Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Опікунська рада при Вінницькій районній державній адміністрації, про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна, посилаючись на те, що вона є матір'ю відповідачки [PERSON] За час свого життя дочка позивачки почала проживати однією сім'єю з [PERSON], громадянином Азербайджанської Республіки. [INFO] у відповідачів народилася донька [PERSON] в подальшому між відповідачами 04.03.2014 року відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області зареєстровано шлюб. [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS], [PERSON] проживав за цією ж адресою, але без реєстрації. 04.03.2015 року [PERSON] була знята з реєстрації за вище вказаною адресою за рішенням Вінницького районного суду Вінницької області. Приблизно з червня 2014 року [PERSON] та [PERSON] виїхали з їх слів до Одеси та до цього часу більше не поверталися, на телефонні дзвінки не відповідають. Фактично позивачка повністю опікується дитиною, забезпечує необхідний фізичний та духовний розвиток дитини, здійснює підготовку до дорослого самостійного життя та забезпечує матеріально. Відповідачі з моменту народження доньки і до теперішнього часу взагалі не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, абсолютно не надають матеріальної допомоги. Інформація щодо фактичного місця знаходження [PERSON], [PERSON] відсутня. В судовому засіданні позивачка [PERSON] надала суду заяви в якій просить справу розглядати за її відсутності, позов повністю підтримує та просять задоволити в межах та на підставах зазначених в позові. В разі неявки відповідачів не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, неодноразово судом направлялися судові виклики на її адресу, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися до суду та оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, неодноразово судом направлялися судові виклики на його адресу, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися до суду та оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». Представник Служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації, в особі - Сас Т.Г., подала суду заяву про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] народилася [PERSON], де в графі «мати» записана «[PERSON]», в графі «батько» записаний «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.09.2013 року (а.с.32). 04 березня 2014 року між [PERSON] та [PERSON]було зареєстровано шлюб у Відділі ДРАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 431, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.03.2014 року (а.с.31). Відповідно до довідок: серії 2ААЛ № 256378 від 24.03.2015 року та серії НІВ № 673466 від 27.03.2014 року [PERSON] на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває та до кримінальної відповідальності не притягувалася (а.с.5-7). З Висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON], [INFO], від 07.09.2015 року, дитина за висновком огляду лікарів «здорова» (а.с.8). Відповідно до довідки про доходи [PERSON], вбачається що вона дійсно працює на ДП «ДГ Подільська дослідна станція садівництва ІС НААН», та її загальна сума доходу за період з 01.01.2015 року по 31.08.2015 року склала 16 982,30 грн (а.с.9). З листа Агрономічної сільської Вінницького району Вінницької області № 385 від 28.08.2015 року, вбачається що після вивчення документів, щодо позбавленян батьківських прав відповідачів, є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON]відносно неповнолітньої дитини [PERSON] (а.с.10). З довідки № 28.08.2015 року № 429 виданої ЖЕК «Агрономічне», підтверджується факт того, що [PERSON], [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], та з 04.03.2015 року знята з реєстрації та на даний час не проживає за даною адресою (а.с.11). Відповідно до довідки- характеристики № 430 від 28.08.2015 року виданої ЖЕК «Агрономічне», гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - не проживає; за час проживання були порушення громадського порядку; здійснювалися приводи до Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області за негативну поведінку (а.с.12) Відповідно до довідки- характеристики № 431 від 28.08.2015 року виданої ЖЕК «Агрономічне», гр. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм співмешканцем [PERSON].; за час проживання зарекомендувала себе позитивно, скарг на її поведінку не надходило, громадського порядку не порушує, алкогольні та наркотичні засоби не вживає, разом з [PERSON] проживає її онучка [PERSON] (а.с.13). Як вбачається з Акту обстеження фактичного місця проживання від 15.07.2015 року, гр. [PERSON] за адрсеою: [ADDRESS] не проживає, знята з реєстрації за рішенням суду (а.с.14). Відповідно до Висновку про стан здоров'я заявника від 01.04.2015 року, гр. [PERSON], [INFO], на обліку не перебуває (а.с.17). Як вбачається з Акту обстеження фактичного місця проживання від 27.03.2015 року, гр. [PERSON], за адресою: [ADDRESS], разом зі співмешканцем [PERSON]., квартира належить останньому на праві приватної власності (а.с.15-16) та встановлено, що квартира придатна для проживання зі всіма побутовими умовами (а.с.20). Відповідно до довідки № 148 від 27.03.2015 року виданої виконавчим комітетом Медвежевушківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, гр. [PERSON], дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] але не проживає за даною адресою (а.с.21). Громадянин [PERSON], [INFO], на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, що підтверджується відповідним сертифікатом серії [NUMBER] (а.с.6). Як вбачається з письмових свідчень [PERSON] та [PERSON] жителів с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області, мати дитини [PERSON] вихованням дитини на займається, уваги її життю не приділяє, матеріальної допомоги не надає, проживає від них окремо (а.с.24-25). Спірні правовідносини регулюються ст.ст.19,150,157,164-166 СК України. Так, відповідно до ст. 19 Сімейного Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості. За ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. За ст.8 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991р. зазначено, що держави-учасниці зобов'язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім'я та сімейні зв'язки. За ст.9 вказаної Конвенції держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. За ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються, від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та жорстоко поводяться з дитиною. Суд вважає, що позовні вимоги являються законними та обґрунтованими, оскільки в ході судового розгляду, судом було встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], свідомо виявили бажання відмовитися від дитини [PERSON], не брати будь-якої участі у фізичному та моральному розвитку дитини, піклуватися про стан її здоров'я та моральний дух. 14 вересня 2006р. Україною було ратифіковано Європейську соціальну хартію, переглянуту у 2007-2010р. за якою держава зобов'язалася забезпечити права дитини на належний рівень життя. За ст.3 Конвенції про права дитини, судова система є одним з органів держави на який також покладено обов'язок забезпечити захист інтересів дітей. Відповідно до висновку, виданого Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області за № 01-25/1843 від 26.08.2016 року зазначено, що «є всі підстави для позбавлення батьківських прав матері [PERSON], [INFO] та батька [PERSON], [INFO], відносно неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], так як вони не виконують свої батьківські обов'язків, передбачені ст.150-155,180 Сімейного Кодексу України». При вирішенні даного судового спору, суд виходить з положень СК України, ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р., нормативних положень Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991р. за положеннями якої, держава зобов'язалася приділяти особливу увагу правам дітей, які є особливо уразливою групою з огляду на їх вік, психічний та фізичний розвиток, та враховує, що діти потребують спеціального постійного нагляду та захисту, і в першу чергу враховує якнайкраще забезпечення інтересів дитини, на що вказує і ст.27 Конвенції про права дитини. Враховуючи, вищевикладене, суд вважає доведеним ту обставину, що батьки -відповідачі по справі, свідомо відмовився від дитини [PERSON], не забезпечують її матеріальні, інтелектуальні, культурні, духовні потреби, не цікавляться життям дитини, підготовкою до дорослого життя належним чином, як це передбачено ст.ст.150-155 СК України, та самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків, тому позов є доведеним та таким, що підлягає до задоволення. В порядку ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення документально підтверджені судові витрати з відповідачів на користь позивача в загальній сумі 1 942,40 грн.

Outcome: approved