Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки і стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач [PERSON] є матір'ю позивача та матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], але фактично вихованням дитини вона не займається, матеріально дитину не забезпечує, не піклуються про її фізичний та духовний розвиток. Малолітня [PERSON] проживає разом з нею, вона виховує дитину, взяті на себе обов'язки виконує сумлінно. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та призначити її [PERSON] опікуном над малолітньою [PERSON], та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, проте позивач [PERSON] надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи належним чином була повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надала. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження, виданого 28 липня 2009 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] є матір'ю - [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації народжень 28 липня 2009 року зроблено відповідний запис № 927. Згідно картки платників податків, [PERSON], [INFO], отримала номер облікової картки платника податків - [NUMBER], який зареєстровано у Державному реєстрі 26 грудня 2014 року. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 29 червня 1991 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 червня 1991 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 461. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON]. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини - [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 23 червня 1994 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 23 червня 1994 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 424. Прізвище після розірвання шлюбу - [PERSON]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2008 року, [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Передано [PERSON], [INFO] під опіку бабусі - [PERSON], яка проживає: [ADDRESS] Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] на утримання якої буде знаходиться неповнолітня [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно довідки від 20 липня 2009 року виданої Шевченківською районною адміністрацією, [PERSON], [INFO] має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Перебуває на первинному обліку у службі у справах дітей Шевченківської районної державної адміністрації Запорізької міської ради з 20 лютого 2009 року. Відповідно до довідки характеристики від 17 серпня 2016 року, [PERSON], [INFO] проживає в селищі Михайлівка з березня 2015 року.на час обстеження за місцем проживання не знаходилися. Зі слів сусідки [PERSON], яка проживає за адресою [ADDRESS], [PERSON] за час проживання на території Михайлівської селищної ради зарекомендувала себе незадовільно. Веде аморальний спосіб життя. Постійного місця роботи не має. Зловживає спиртними напоями. В стані алкогольного сп'яніння вчиняє сварки з старшою дочкою [PERSON], [INFO]. По відношенню до старшої дочки [PERSON], [PERSON] була позбавлена батьківських прав. Вихованням дочки [PERSON], [INFO] не займається. За місцем прописки проживає періодично. За місцем проживання [PERSON] сусідка бачила тиждень тому. Згідно довідки характеристики, [PERSON], [INFO] є ученицею 1-А класу КЗ «Михайлівський НВК «30Ш І-ІІІ ступенів-гімназії» імені Героя Радянського Союзу I.A. Найдьонова. [PERSON] навчається в НВК з 1 вересня 2016 року за час навчання зарекомендувала себе як старанна учениця. Має навчальні досягнення достатнього рівня, але навчається не в повну міру своїх можливостей. Катерина має непогану зорову й слухову пам'ять, непогано запам'ятовує програмовий матеріал. Виявляє логічне мислення. Читає складовим способом. На уроках працює, але не завжди активно. Мас добрий загальний розвиток. До виконання класних доручень завжди ставиться відповідально. Дівчинка весела, самостійна, дисциплінована, але трішки сором'язлива. В стосунках з однокласниками товариська. [PERSON] приділяє достатньою увагу навчанню та вихованню дитини. Згідно довідки характеристики від 28 жовтня 2016 року, [PERSON], [INFO], проживає в селищі Михайлівка з березня 2015 року. За свідченням сусідів [PERSON] за час проживання на території Михайлівської селищної ради зарекомендувала себе позитивно. Відповідальна, доброзичлива, товариська, ввічлива. Не веде аморальний спосіб життя, спиртними напоями не зловживає. [PERSON] не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, є матір'ю - одиначкою, сама виховує дочку [PERSON], [INFO]. Займається вихованням своєї молодшої сестри [PERSON], [INFO], мати, якої [PERSON] веде аморальний спосіб життя та вихованням дочки не займається. [PERSON] приводів до правоохоронних органів не мала. Згідно договору купівлі-продажу від 21 березня 2015 року, [PERSON] передала у власність [PERSON] та [PERSON] право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами [ADDRESS] Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], [INFO], депутатом Михайлівської селищної ради [PERSON], проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS] [PERSON] проживає у будинку загальною площею 45,22м.кв. який належить їй та її молодшій сестрі [PERSON], [INFO] в рівних долях. В будинку також прописані та проживають дочка [PERSON] - [PERSON], [INFO], сестра [PERSON] - [PERSON], [INFO]. Будинок саманний з пічним опаленням без зручностей. Будинок складається з чотирьох кімнат та кухні. Потребує ремонту пічне опалення. На момент обстеження паливо не заготовлено. Город біля будинку не обробляється. У будинку прибрано, є продукти харчування. Окрема кімната обладнана для [PERSON], в кімнаті є диван та стіл. У дворі є будівля літньої кухні. [PERSON] є матір'ю одиначкою, не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. На час обстеження отримує допомогу по народженню дитини в розмірі 860 грн. щомісячно. До липня 2016 року отримувала допомогу як мати одиначка у розмірі 746,78 грн. підсобного господарства не має. [PERSON] - [PERSON] на час обстеження за місцем проживання не знаходилась. Зі слів сусідки [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], [PERSON] веде аморальний спосіб життя. Постійного місця роботи не має. Зловживає спиртними напоями. Вихованням дочки [PERSON], [INFO] не займається. За місцем прописки проживає періодично. Згідно висновку про стан здоров'я [PERSON], виданого 3 листопада 2016 року поліклінічним відділенням Територіального медичного об'єднання Михайлівського району Запорізької області [PERSON], [INFO] є здоровою. Згідно висновку про стан здоров'я [PERSON] виданого 3 листопада 2016 року поліклінічним відділенням Територіального медичного об'єднання Михайлівського району Запорізької області, є здоровою. Відповідно до довідки виданої Управлінням інформаційного забезпечення, за обліками МВС, [PERSON], [INFO] станом на 15 вересня 2016 року до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно висновку служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області від 10 лютого 2017 року № 01-14/069 орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] [INFO]. У відповідності до висновку служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області від 10 лютого 2017 року № 01-14/068, орган опіки та піклування вважає, що [PERSON] має всі підстави бути опікуном дитини, позбавленої батьківського піклування - [PERSON] [INFO]. Приписами ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частиною 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог п. 2 частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Обставини матеріального забезпечення, соціально-побутові умови проживання і особисті якості відповідача з'ясовувалися службою у справах дітей та судом. Так, судом встановлено, що відповідач вихованням дітей не займається, коштів на її утримання не надає. В матеріалах справи є наявні чисельні докази винної поведінки відповідача, які, безперечно, свідчать саме про безпідставне ухилення матері від виконання своїх обов'язків. Характер поведінки відповідачки, її особистості та інші конкретні обставини вимагають позбавлення батьківських прав і не свідчать про наявність підстав збереження батьківських прав з відмовою в позові і попередженням відповідача про необхідність зміни її ставлення до виховання дитини; відсутні підстави для надання переваги інтересам матері, а не дитини, яка саме в цей час, з урахуванням віку, потребує захисту своїх прав. Головною метою позбавлення батьківських прав при вирішенні цієї справи суд вважає захист саме інтересів дитини і стимулювання матері щодо належного виконання своїх обов'язків, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, і водночас, санкція за протиправну винну поведінку. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, позбавлення відповідача батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування матір'ю своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя, гармонічного виховання в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, як того вимагає ст. 150 СК України. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що [PERSON], маючи можливість виконувати свої обов'язки відносно своєї дитини, не вчиняє відповідних дій, свідомо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, а саме: не проявляє до неї ніякої батьківської турботи, не займається вихованням, не спілкуються з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на її утримання, що підтверджує ухилення відповідача від виконання обов'язків, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав. При цьому застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав, вона має право бути поновлена у батьківських правах відносно своєї дитини відповідно до положень ст. 169 СК України. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В ході розгляду справи встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом із рідною сестрою [PERSON], яка виховує та матеріально забезпечує її. У відповідності до висновку служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області від 10 лютого 2017 року № 01-14/068, орган опіки та піклування вважає, що [PERSON] має всі підстави бути опікуном дитини, позбавленої батьківського піклування - [PERSON] [INFO]. За таких обставин, суд приходить до висновку, що в інтересах дитини необхідно призначити позивача [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча згідно вимог СК України має це робити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1280 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved