Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про його виселення з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (далі - Будинок),- та про вселення позивачки до зазначеного будинку. При цьому позивачка посилалася на те, що відповідач, який є її онуком, у вересні 2010 року самоуправно вселився у належний їй Будинок. Деякий час вони проживали разом, а через шість місяців онук виселив її до свого батька (її сина) під приводом проведення ремонту у Будинку. Після цього до Будинку повернутися їй не дозволив, замінив замок на вхідних дверях, викинув усі її особисті речі. Наразі вона проживає у сусідньому будинку, який належить сторонній особі. Онук категорично відмовляється виселятися, хоча може проживати у квартирі за місцем своєї реєстрації разом з батьком, або у матері своєї дружини, яка одна живе у власному трикімнатному будинку. Відповідач, який є працівником міліції, у грудні 2013 року побив її у дворі Будинку, постійно залякує, тримає собак бійцівської породи, залякав також сусідів, погрожуючи усіх постріляти. Відповідач позов визнав в частині вимоги про вселення позивачки, в іншій частині позов не визнав, пояснивши, що у вересні 2010 року він вселився у Будинок за згодою відповідачки, яка є його бабусею. Вона згодом переселилася до свого сина (його батька), а потім до сусіда по вулиці, який нещодавно помер. Він зробив ремонт у Будинку, уклав з відповідачкою спадковий договір, який у минулому році був розірваний за рішенням суду. У Будинку він проживає з дружиною і малолітньою дитиною, йому нікуди виселятися. До батька або до тещі він переселятися не хоче. Судом досліджені надані сторонами докази, встановлено обставини справи, відповідно до яких визначені правовідносини. Відповідач визнав те, що власником Будинку є позивачка, а він проживає в ньому без реєстрації. Також відповідач визнав те, що позивачка наразі проживає у сусідньому будинку, який їй не належить. Свідоцтвом про право власності на 1/2 частину Будинку та свідоцтвом про право на спадщину за законом на 1/2 частину Будинку підтверджується те, що єдиним власником Будинку є позивачка (а.с. 4-5). Зареєстрованим місцем проживання позивачки є спірний Будинок (а.с.3). Актами від 25.11.2013 року та від 09.01.2014 р. підтверджується те, що відповідач проживає у Будинку з 2010 року без реєстрації (а.с. 9, 22). Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.3 ст. 60 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 04.09.2013 р. у справі № 2/616/164/13 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання спадкового договору від 25.09.2010 р., укладеного між сторонами (а.с. 17-21). Предметом зазначеного спадкового договору був спірний Будинок. При розгляді тієї цивільної справи було встановлено, що [PERSON] не виконував умови спадкового договору. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За встановлених обставин, з урахуванням визнання відповідачем вимоги щодо вселення позивача, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України підлягає задоволенню вимога про вселення [PERSON] у належний їй на праві власності Будинок. Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідач не надав доказів, які б спростовували докази, надані позивачем, та підтверджували його право на проживання у Будинку. З урахуванням наведеного позов підлягає задоволенню і в частині вимоги про виселення відповідача, так як внаслідок його проживання у Будинку без будь-яких правових підстав та усупереч волі власника Будинку, вчинення ним дій, що унеможливлюють користування позивачкою належним їй майном (Будинком), порушується право [PERSON] на користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 88 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] понесені нею судові витрати.

Outcome: approved