Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 02 жовтня 1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Шепетівським міськвідділом реєстрації актів громадського стану Хмельницької області. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось. На протязі останнього року в сім'ї постійно виникають конфлікти, які призводять до розладу шлюбу та унеможливлюють подальше спільне проживання. Відповідач не здійснює матеріальне утримання сім'ї, що відображається на їхніх стосунках. Примирення між ними неможливе. Подальше спільне життя позивача та відповідача як подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Шлюб носить формальний характер, а тому позивач просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON], позов підтримала та просила його задовольнити, підтвердила обставини, що викладені у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач, [PERSON], позов визнав проти задоволення не заперечував. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч. 2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі від 02 жовтня 1999 року, зареєстрованому Шепетівським міськвідділом реєстрації актів громадського стану Хмельницької області за актовим записом № 307. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 15 травня 2001 року за актовим записом №145 та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 17 травня 2012 року за актовим записом №212. З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що сторони на даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, внаслідок чого почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Факт окремого проживання позивача та відповідача, відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає примирення сторін неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved