Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на жінку з якою проживає дитина. Вказала, що вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON], [INFO], до досягнення нею трьох років. Відповідач добровільно не виділяє коштів на її утримання, хоча має таку можливість. Тому вона змушена звернутись до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1500 грн., до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Додатково повідомила, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки офіційно працює. Вважає, що аліменти мають стягуватись у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач є керівником власного підприємства та зможе визначити собі заробітну плату ту, яку захоче, тому аліменти просить стягнути саме в фіксованій сумі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду справи був оповіщений належним чином. Подав до суду заперечення в якому вказав, що згідно рішення суду він сплачує аліменти на дитину в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивач є єдиною донькою в свого батька, проживає з ним та знаходиться на частковому його утриманні. У квітні 2016 року він офіційно працевлаштувався, має постійний дохід у вигляді заробітної плати, а тому вважає, що аліменти на утримання матері його дитини, мають бути присуджені судом у розмірі 1/6 частини від розміру його щомісячного доходу. Відповідно до ч.4 ст.169, ч.1ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, письмові заперечення відповідача, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матірю. Згідно рішення Ладижинського міського суду від 17.03.2016 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на дитину в розмірі 1000 грн. щомісячно. Дані обставини визнаються сторонами та підтверджуються матеріалами справи. З копії повідомлення про прийняття на роботу ТОВ «Сангруп», надісланого відповідачем електронною поштою на адресу суду, видно, що [PERSON] згідно наказу від 21.04.2016 року був прийнятий на роботу в ТОВ « Сангруп» та є керівником даного товариства. Відповідно до змісту ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин 2-4 статті 84 цього кодексу. Відповідно до змісту ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, судом встановлено, що позивач має право на утримання від відповідача до досягнення їхньою дитиною трирічного віку. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача, суд, згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України, враховує таке. Відповідач офіційно працевлаштований, тому може надавати матеріальну допомогу. Із наданої відповідачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, виданою державною податковою інспекцією у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, видно, що в інформаційному фонді відсутні відомості про доходи [PERSON] за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року. Відомостей про доходи відповідача, встановлений розмір його заробітної плати після працевлаштування суду не надано. За відсутності таких даних, а також зважаючи на те, що відповідач є керівником ТОВ «Сангруп» м. Київ, частково визнає позов про стягнення аліментів, суд вважає, що розмір аліментів необхідно визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. При цьому суд враховує зокрема і те, що з відповідача стягуються аліменти на дитину в розмірі 1000 грн.. Також суд бере до уваги інформацію про те, що згідно статистичних даних середньомісячна заробітна плата в м. Києві за квітень 2016 року становить 8228 грн. Посилання відповідача на те, що позивач проживає з батьком а тому частково перебуває на його утриманні суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до змісту ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання жінка, з якою проживає дитина, має незалежно від її матеріального становища. Разом з тим, позивачем не доведено, що матеріальне становище відповідача та рівень його доходів є такими, які б дозволяли йому сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем. Враховуючи викладене, суд вважає що відповідач спроможний сплачувати аліменти на жінку з якою проживає їх дитина у розмірі 750 грн. щомісячно, такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим та таким, який визначений згідно принципів справедливості та розумності, враховуючи наявні дані про матеріальне становище відповідача та обставини справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial