Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 9 листопала 2011 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області. Під час шлюбу у них народилася одна дитина [PERSON]. Вказуючи, що подружні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть, їхній шлюб існує лише формально і його збереження суперечить її інтересам, просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити і розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та просить справу розглядати без його участі. Враховуючи, що в підготовче судове засідання учасники судового розгляду не з'явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. За змістом частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до положень частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З матеріалів справи видно, що сторони з 9 листопада 2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис за № 235 (а.с. 8). Під час шлюбу у них народилася одна дитина: дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Дитина проживає з позивачем (а.с. 10). Судом встановлено, що позивач та відповідач подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 352 грн 40 коп.; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 352 грн 40 коп. На підставі викладеного, статей 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved