Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, зокрема свідоцтва про право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] від 28 лютого 1997 року виданого на підставі розпорядження від 24 лютого 1997 року №21462 на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначає, що при видачі свідоцтва про право власності на квартиру у ньому було вказано її прізвище згідно паспорта виданого у 1997 році як « [PERSON] », який у зв`язку з його непридатністю для використання було замінено на новий, де зазначено прізвище « [PERSON] ». У відповідь на її звернення до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» з вимогою виправити вказану помилку їй було відмовлено та роз`яснено право на звернення з відповідною вимогою до суду. Таким чином у зв`язку з наявними розбіжностями у правовстановлюючих документах та паспорті заявника вона позбавлена можливості розпоряджатися своєю власністю, тому просить заяву задовольнити. Ухвалою судді від 28 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за вищевказаною заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує та просить суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 28 лютого 1997 року виданого на підставі розпорядження від 24 лютого 1997 року №21462 належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] . На заяву [PERSON] від 30 жовтня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» повідомило листом №1238/07-2 від 03 листопада 2020 року, що бюро здійснено приватизацію квартири [ADDRESS] на підставі довідки з ЖЕКу, довідки з ПАТ «Ощадбанк» та паспорту заявника старого зразка, де вказано прізвище « [PERSON] » у зв`язку з чим бюро помилки не допускало. Згідно листа Тернопільського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області №Т-93/6/6110-20/6110/2493-20 від 09 грудня 2020 року громадянка [PERSON] обміняла паспорт серії [NUMBER] виданий 17 грудня 1997 року Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області в зв`язку із непридатністю паспорта для подальшого використання на паспорт № [NUMBER] виданий 12 травня 2017 року Тернопільським МВ УДМС України в Тернопільській області. 12 травня 2017 року Тернопільським МВ УДМС України в Тернопільській області видано паспорт громадянина України № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Білокриниця, Підгаєцький район, Тернопільська область. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована, як платник податків, в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків 08 квітня 1997 року Тернопільською об`єднаною Державною податковою інспекцією з присвоєнням ідентифікаційного номера - [NUMBER] . 16 травня 2015 року на ім`я [PERSON] , [INFO] видано пенсійне посвідчення серії [NUMBER] Також як вбачається з технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] виготовленого 08 липня 1997 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації остання знаходиться у власності [PERSON] , натомість у графі про отримання технічного паспорту зазначено « [PERSON] ». У свідоцтві про розірвання шлюбу серії [NUMBER] видане 01 червня 1993 року прізвище заявниці присвоєне їй після розірвання шлюбу зазначено « [PERSON] ». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. У відповідності із п.4 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документа знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, будь-якого спору між заявником та заінтересованою особою немає, окрім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України права заявника вільно розпоряджатися своєю власністю, перешкодою чому є невірне зазначення прізвища заявника у свідоцтві про право власності на житло, а тому суд вважає, що слід встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Білокриниця, Підгаєцький район, Тернопільська область, свідоцтва про право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] від 28 лютого 1997 року виданого на підставі розпорядження від 24 лютого 1997 року №21462 виданого на ім`я [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved