Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який був між ними розірваний у судовому порядку згідно рішення Славутського міськрайонного суду. Від шлюбу та спільного проживання сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає із відповідачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка вказує, що відповідач ще до розірвання шлюбу перестав приймати участь у вихованні сина, фактично весь час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, не піклувався та не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не цікавиться та не цікавиться навчанням сина, взагалі не проявляє батьківську турботу про сина, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток їх спільного сина. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надав і не надає по цей час, має заборгованість по сплаті аліментів більше ніж 85 000 грн., а тому весь тягар по матеріальному утриманню сина покладений лише на позивачку. У зв`язку з тим, що відповідач не піклується з сином, не проявляє щодо сина ніякої щонайменшої батьківської турботи, не цікавиться розвитком та вихованням сина, тобто фактично ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню сина, а тому за таких умов, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] . Позивачка [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області Мушинська Л.П. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , як і заявлений [PERSON] позов. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та знаходить його таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються нормами ст. 150 та п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Розглядаючи спір, суд переслідує мету докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, оскільки батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини, за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимальним урахуванням інтересів дитини. Судом об`єктивно встановлено, що позивачка є матір`ю малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про його народження Серії [NUMBER] від 22.05.2009 року. Син [PERSON] проживає разом з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні, що підтверджується висновком органу опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради № 04-31/663 від 16.06.2020 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.08.2011 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Згідно довідки №56 від 12.03.2020 року виданої НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів, гімназія» №5 про участь батьків [PERSON] у шкільному житті відповідач [PERSON] протягом усього періоду навчання жодного разу не з`явився до школи, не телефонував і не цікавився успіхами сина, батьківській збори не відвідував. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 07.08.2020 року №41029 відповідач [PERSON] станом на 01.06.2018 року має заборгованість в сумі 31059, 89 грн. Отже, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків: не турбується про здоров`я, фізичний і духовний розвиток дитини, її вихованням та підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею належної освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, доводять ухилення відповідача від виховання дитини. Така поведінка відповідача щодо дитини фактично є усвідомленим нехтуванням батьківськими обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що перешкод для спілкування відповідача з сином не було. Відповідач не виявляв і не виявляє бажання бачитися з сином, дбати про його духовний і фізичний розвиток. Орган опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків має місце тоді коли відповідач взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, а зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною, що є необхідним для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині необхідного доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved