Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з відповідачем знаходиться у шлюбі з 09 серпня 1997 року, який зареєстрований Бердянським м/РАГС Запорізької області, актовий запис №408. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя не склалося через різні погляди на шлюб і сімю, втрату довіри та взаємопочуттів один до одного, спільне господарство не ведеться. Вважає, що родина розпалась та не може бути збережена. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 09 серпня 1997 року Бердянським м/РАГС Запорізької області, актовий запис №408. Позивачка [PERSON] до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, зазначила, що сумісно не проживають з відповідачем з серпня 2017 року. Поновлювати подружні відносини не бажає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, згідно якого Цивільно процесуальний кодекс України викладено у новій редакції. Відповідно до п.п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. За таких підстав, суд розглядає вказану справу за правилами, що діють на час її розгляду в порядку загального позовного провадження, за відсутності позивача і відповідача, в заочному порядку відповідно до вимог ст.ст. 280,\~281 ЦПК України. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України і розясненням п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відношення у родині вже не підлягають збереженню. В судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходились у шлюбі з 09 серпня 1997 року, який зареєстрований Бердянським м/РАГС Запорізької області, актовий запис №408 (свідоцтво про одруження серія 1-ЖС №030724 від 17.02.1998р). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). Шлюбні відносини сторони припинили через відсутність взаєморозуміння, несумісність характеру, спору про місце проживання дітей не мають. [PERSON] про розподіл спільно набутого майна буде вирішуватись окремо. Оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати, вважають, що їх сім'я фактично розпалась та її збереження є неможливим і недоцільним, за таких обставин, сумісне проживання сторін та збереження їхньої сім'ї стало неможливим, шлюб між ними слід розірвати. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved