Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить усунути їй перешкоди у користуванні автомобілем, шляхом скасування постанови № ВП № 43998757 від 11.07.2014 року та скасування постанови № ВП № 23001313 від 25.11.2010 року в частині накладення арешту на автомобіль марки FORD FIESTA, 2007 року випуску, д/н [NUMBER], номер шасі [NUMBER], що зареєстрований за [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що оскаржуваними постановами був накладений арешт на автомобіль FORD FIESTA, 2007 року випуску, д/н [NUMBER]. Про це, їй стало відомо від працівників ДАІ, при зверненні з питання зняття з реєстрації транспортного засобу. Автомобіль FORD FIESTA, 2007 року випуску, д/н [NUMBER], був нею придбаний у [PERSON] 25 вересня 2010 року. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими, доведеним і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що автомобіль марки FORD FIESTA, 2007 року випуску, д/н [NUMBER], номер шасі [NUMBER], був придбаний [PERSON] у [PERSON] 25 вересня 2010 року. 25 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, позивачкою відповідачу була виплачена обговорена вартість автомобіля, а ним в свою чергу, були передані ключі від автомобіля, технічний паспорт на автомобіль. У відповідності з ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Таким чином, все вищенаведене дає суду підстави вважати, що 25 вересня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу автомобіля FORD FIESTA, 2007 року випуску, д/н [NUMBER], номер шасі [NUMBER], на яке вона набула право власності. Накладений арешт на автомобіль перешкоджає позивачу вільно та на свій розсуд розпоряджатись належним майном, порушує її право власності, оскільки з моменту придбання автомобіля вона вільно та відкрито їм користується та ніяких претензій з боку [PERSON], або інших осіб до неї не надходило. Відповідно до п. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ст. 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до п.2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення нею певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до приписів ст. 655 ЦК України позивач цілком виконав умови договору купівлі-продажу, а саме: оплатила вартість автомобіля, а відповідач - передав автомобіль у власність позивачки як покупця. Задовольняючи даний позов, суд також виходить з того, що в силу ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права, а задоволення даного позову, крім відповідності вищенаведеним нормам діючого цивільного законодавства, поряд з цим узгоджується з його загальними засадами, зокрема неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).

Outcome: approved