overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просила суд винести рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON]. Свої вимоги мотивувала тим, що із [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, який укладався у Крюківському відділі РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 24.03.2005 року. Від спільного життя з відповідачем вони мають доньку, [PERSON], [INFO]. Шлюбно - сімейні відносини з [PERSON] вони припинили з травня 2017 року, з тої причини, що відповідач зловживає спиртним. На ґрунті цього між ними виникають сварки, під час яких він ображав її. Така поведінка відповідача негативно впливала на виховання та здоров'я дитини. Жити разом з таким чоловіком вона не змогла і тому вони стали проживати окремо. На її зауваження, відповідач не зважає, змінюватися не бажає. З цього часу вони ведуть окреме домашнє господарство, у них окремий бюджет. Їх сім'я розпалась і вона прийшла до твердого переконання про те, що їм необхідно розірвати шлюб, в зв'язку з чим вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала у повному обсязі з підстав, що зазначені в ньому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне: Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 24 березня 2005 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №105, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане 24.03.2005 року. Від вказаного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 01.07.2005 року. Сторони шлюбних відносин не підтримують з травня 2017 року, з цього часу проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у зв'язку із різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просила суд винести рішення яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON] та місце проживання дитини [PERSON], [INFO] визначити із нею. Свої вимоги мотивувала тим, що 26.12.2008 року вона та [PERSON] уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 266. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Їх шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені по причині різних поглядів на сімейне життя і різних характерів, внаслідок чого були втрачені почуття взаємної любові та поваги. На даний момент вони з відповідачем проживають окремо. Син [PERSON] залишився проживати разом із нею. Спору про поділ майна між ними немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала у повному обсязі з підстав, що зазначені в ньому. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з позивачкою. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши представлені докази по справі, встановив наступне. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 26 грудня 2008 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №613, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], яке видане 26 грудня 2008 року. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 24 квітня 2009 року. Сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у зв'язку із різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Сторонами досягнуто згоди по питанню щодо місця проживання їх малолітньої дитини з позивачкою і суд вважає це правильним і таким , що відповідає інтересам дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просила суд винести рішення яким стягнути з [PERSON] аліменти по 1/4 частині з усіх видів його заробітку щомісячно, на сина [PERSON] [INFO], на її користь до повноліття дитини та стягнути з [PERSON] понесені нею витрати в зв»язку зі звернення до адвоката в сумі 200 грн.. Свої вимоги мотивувала тим, що з [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, який вони уклали, 20.09.1986 року у Кременчуцькому Палаці Шлюбів. Від спільного життя з відповідачем мають сина, [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними не розірвано. Проживають разом, але відповідач не надає їй достатніх коштів на утримання та виховання дитини. Цим самим він ставить сім'ю у тяжке матеріальне становище. Вона бажає отримувати з нього аліменти на у тримання сина за рішенням суду. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, хоча завчасно направила до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримала та просила справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, хоча завчасно направив до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.09.1986 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 20.09.1986 року Палацом шлюбів м. Кременчука Полтавської області. Від вищезазначеного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 01 квітня 1999 року Павлівською сільською радою Світловодського району Кіровоградської області, де зазначено, що батьком [PERSON] є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, відповідно до ст. 187 Сімейного кодексу України відповідач за власною ініціативою аліменти не виплачує, в порядку ст..188 Сімейного Кодексу України від обов'язку утримувати сина [PERSON] не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст. 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обов'язку [PERSON] піклуватися про свою дитину. Таким чином, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи встановлені судом обставини справи, вимоги ст..182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача, відповідно до ст..ст.84, 88 ЦПК України на користь держави необхідно стягнути судовий збір та на користь позивачки сплачені витрати за надання правової допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що з 11 серпня 2007 року вона перебуває шлюбі з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу у них є син [PERSON], [INFO]. З серпня місяця 2015 року її чоловік проживає окремо. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомоги на утримання дитини надає у різних сумах, а тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом про стягнення аліментів за рішенням суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, що зазначені в позові та суду пояснила, що дійсно з грудня 2015 року з відповідачем проживають окремо та дитина проживає з нею. Відповідач допомогу на утримання дитини надає у добровільному порядку, однак у різних сумах, а тому бажає, щоб аліменти на утримання дитини стягувались з відповідача за рішенням суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, при цьому пояснив, що допомогу на утримання дитини він надає у добровільному порядку, однак не заперечує, щоб аліменти стягувались за рішенням суду. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши представлені докази, суд встановив наступне. Як достовірно встановлено в судовому засіданні сторони з 11 серпня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції 11.08.2007 року. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 13 вересня 2010 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, де зазначено, що батьком [PERSON] є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. З грудня 2015 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, при цьому малолітня дитина сторін проживає з матір'ю - позивачкою по справі. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, відповідач в порядку ст..188 Сімейного Кодексу України від обов'язку утримувати сина [PERSON] не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст. 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Таким чином, виходячи з інтересів малолітньої дитини, враховуючи встановлені судом обставини справи, вимоги ст..182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] року є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просила суд винести рішення, яким стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що у них з відповідачем є спільна дитини - дочка [PERSON], [INFO]. 07 червня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 18.10.2016 року було розірвано. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомоги на утримання дитини не надає, а тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом про стягнення аліментів за рішенням суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, що зазначені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши представлені докази, суд встановив наступне. Як достовірно встановлено в судовому засіданні сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 18 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили 08.11.2016 року. Сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого повторно 17 жовтня 2013 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, де зазначено, що батьком [PERSON] є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Малолітня дитина проживає з матір'ю - позивачкою по справі та знаходяться на її утриманні, що сторонами по справі не заперечується, а відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої дитини не надає. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, відповідач в порядку ст..188 Сімейного Кодексу України від обов'язку утримувати дочки [PERSON] не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст. 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ненадання матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини є порушенням обов'язку [PERSON] піклуватися про свою дитину. Таким чином, виходячи з інтересів малолітньої дитини, враховуючи встановлені судом обставини справи, вимоги ст..182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача, відповідно до ст.. 88 ЦПК України на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої, просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем [PERSON] [INFO], зареєстрований 08 грудня 2014 року виконавчим комітету Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 21. В обгрунтування позову вказала, що 08.12.2014 року вона з відповідачем уклала шлюб. Спільних дітей з відповідачем у них не має. Сімейне життя з відповідачем у них не склалося, з 2015 року вони спільно не проживають та ведуть окремо господарство. Фактично сімейні відносини вони не підтримують. Збереження сім'ї не можливе та суперечить їхнім інтересам. В судове засідання позивач не зявилася, але завчасно надала суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, але завчасно надав суду заяви про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»,\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої, просила суд постановити рішення, яким стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], 23.04.2007 року, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення ними повноліття, а також стягнути на її користь 400 грн. витрат на правову допомогу. В судове засідання позивач не зявилася, але завчасно надала суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, але завчасно надав суду заяви про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»,\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої, просила суд постановити рішення, яким стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.03.2008 року. Від спільного життя у них народилася донька [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживає на даний час з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання їхньої доньки матеріальну допомогу не надає, а тому вона змушена звернутися з позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилися, але завчасно надали суду заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, але завчасно надав суду заяви про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»,\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої, просила суд постановити рішення, яким стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи із дня предявлення позову на період навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років. В обгрунтування заяви зазначила, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 1997 року. Шлюб було розірвано 26.10.1999 року. під час шлюбу 06.10.1998 року у них народилася донька - [PERSON]. 06.10.2016 року [PERSON] виповнилося вісімнадцять років, але остання продовжує навчатися у Держаному економіко-технологічному університеті транспорту. У зв'явзку з навчанням [PERSON] потребу матеіральної допомоги, а відповідачв добровільномо порядку допомоги не надає. В судове засідання позивач та третя особа не зявились, але завчасно надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, судові витрати просила покласти на позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, але завчасно надав суду заяви про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»,\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved