Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2015 року. Від шлюбу дітей не мають. Поряд з тим, зазначила, що підставою для розірвання шлюбу є те, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного та не ведуть спільного господарства. На протязі останніх півтора року позивач проживає з іншим чоловіком. Крім того зазначила, що вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням розірвати шлюб через орган реєстрації актів цивільного стану, на що отримувала категоричну відмову. За таких обставин вважає, що сім`я розпалася, шлюб набрав формальних рис, і подальше його збереження є неможливим та суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності. Позов підтримує, крім того зазначила, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такого у його відсутності до суду не подав, як і відзиву на позов. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 04 липня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, про що складено відповідний актовий запис № 73. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу дітей не мають. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Позивач на даний час проживає з іншим чоловіком, з яким хоче створити сім`ю. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved