Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між нею та відповідачем 26.11.2011 року у Відділі ЗАЦС Щербинівського району, Управління ЗАЦС Краснодарського краю Російської Федерації було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №285. Від шлюбу подружжя має одну дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою і після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею. Шлюбні відносини між подружжям припинені з 2016 р. із за сварок та суперечок, які виникали з обоюдної вини, поновлювати шлюбні стосунки подружжя не бажає. Крім того позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позовна заява надійшла до суду 06.03.2018 року. Справа підсудна Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області, тому ухвалою від 12.03.2018 року було відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 12.03.2018 року доручено компетентному суду Російської Федерації вручити [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження по справі, копію позовної заяви з доданими до неї документами, викликати та допитати його у якості відповідача по справі по суті заявлених вимог. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність, позов підтримує і просить його задовольнити. Крім того, позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач до суду не прибув, 20.09.2018 року з Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області надійшли матеріали щодо результатів виконання доручення. Так, згідно матеріалів окремого доручення допитаний Щербинівським районним судом Краснодарського краю відповідач [PERSON] вказав, що на розірвання шлюбу згоден та вважає можливим проводити розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вище викладеного, враховуючи відсутність обґрунтованого сумніву у визнанні обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам дитини, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, а в заяві поданій до суду зазначила, що бажає залишити шлюбне прізвище, то його необхідно залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved