Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02 березня 2006 року був зареєстрований шлюб з [PERSON] 04 квітня 2006 року у них народився син [PERSON], про що 11.04.2006 року Відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції видано свідоцтво серії I-ГЮ №026208. Рішенням Рівненського міського суду від 20 серпня 2013 року шлюб між ними було розірвано, син залишився проживати з матір'ю. З моменту розлучення і по сьогоднішній день тягар по утриманню сина покладений фактично позивача. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказав, що він є інвалідом III групи внаслідок загального захворювання та отримує пенсію, тому погоджується сплачувати аліменти в розмірі ? частки усіх видів доходу. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, позивач та відповідач перебували у шлюбі. За час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачем. Відповідач на даний час матеріальної допомоги на утримання сина не надає, син знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Як встановлено в судовому засіданні відповідач на даний час не працює, є інвалідом III групи загального захворювання, інших утриманців не має. Відповідно до ч.2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.\~141 СК України), суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів із відповідача в розмірі 800 гривень, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.\~ Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial