Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 29.11.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кремінського районного управління юстиції Луганської області (актовий запис № 181). Позов мотивує тим, що хоча вони мають спільну дитину [PERSON] , однак спільне життя із відповідачем не склалося, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, і шлюбні відносини припинені, відповідач у добровільному порядку шлюб розривати не бажає. Вона не бажає примирення. На підставі вищевказаного просить розірвати шлюб та залишити післяшлюбне прізвище. Ухвалою суду від 25.09.2019 р. призначено справу до розгляду з призначенням підготовчого засідання та викликом сторін. 10.10.2019 р. за копотанням відповідача ухвалою суду надано сторонам строк для примирення та зупинено провадження у справі. 12.11.2019 р. поновлено провадження у справі із призначенням справи до розгляду по суті. Інших процесуальних дій не вчинялося. Позивач [PERSON] у підготовчому засіданні уточнила позовні вимоги та просила лише розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, будучи належно повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, подала до суду письмову заяву 21.10.2019 р. (а.с. 27) про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що на примирення не згідна та просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, 12.12.2019 р. подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що заперечує щодо розірвання шлюбу та бажає його зберегти. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кремінського районного управління юстиції Луганської області, про що свідчить Свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане 29 листопада 2003 року, актовий запис № 181 року (а.с. 10). Під час подружнього життя сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с.11). Відповідно до поданого позову, суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у сімейних правовідносинах та предметом спору є право на вільне перебування у шлюбі, вважаючи за необхідне розірвати шлюб, з підстав, вказаних у позові, позивач звернулася до суду. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, при цьому наданий строк для примирення не був дієвим. Суд зазначає, що зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що йдеться у ст. 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» у ч. 1 підпункту «с» - «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. За таких обставин, примушування до перебування у шлюбі одного з подружжя, який проти цього заперечує, буде порушувати його законні права та інтереси і суперечити вимогам закону, в зв`язку із чим суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо питання про право іменуватися післяшлюбним прізвищем, суд зазначає, що у відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, а відтак, позивачка не позбавлена права і надалі іменуватися післяшлюбним прізвищем, та зміна останнього можлива лише за її згоди, з огляду на що, суд не вбачає порушення такого права. Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції № 0.0.1455752005.1 від 05.09.2019 року, [PERSON] сплатила через АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 768,40 грн. А відтак, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки сплаченого судового збору, що становить 768,40 грн. Враховуючи викладене, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved