Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки з тих підстав, що [INFO] помер її та відповідача [PERSON] батько, він же є співмешканець [PERSON] - [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно в вигляді земельної ділянки площею 4,6517 га (кадастровий № 2322188600:02:001:0199) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області та земельної ділянки площею 1,5552 га (кадастровий № 2322188600:02:001:0198) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Спадщину, відкриту після смерті батька прийняли на протязі 6-ти місячного строку зі дня її відкриття як позивач так і відповідачі, будучи зареєстрованими на час відкриття спадщини за однією адресою зі спадкодавцем. Однак, позивач вважає, що відповідача [PERSON] , як спадкоємця за законом, необхідно усунути від права на спадкування за законом з тих підстав, що померлий спадкодавець [PERSON] тяжко хворів перед смертю, потребував постійного стороннього догляду та нагляду, значних матеріальних коштів на лікування. Достовірно знаючи про те, що на лікування спадкодавця витрачаються дуже великі кошти, відповідач не цікавився станом його здоров`я, не допомагав спадкодавцеві матеріально. Його опікуванням та матеріальним утриманням займалася лише позивачка. Такими діями, відповідач свідомо позбавив спадкодавця належної допомоги, яка була йому вкрай необхідна. Тому позивач просить суд усунути відповідача [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та визнати за нею право власності на спадкові земельні ділянки. В судове засідання позивачка та її представник- адвокат Заярна М.А. не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, раніше надавали суду заяви, у яких визнали позов у повному обсязі, просили суд розглянути справу за їх відсутності. Представник третьої особи - Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, раніше надавав суду заяву, у якій просив суд у випадку неявки представника банку, розглянути справу за їхньої відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу у загальному позовному провадженні за відсутністю сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області від 03.05.2019 р., [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №570. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.06.1990 р., актовий запис №13, позивачка [PERSON] , була донькою померлого [PERSON] , у свідоцтві про народження позивачки у графі «батько», зазначений « [PERSON] ». З довідки, виданої виконкомом Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області №556 від 19.06.2020 р., вбачається, що померлий [PERSON] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] по день смерті [INFO] . Разом з ним за зазначеною адресою були зареєстровані позивачка [PERSON] (донька померлого), відповідач [PERSON] (син померлого), [PERSON] (співмешканка померлого). Сторони своєчасно не звернулися до Запорізької районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачка була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , за адресою [ADDRESS] по день смерті [INFO] , тобто вона фактично прийняла спадщину після смерті батька. Як вбачається з копії спадкової справи №147/2020 від 18.06.2020 р., після смерті [PERSON] , до Запорізької районної державної нотаріальної контори надійшла претензія кредитора - Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк», у якій зазначено, що [PERSON] свої зобов`язання перед банком не виконав у повному обсязі, у зв`язку із чим, за ним перед банком рахується заборгованість у розмірі 1381,13 грн. Позивачка [PERSON] сплатила заборгованість у сумі 1381,13 грн., яку заборгував її батько, третій особі- Акціонерному Товариству Комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується копією квитанції від 17.11.2020 р. Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1261 ЦПК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.5,6 ст.1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Так, судом згідно позовної заяви було встановлено і даний факт відповідачами не спростовувався, що спадкодавець тяжко хворів, приймав дуже багато ліків. Відповідач [PERSON] достовірно знаючи про те, що на лікування спадкодавця витрачаються дуже великі кошти, не цікавився станом здоров`я, не допомагав матеріально. Такими діями, відповідач свідомо позбавив спадкодавця належної допомоги, яка була йому вкрай необхідна. Крім того, відповідач [PERSON] протягом 5 років не проживав за місцем своєї реєстрації, за адресою: [ADDRESS] , що було визнано відповідачем. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Не пред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмовив позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України. Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 79 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом права власності. За приписами ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно зі ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить спадкоємцям на загальних підставах зі збереженням його цільового призначення. Право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 4,6517 га (кадастровий № 2322188600:02:001:0199) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯК №824765 та Витягом ДЗК №НВ -2307184642020 від 21.02.2020 р, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.08.2020 р.; на земельну ділянку площею 1,5552 га (кадастровий № 2322188600:02:001:0198) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯК №824764 та Витягом ДЗК №НВ -2307184612020 від 21.02.2020 р. Враховуючи викладене,

Outcome: approved