Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO], зі спадкодавцем [PERSON], померлою 19 жовтня 2014 року в селі Коробочкине Чугуївського району Харківської області, однією сімєю з 2008 року по день її смерті 19 жовтня 2014 року. Визнати [PERSON], [INFO], спадкоємцем четвертої черги за законом, після смерті [PERSON], померлої 19 жовтня 2014 року в селі Коробочкине Чугуївського району Харківської області. Визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] право власності на земельну ділянку площею 3,68 гектарів, кадастровий №6325484000:02:000:0116, розташовану на території Коробочкинської селищної ради, Чугуївського району Харківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР № 080821, виданого 27 грудня 2002 року на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 10 грудня 2002 року №333 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №335, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 19 жовтня 2014 року в селі Коробочкине Чугуївського району Харківської області. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що вона з 2008 року постійно проживала разом з [PERSON]. Вони вели спільний побут, користувалися речами один одного, меблями, посудом, які там знаходились, доглядали будинок, прибирали двір, частково робили ремонт, нами спільно сплачувалося за комунальні послуги. З того часу, як [PERSON] почала проживати разом зі Позивачкою, та вважала її своєю бабусею, вона ставилася до неї як до онуки. 19 жовтня 2014 року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки. Позивач [PERSON] приймала участь в похованні [PERSON] та на момент її смерті була зареєстрована та постійно проживала разом з нею, піклуючись про неї. Відповідачі по справі є батьками Позивача, які хоча і були зареєстровані за адресою: [INFO], але в період, відведений для прийняття спадщини, не виявили бажання її прийняти та в майбутньому не збираються претендувати на спадщину. Інших спадкоємців у померлої немає. Позивач прийняла спадщину, так як на момент смерті [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала разом з нею. У видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Позивачу було відмовлено через необхідність встановлення факту проживання Позивача разом зі спадкодавцем однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини та визнання Позивача спадкоємцем четвертої черги в судовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити (а.с. 27). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином і своєчасно про час і місце розгляду справи, від них надійшли заяви про слухання справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. 31,32). Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності \~не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач, [PERSON], з 2008 року постійно проживала разом з [PERSON] в будинку, розташованому за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Коробочкине, вул. Шевченка, буд. 99. Вони вели спільний побут, користувалися речами один одного, меблями, посудом, які там знаходились, доглядали будинок, прибирали двір, частково робили ремонт, нами спільно сплачувалося за комунальні послуги, вони купляли речі та майно для сумісного користування, мали спільне дозвілля, несли спільні витрати. З того часу, як [PERSON] почала проживати разом з Позивачем, та вважала її своєю бабусею, вона ставилася до неї як до онуки. Таким чином, Позивач разом зі спадкодавцем вважали себе онукою та бабусею, проживали разом, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. 19 жовтня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №472208, виданим 21 жовтня 2014 року, місце реєстрації Виконавчий комітет Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 3,68 гектарів, кадастровий №6325484000:02:000:0116, розташованої на території Коробочкинської селищної ради, Чугуївського району Харківської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON]на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР №080821, виданого 27 грудня 2002 року на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації від 10 грудня 2002 року №333 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №335 (а.с. 9). Позивач [PERSON] приймала участь в похованні [PERSON] та на момент її смерті була зареєстрована та постійно проживала разом з нею, піклуючись про неї, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 10). Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини. Кваліфікуючою ознакою віднесення осіб до четвертої черги спадкоємців є їхнє проживання однією сімєю зі спадкодавцем. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачається, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідачі по справі є батьками Позивача, які хоча і були зареєстровані за адресою: [INFO], але в період, відведений для прийняття спадщини, не виявили бажання її прийняти та в майбутньому не збираються претендувати на спадщину. Інших спадкоємців у померлої немає. Позивач прийняла спадщину, так як на момент смерті [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала разом з нею за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Коробочкине, вул. Шевченка, буд. 99, доглядала її до смерті та здійснила її поховання за власні кошти. У видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] Позивачу було відмовлено через необхідність встановлення факту проживання Позивача разом зі спадкодавцем однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини та визнання Позивача спадкоємцем четвертої черги в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved