Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] в розмірі ј від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказала, що станом на сьогоднішній день між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання доньки. Фактично весь тягар по утриманню дитини повністю покладений на неї. Ухвалою Рівненського міського суду від 10 липня 2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження, з повідомленням (викликом) сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідач, у встановлений судом строк подав до суду відзив, з якого вбачається, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі відповідно до закону. Представник позивача в судовому засіданні просив позовні вимоги задоволити, відповідно до уточненої заяви, поданої її довірителькою 09.01.2019 року. Представник відповідача в судовому засіданні погодився з уточненими позовними вимогами та не заперечив проти стягнення з його довірителя аліментів в розмірі ј від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Суд, заслухавши позицію сторін, проаналізувавши докази по справі прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони 28 вересня 2013 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 1437. Від шлюбу у них народилася донька, [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.1\~ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів, може визначити їх розмір у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України: за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно ч. 2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На виконання вимог ухвали суду від 21 серпня 2019 року Держприкордонслужба надала суду інформацію щодо перетину державного кордону України [PERSON] з якої вбачається, що останній перетинає кордон України, що підтверджує твердження позивачки проте, що відповідач працює за кордоном. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, майновий стан відповідача, те, що відповідач фізично здоровою особою та може виконувати обов`язок по утриманню дитини, інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, які потребують опіки та піклування або стороннього догляду у відповідача не має, однак в судовому засіданні не здобуто доказів того, що відповідач має достатній заробіток та витрати, що перевищують його заробіток (дохід), а позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини, які є предметом доказування у даній справі. Водночас, суд враховує, що відповідач є фізично здоровою особою та може виконувати обов`язок по утриманню дитини та сплачувати аліменти, розмір яких забезпечував би необхідний життєвий процес та розвиток дитини. Крім того, в судовому засіданні представник відповідача уточнені позовні вимоги визнав та погоджується, щоб з його довірителя стягувалися аліменти в розмірі ј від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна,грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, оцінивши в сукупності встановлені по справі обставини, з врахуванням віку неповнолітньої дитини та потреб для забезпечення її здоров`я та гармонійного розвитку, враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків, тобто в рівних частках як на відповідача, так і на позивача, враховуючи прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, беручи до уваги те, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі ј від його заробітку (доходу), щомісячно, приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає доцільним стягнути аліменти із відповідача на утримання дитини в розмірі ј від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати розумності та справедливості та буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч.1\~ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Згідно до п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнена від сплати судового збору. Відповідно до статті 141 ЦПК України\~з відповідача належить стягнути в дохід держави судові витрати на сплату судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved