Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до її повноліття. В обґрунтування свого позову позивачка посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2006 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до її повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивачки. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідача. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У свідоцтві про народження дитини відповідач записаний як його батько. Відповідно до ч.1,ч.2 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері чи батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів не може складати менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне, стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в доход держави. На підставі ст. ст. 180, 182-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved