Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем 22 січня 2006 року. Позовна заява мотивована тим, що 22 січня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 88. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, а збереження сім'ї стало неможливим, оскільки протягом останнього року сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Як наслідок з лютого 2014 року проживання позивача однією сімєю із відповідачем було фактично припинено, сторони не підтримують подружніх стосунків. За час спільного проживання позивач переконалася, що у них з відповідачем немає спільних інтересів, вони не мають бажання бути разом та живуть кожен своїм життям, спільне господарство сторонами разом не ведеться. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам, оскільки відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина, що негативно впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй та позивачу душевні страждання. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу просила змінити її прізвище на дошлюбне «Заремблюк». Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 22 січня 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 88 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 011043, виданого 22 січня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 311548, виданого повторно 04 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 4). Сімейне життя у сторін не склалось, а збереження сім'ї стало неможливим, оскільки протягом останнього року сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Як наслідок з лютого 2014 року проживання позивача однією сімєю із відповідачем було фактично припинено, сторони не підтримують подружніх стосунків, вони не мають бажання бути разом та живуть кожен своїм життям, спільне господарство сторонами разом не ведеться. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам, оскільки відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина, що негативно впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй та позивачу душевні страждання. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може предявити один із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та визнання відповідачем предявленого позову суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оскільки позивач виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище «Заремблюк», при реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача слід зазначити «Заремблюк». З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved