Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0965 га з кадастровим номером 5310900000:50:003:0336 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по вулиці Троїцькій, 51 в м.Миргороді Полтавської області. В позові посилається на те, що 17 травня 2005 року [PERSON] міською радою був виданий державний акт серія ПЛ № 222031 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0991 га, яка розташована по вулиці Троїцька, 51 в м.Миргороді, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд. У 2015 році позивачем було замовлено комплекс робіт, щодо розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При обмірі ділянки було встановлено розбіжність фактичної площі земельної ділянки (0,0965 га) та площею, зазначеною в державному акті серія ПЛ № 222031 (0,0991га). З метою проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0965 га (кадастровий номер 5310900000:50:003:0336), що розташована по вулиці Троїцькій, 51 в м.Миргороді Полтавської області, вона звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету [PERSON] міської ради. 02 червня 2016 року в державній реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку їй було відмовлено у звязку з розбіжностями в поданих документах і вона звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 січня 2018 року постановлено розгляд справи даної проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] міська рада Полтавської області правом на подачу відзиву на позов не скористалася. Третя особа Відділ реєстрації прав на нерухоме майно [PERSON] міської ради Полтавської області до суду подав заяву, в якій заперечень проти позову [PERSON] не висловив (а.с. 42). Інших пояснень третьою особою надано не було. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а право власності набувається в порядку, встановленому законом. Встановлено, що 17 травня 2005 року [PERSON] міською радою був виданий державний акт серія ПЛ № 222031 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0991 га, яка розташована по вулиці Троїцька, 51 в м.Миргороді, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд, кадастровий номер 5310900000:50:005:0003 (а.с.11). З метою подальшої реєстрації права власності на земельні ділянки позивачем було замовлено комплекс робіт щодо розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі. Виконавцем робіт з виготовлення технічної документації було здійснено обмір земельної ділянки. За результатами обміру було встановлено, що площа земельної ділянки зменшилась і становить 0,0965 га, що не відповідає відомостям, що містяться в державному акті серія ПЛ №222031 від 17.05.2005 року (а.с.11). Позивач не змогла здійснити державну реєстрацію земельної ділянки, оскільки при зверненні до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету [PERSON] міської ради для оформлення документів на право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Троїцька, 51, з'ясувалося, що є розбіжності в площі земельної ділянки, яка фігурує в кадастрових документах (площа 0,0965 га) та в державному акті (0,0991 га), та є розбіжності в кадастровому номері земельної ділянки в кадастрових документах, де вказаний кадастровий 5310900000:50:003:0336, та в державному акті, де вказаний кадастровий номер 5310900000:50:005:0003, що підтверджується Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 02 червня 2016 року №29875110 (а.с.12) Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється в т.ч. шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Як вбачається з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 02 червня 2016 року №29875110 відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ5302564482015 від 06.05.2015 року, виданого державним кадастровим реєстратором Управління Держземагентства у Миргородському районі Полтавської області [PERSON], земельна ділянка з кадастровим номером 5310900000:50:003:0336 площею 0,0965 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Троїцька, 51, належить позивачу, [PERSON], на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №222031, що виданий на підставі рішення №389 від 23.04.1997 р. виконкому [PERSON] міської ради Полтавської області. Таким чином позивач, [PERSON] на законних підставах набула право власності на вказану земельну ділянку, але в зв'язку з розбіжностями у витягу з Державного земельного кадастру та правовстановлюючого документу на земельну ділянку, що виникли в зв'язку з визначенням площі земельної ділянки в натурі, не може зареєструвати своє право власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права. Оскільки вищезазначені обставини перешкоджають позивачу оформити право власності на майно в позасудовому порядку, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Оскільки позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved