Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. В позовній заяві посилалася на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 8 серпня 1998 року. В січні 2018 року шлюб в установленому порядку розірвано. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, хоч має таку можливість, оскільки працездатний, має задовільний стан здоровя, неофіційно працює, отримує дохід від здачі двох земельних ділянок в оренду, інших утриманців не має, тому позивач просила стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні під час розгляду справи по суті позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином в т.ч. відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с.22, 23). Враховуючи згоду позивача суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 8 серпня 1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.6). Від цього шлюбу сторони мають малолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 3, 4), які проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні (а.с. 5). Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоч відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України зобовязаний утримувати дітей та має таку можливість, оскільки ним не надано доказів того, що він є непрацездатним. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, але на кожну дитину не менше мінімальної суми, встановленої законодавством для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, в звязку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь держави необхідно стягти судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved