці вона записана [PERSON], також знає, що батька заявниці звали «Панас», в селі його називали і Панас і Танас. Свідок [PERSON], [INFO], уродженець та житель с. Великий Лазучин, пояснив, що у 1999 році він був головою Великолазучинської сільської ради та дав аналогічні пояснення. Таким чином, після дослідження доказів в їх сукупності в суді знайшов підтвердження факт належності заявниці правовстановлюючого документа, а також неможливість виправлення даної помилки у позасудовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, заявивши вимогу, для забезпечення можливості оформити прийняття спадщини, встановити факт родинних відносин між заявником та її покійною тіткою [PERSON], через відсутність документів, які б підтверджували факт родинних відносин між ними. Заявником подана заява про підтримання своїх вимог та розгляд справи за її відсутності. Заінтересованою особою подана заява про визнання вимог та розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Справа розглянута за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану № 00016743588, сформованого 09 червня 2016 року Теофіпольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформація щодо актового запису про народження [PERSON], яка народилася 24 липня 1944 року відсутня. Згідно даного витягу перевірка по первинних актових записах проведена з 01 січня 1941 року по 31 грудня 1947 року, а по поновлених з 01 квітня 1944 року по 09 червня 2016 року. Відповідно до витягу від 07 вересня 2016 р. № 273 з погосподарської книги Святецької сільської ради по господарству [PERSON] за період з 1986 по 2000 роки, головою двору була [PERSON], [INFO], разом з нею проживали сестра [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. [PERSON] померла 30 вересня 1994 року в с. Святець Теофіпольського району Хмельницької області у віці 90 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 277405, виданим 01 жовтня 1994 року Святецькою сільською Радою Теофіпольського району Хмельницької області. [PERSON] померла 15 грудня 1998 року в с. Святець Теофіпольського району Хмельницької області у віці 92 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 063891, виданим 16 грудня 1998 року Святецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області. Згідно вищезазначеного витягу з погосподарських книг, заявниця проживала та була зареєстрована разом з тіткою [PERSON] на момент смерті останньої. Відсутність відомостей про родинні відносини між сестрами [PERSON] та [PERSON] унеможливлює оформлення заявницею спадщини після смерті тітки., що випливає з довідки приватного нотаріуса Теофіпольського районного нотаріального округу від 13 червня 2016 року № 310/01/16. Таким чином, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що, незважаючи на відсутність відомостей про народження заявниці та сестри її матері [PERSON], за результатами судового розгляду знайшов своє підтвердження факт родинних відносин між ними, доцільність встановлення даного факту та неможливість його встановлення у позасудовому порядку, тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою згідно з якою просила встановити факт, що [PERSON], [INFO], громадянин України помер [INFO] року у м. Луганськ. Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані їй на підтвердження факту смерті батька, не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає їй отримати свідоцтво про смерть. Заявник в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву відповідно до якої підтримує заявлені вимоги та просить розгляд справи провести у її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав. З огляду на особисті документи заявника, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно зі лікарським свідоцтвом про смерть № 254, виданим [INFO] року виданим ДУ «Луганська міська поліклініка №11» ЛНР, громадянин [PERSON], який народився [INFO] року помер у м. Луганськ [INFO] р. Проте, Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовив доньці померлого [PERSON] в проведенні державної реєстрації смерті, пославшись на те, що вказані документи не підтверджують факт смерті, оскільки видані органами, що не визнаються в Україні. Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення його померлим. Оскільки, дані, що містяться в лікарському свідоцтві про смерть, узгоджуються з даними приватних документів померлого, з урахуванням того, що останні документи знаходяться у заявника, факт рідства померлого із заявником підтверджено належними документами, то суд знаходить доведеним, що [PERSON], [INFO], громадянин України, дійсно помер [INFO] року у м. Луганськ. Належного документу на підтвердження смерті [PERSON], як це вбачається з наведеного, не має, а тому суд погоджується із заявником, що такий факт може бути підтверджено лише в судовому порядку, відповідно і на підставі ст. ст. 315, 317 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою згідно з якою просила встановити факт, що [PERSON], [INFO], громадянин України помер [INFO] року у м. Севастополь. Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані їй на підтвердження факту смерті батька, не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає їй отримати свідоцтво про смерть. Заявник в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву відповідно до якої підтримує заявлені вимоги та просить розгляд справи провести у її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав. З огляду на особисті документи заявника, її батьками є [PERSON]та [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про смерть виданим Відділом запису актів цивільного стану Гагаринського району м. Севастополя Управління РАЦС м. Севастополя [PERSON], [INFO]помер у м. Севастополь [INFO] року, актовий запис про смерть № 783. Проте, Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовив доньці померлого [PERSON] в проведенні державної реєстрації смерті, пославшись на те, що вказані документи не підтверджують факт смерті, оскільки видані органами, що не визнаються в Україні. Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Оскільки, дані, що містяться в лікарському свідоцтві про смерть, узгоджуються з даними приватних документів померлого, з урахуванням того, що останні документи знаходяться у заявника, факт рідства померлого із заявником підтверджено належними документами, то суд знаходить доведеним, що [PERSON], [INFO], громадянин України помер [INFO] року у м. Севастополь. Належного документу на підтвердження смерті [PERSON], як це вбачається з наведеного, не має, а тому суд погоджується із заявником, що такий факт може бути підтверджено лише в судовому порядку, відповідно і на підставі ст. ст. 315, 317 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою згідно з якою просила встановити факт, що [PERSON], [INFO], громадянин України померла [INFO] у м. Харцизьку Донецької області. Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані їй на підтвердження факту смерті дружини її дядька [PERSON], не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає їй отримати свідоцтво про смерть. [PERSON] подала заяву, за якою заявлені вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав. Так, Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовив [PERSON] в проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], пославшись на те, що документи на підтвердження факту смерті не визнаються в Україні. Суд вважає таку відмову обгрунтованою. Разом з тим, ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. З наданих заявницею документів вбачається, що [PERSON] дійсно померла померла [INFO] у м. Харцизськ Донецької області. З огляду на те, що [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] (див. копію заповіту), суд, з урахуванням наведеного вище, приходить до висновку, що остання дійсно зацікавлена у встановленні даного факту і такий факт можливо встановити лише в судовому порядку. Отже, заява підлягає задоволенню відповідно і на підставі ст. ст. 315, 317 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою згідно з якою просила встановити факт, що [PERSON], [INFO], громадянки України померла [INFO] року у м. Торез, Донецької області. Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані їй на підтвердження факту смерті матері, не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає їй отримати свідоцтво про смерть. Заявник в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву відповідно до якої підтримує заявлені вимоги та просить розгляд справи провести у її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав. З огляду на особисті документи заявника, її батьками є [PERSON]та [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про смерть виданим Торецьким городським відділом записів актів актів громадянського стану [PERSON], [INFO]померла у м. Торез, [INFO] року, актовий запис про смерть № 705. Проте провести державну реєстрацію смерті [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів громадянського стану не має можливості, оскільки наявні у заявника документи не підтверджують факт смерті, оскільки видані органами, що не визнаються в Україні. Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Оскільки, дані, що містяться в лікарському свідоцтві про смерть, узгоджуються з даними приватних документів померлого, з урахуванням того, що останні документи знаходяться у заявника, факт рідства померлого із заявником підтверджено належними документами, то суд знаходить доведеним, що [PERSON], [INFO], громадянки України померла [INFO] року у м. Торез, Донецької області. Належного документу на підтвердження смерті [PERSON], як це вбачається з наведеного, не має, а тому суд погоджується із заявником, що такий факт може бути підтверджено лише в судовому порядку, відповідно і на підставі ст. ст. 315, 317 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою згідно з якою просила встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , громадянки України померла [INFO] у м. Донецьк. Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані їй на підтвердження факту смерті тітки, не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає їй отримати свідоцтво про смерть для подальшого прийняття спадщини. Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву відповідно до якої підтримує заявлені вимоги та просить розгляд справи провести у її відсутність. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином. Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав. Згідно зі свідоцтвом про смерть виданим Буденовським відділом записів актів громадянського стану Донецького міського управління юстиції [PERSON] , [INFO] померла у м. Донецьк, [INFO] , актовий запис про смерть №660. Проте провести державну реєстрацію смерті [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів громадянського стану не має можливості, оскільки наявні у заявника документи не підтверджують факт смерті, оскільки видані органами, що не визнаються в Україні. Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Оскільки, дані, що містяться в лікарському свідоцтві про смерть, узгоджуються з даними приватних документів померлої, з урахуванням того, що останні документи знаходяться у заявника, факт рідства померлої із заявником підтверджено належними документами, то суд знаходить доведеним, що [PERSON] , [INFO] , громадянки України померла [INFO] у м. Донецьк. Належного документу на підтвердження смерті [PERSON] , як це вбачається з наведеного, не має, а тому суд погоджується із заявником, що такий факт може бути підтверджено лише в судовому порядку, відповідно і на підставі ст. ст. 315, 317 ЦПК України.

Outcome: approved