Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться в с. Бахів Ковельського району по вул. Л.Українки, 11А. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що вона є співвласником, а фактично одноосібним власником вказаного будинку, в якому вона зареєстрована та проживає. Відповідач (її племінник) в будинку не проживає з моменту реєстрації більше 10 років. З зазначеного часу інтересу до вказаного будинку не проявляв, витрат, повязаних з оплатою комунальних послуг чи з обслуговуванням будинку не ніс. Вона неодноразово зверталась до відповідача з усним проханням в добровільному порядку та протягом розумного строку здійснити зняття з реєстрації за вказаною адресою. Однак, жодних дій, спрямованих на зняття з реєстраційного обліку ним не здійснено. Своїми діями відповідач ставить її у тяжке матеріальне становище. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснивши, що дійсно не проживає за вказаною адресою біля 8 років. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що згідно заповіту, посвідченого секретарем Дубівської сільської ради Ковельського району [PERSON] 19.10.2011 року, [PERSON] заповіла своїй дочці [PERSON], все її майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, зокрема, житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Бахів Ковельського району по вул. Л.Українки, 11А. Мати позивачки, [PERSON], 13.03.2014 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 153463. Відповідач будучи племінником позивачки вселений в дане помешкання як член сімї останньої. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом і втрачають таке право у разі відстуності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або Законом. Із пояснень сторін встановлено, що відповідач не проживає в житлі набагато більше терміну, визначеного ч. 2 ст. 405 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність відповідача в житловому будинку позивачки, який належить їй на праві приватної власності, без поважних причин понад один рік за місцем реєстрації, що є підставою для втрати права на користування цим житлом. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved