Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] з позовними вимогами щодо встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 19.04.2009 року по день смерті [PERSON], а саме [INFO]. Визнати за [PERSON] частину майнових прав за договором купівлі-продажу майнових прав № А4-14 від 16.12.2010 р. на квартиру [ADDRESS], як її частку у спільній сумісній власності. Розподілити заборгованість в розмірі 4 475 дол. США за договором купівлі-продажу майнових прав № А4-14 від 16.12.2010 р. на квартиру [ADDRESS] пропорційно до частки майнових прав на квартиру [ADDRESS] між [PERSON] та спадкоємцями [PERSON]. В обґрунтування позову позивачка послалась на наступне. На початку грудня 2008 року позивачка познайомилася з [PERSON], з яким у неї склались гарні стосунки, які перейшли в кохання. Через деякий час, а саме з 19 квітня 2009 року вони с [PERSON] почали проживати разом однією сім'єю в квартирі [ADDRESS], яку вони винаймали разом, сплачуючи за неї спільні гроші. Також в цей період вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обв'язки, вели спільне господарство, бюджет, разом придбали необхідні для родини речі, разом вирішували усі сімейні проблеми, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу. За відсутністю коштів ми відкладали реєстрацію шлюбу, намагаючись спочатку налаштувати побут. Від першого шлюбу у позивачки є донька [PERSON] [INFO], яка проживала з ними. [PERSON] піклувався про неї як про рідну дитину, а вона ставилася до нього як до батька. Згодом від спільного життя у нас народилась дитина - [PERSON] [INFO]. [PERSON] записаний батьком дитини в свідоцтві про його народження, про що свідчить актовий запис № 5793 зроблений Відділом РАГС Одеського міського управління юстиції від 13 липня 2012 року. 26 вересня 2012 року [PERSON] трагічно загинув що підтверджується свідоцтвом про смерть. У період спільного життя, а саме в серпні 2010 року, ними за спільні кошти родини за договором купівлі-продажу майнових прав № А4-14 від 16.12.10 року, була придбана квартира [ADDRESS]. Квартира була придбана за їхні спільні кошти, але договір був оформлений на ім'я [PERSON]. Згідно цього договору розрахунки за квартиру проводились поступово. Їм було зручно вносити гроші частково, тому що [PERSON] не мав заробітку, працювала в їхній родині лише позивачка. Також матеріально їм допомагали її батьки. Враховуючи той факт, що [PERSON] не працював, позивачка була змушена звертатися до своїх батьків за грошовою допомогою. Батько позивачки, працюючи мотористом на морському судні, в період з 2010 року по 2012 рік перераховував зароблені гроші на рахунок [NUMBER], відкритий в ПАТ Південний», щоб вони могли розраховуватись за квартиру, придбану за договором купівлі-продажу майнових прав №А4-14 від 16.12.2010 року (що підтверджується випискою з рахунка [NUMBER] наданою ПАТ «Південний» від 06.02.2013 року). Отже поточні платежі за квартиру вносилися спільними коштами всієї родини. Переїхавши до цієї квартири, вони почали облаштовувати побут, а саме придбали меблі, побутову техніку та інше, про що свідчать копії кредитних договорів на моє ім'я, які додаються до позовної заяви. За спільні кошти придбали необхідні будівельні матеріали та предмети домашнього вжитку. Спільним коштом та зусиллями проводили ремонт перед заселенням та поточні ремонти. Зараз позивачка проживає у цій квартирі з двома маленькими дітьми і своїми батьками, які допомагають їй після смерті [PERSON], і сплачує рахунки за утримання цієї квартири. Крім того у період спільного життя ними був придбаний у [PERSON] автомобіль марки Маzdа ХЕDOS 1994 року випуску, який після смерті [PERSON] забрала його мати, і без мого відома безпідставно розпорядилася ним, а саме продала його третій особі. Після смерті [PERSON] відкрилась спадкова справа, де спадкоємцями першої черги згідно чинного законодавства являються мати померлого [PERSON], донька від першого шлюбу [PERSON], та їхній син [PERSON] [INFO], які претендують на їхню квартиру в якості спадкоємців. 02.09.2013 р. до суду надійшла заява [PERSON] про залучення його до участі у розгляді справи в якості третьої особи та позовна заява третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору - [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] про стягнення боргу. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.09.2013 р. була задоволена заява та прийнято до спільного розгляду позов [PERSON] [PERSON] уточнювались позовні вимоги. В остаточній редакції [PERSON] просив суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму еквівалентну за курсом НБУ на час постановлення судового рішення, 15 333 (п'ятнадцять тисяч триста тридцять три) долари США; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму, еквівалентну за курсом НБУ на час постановлення судового рішення, 15 333 (п'ятнадцять тисяч триста тридцять три) долари США; стягнути з [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] на користь [PERSON] суму еквівалентну за курсом НБУ на час постановлення судового рішення, 15 333 (п'ятнадцять тисяч триста тридцять три) долари США. В обґрунтування своїх позовних вимог послався на такі обставини. [PERSON] з 2008 року проживала однією сім'єю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] під час спільного життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач тривалий час працював на посаді моториста та мав стабільний дохід. На весні 2010 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до позивача з проханням позичити кошти на придбання та улаштування ними свого житла, та обіцяли повернути кошти до кінця року. Оскільки Позивач мав накопичення, а [PERSON] запевнив його, що він продасть свою квартиру та зразу поверне борг, Позивач погодився позичити необхідні кошти. При цьому між Позивачем та його донької з її цивільним чоловіком було досягнуто домовленості, що коли їм буде потрібно отримати кошти, вони позичать їх у [PERSON], у разі, якощо Позивач буде у рейсі, а по його поверненню Позивач поверне [PERSON] позичені кошти, та донька з чоловіком будуть повертати борг йому. На підставі цієї домовленості донька Позивача, разом зі своїм чоловіком 10 грудня 2010 року позичили у [PERSON] суму еквіваленту 20 000 доларів США, 15 лютого 2011 року - суму еквівалентну - 20 000 доларів США. 03 чеврнвня 2011 року Позивач повернув [PERSON] кошти, які в неї позичали [PERSON] та [PERSON] в розмірі 20 000 доларів США, про, що остання надала розписку. 30 червня 2011 року Позивач зняв зі свого банківського рахунку, суму еквівалентну 20 000 доларів США та погасив останню частину боргу своєї доньки з її чоловіком. Після чого донька позивача у присутності свого чоловіка - [PERSON] написали на ім'я Позивача розписку щодо повернення йому боргу в розмірі 40 000 доларів США. 01 липня 2011 року Позивач ще позичив своїй доньці кошти в розмірі 6000 доларів США, строком на 2 роки, для влаштування квартири Таким чином загальна сума заборгованості за договорами розписки становить 46000 доларів США. На початку 2012 року Позивачу стало відомо, що [PERSON] та [PERSON] не внесли всю суму вартості двох кімнатної квартири, тому він звернувся до [PERSON] та [PERSON] з проханням повернути позичені кошти, оскільки вони були потрібні йому для лікування онкологічного захворювання, але вказаної суми у них не було. У серпні 2012 року Позивач знов звернувся до [PERSON] та [PERSON] з вимогою повернути борг, але борг йому так і не повернули, мотивуючі це тим, що у них тільки народилася дитина та вони погашали взяті кредити, тому позичальники обіцяли протягом6 місяців повернути борг. 26 вересня 2012 року [PERSON] загинув. [PERSON] не мала можливості повернути борг Позивачу, а ці гроші були дуже потрібні позивачу, оскільки він страждає від онкологічного захворювання легенів та кошти потрібні для лікування. Не маючи іншого виходу Позивач був вимушений продати своє житло, для можливості пройти курс лікування. На цей час Позивач ні де не працює, йому потрібні кошти для проходження лікування онкологічного захворювання лівої легені, тому він вимушений звертатися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. [PERSON] та її представник у судовому засіданні свій позов підтримали, просили його задовольнити, позов [PERSON] визнала та просили його задовольнити. [PERSON] та його представник у судовому засіданні свій позов підтримали та просили його задовольнити. [PERSON] та її представник у судовому засіданні позови [PERSON] та [PERSON] не визнали та просили у їх задоволенні відмовити. [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] у судовому засіданні позови [PERSON] та [PERSON] не визнали та просили у їх задоволенні відмовити. Дослідивши всі матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає що у задоволенні позовів [PERSON] та [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 квітня 2006 року між [PERSON] був зареєстрований шлюб з [PERSON], про що був зроблений відповідний актовий запис у Книзі реєстрації шлюбів № 80 від 06 квітня 2006 року. Цей шлюб розірваний 10 грудня 2008 року, про що зроблений запис в Книзі реєстрації розірвань шлюбів за № 516 від 10 грудня 2008 року та видано свідоцтво про розірвання шлюбу. 26 вересня 2012 року [PERSON] загинув, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції 27 вересня 2012 року. [PERSON] була отримана у спадок квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. В подальшому ця квартира була ним продана 15.12.2010 р. Відповідно до відповіді ТОВ «ПОЛІМЕР-ГРАНІТ» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 22.04.2013 р. яка надійшла 17.02.2014 року за №17/02-03 в якій було зазначено наступна інформація. Між ТОВ «ПОЛІМЕР-ГРАНІТ» та [PERSON] ніяких угод не укладалось. Між ТОВ «ПОЛІМЕР-ГРАНІТ» та [PERSON] 16.12.2010 року було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №А4-14 на право отримання майнових прав на квартиру, що знаходиться за будівельною адресою: [ADDRESS]. Загальна сума договору укладеного між ТОВ «ПОЛІМЕР-ГРАНІТ» та [PERSON] становить 309 376,00 грн., борг [PERSON] по договору станом на 28.07.2011 року (дата введення будинку в експлуатацію) та за курсом долару США на вищезазначену дату становить 35 800,00 грн., ніякого переоформлення або внесення змін до вищезазначеного договору не відбувалось. Крім того, судом було встановлено що 08 жовтня 2011 року між [PERSON] та ТОВ «Житло-Сервіс» було укладено Договір № 78/А4 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. На підтвердження обставин, викладених у позові [PERSON] він надав суду оригінали розписок. Зокрема розписку [PERSON] про взяття у борг у [PERSON] грошових коштів у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч доларів США) на строк до кінця 2011 року, датована 15 лютого 2011 року; розписку [PERSON] про взяття у борг [PERSON] грошових коштів у розмірі 20 000,00 доларів США; розписку [PERSON] про взяття у борг у [PERSON] грошових коштів 40 000,00 (сорок тисяч) доларів США на придбання квартири за адресою: [ADDRESS], датована червнем 2011 року, розписка [PERSON] про отримання від [PERSON] грошових коштів у розмірі 20 000,00 доларів США в рахунок компенсації боргу [PERSON], датована 03 червня 2011 року; розписка [PERSON] про взяття у борг у [PERSON] грошових коштів в розмірі 6000,00 (шість тисяч) доларів США на благоустрій квартири, датована 01 липня 2011 року. Суд, враховуючи дату укладення договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру (16.12.2010 року - як зазначено у відповіді ТОВ «ПОЛІМЕР-ГРАНІТ») вважає надану розписку [PERSON] про взяття грошових коштів на придбання квартири, за адресою: [ADDRESS], яка датована червнем 2011 року недопустимим доказом. Як свідчить інформація викладена у відповіді ТОВ «ПОЛІМЕР-ГРАНІТ» житловий будинок був введений в експлуатацію 28 липня 2011 року, а отже поштова адреса квартири [ADDRESS] була присвоєна значно пізніше ніж датована розписка - червень 2010 року тобто на момент складання розписок була будівельна адреса квартири відповідно договору №А4-14 на право отримання майнових прав на квартиру, що знаходиться за будівельною адресою: [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене, у суду виникають певні сумніви стосовно відповідності дати складання розписки фактичній даті її складення. На підставі викладеного нема підстав для прийняття від [PERSON] заяви про визнання позову [PERSON] та для задоволення вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму еквівалентну за курсом НБУ на час постановлення судового рішення, 15 333 (п'ятнадцять тисяч триста тридцять три) долари США; стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму, еквівалентну за курсом НБУ на час постановлення судового рішення, 15 333 (п'ятнадцять тисяч триста тридцять три) долари США; стягнення з [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] на користь [PERSON] суму еквівалентну за курсом НБУ на час постановлення судового рішення, 15 333 (п'ятнадцять тисяч триста тридцять три) долари США. В процесі розгляду справи були допитані свідки, які дали суду пояснення. Зокрема свідок [PERSON] повідомила суд про те, що до осені 2011 року [PERSON] проживав разом зі своєю матір'ю [PERSON]. Квартиру у « 7 небі» купив за гроші отримані з продажу квартири по [ADDRESS], яка досталась йому у спадок після батька. Свідок [PERSON] повідомила суд про те, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] до березня 2011 року. Квартиру у « 7 небі» купив за гроші отримані з продажу квартири по [ADDRESS], яка досталась йому у спадок після батька. Свідок [PERSON] також підтвердив про те, що [PERSON] проживав до весни 2011 року разом зі своєю матір'ю [PERSON]. Квартиру у « 7 небі» купив за гроші отримані з продажу квартири по [ADDRESS], яка досталась йому у спадок після батька. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] у грудні 2010 р. почав працювати охоронцем до квітня 2011 р. та весь цей час він проживав у своєї матері [PERSON] [ADDRESS]. Свідок [PERSON] повідомила суд про те, що [PERSON] з 2008 рок по 2011 рік проживав у матері. Квартиру у « 7 небі» купив за гроші отримані з продажу квартири по [ADDRESS], яка досталась йому у спадок після батька. Свідок [PERSON] пояснила, що вона підтримувала з [PERSON] близькі стосунки, які можливо охарактеризувати, як проживання чоловіка та жінки у період з 2008 року до 2009 року включно. Вказала, що [PERSON] познайомився з [PERSON] у травні 2010 року. Квартиру у « 7 небі» купив за гроші отримані з продажу квартири по [ADDRESS], яка досталась йому у спадок після батька. Свідок [PERSON] пояснив суду те, що [PERSON] разом з ним займався ізвозом. З [PERSON] познайомився осіню 2009 р. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] почала зустрічатися з [PERSON] з квітня 2009 р. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] познайомився з [PERSON] у 2008 році, а почали жити разом з 2010 року. Машину та квартиру у « 7 небі» купив за гроші отримані з продажу квартири по [ADDRESS], яка досталась йому у спадок після батька. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] познайомилась з [PERSON] у 2009 році. Свідок [PERSON] пояснила, що з [PERSON] та [PERSON] познайомилась у вересні 2011 року коли вони заселились. Свідок [PERSON] пояснила, що з [PERSON] та [PERSON] познайомилась у листопаді 2011 року коли вони заселились. Свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] познайомився з [PERSON] у квітні 2009 року. У вересні 2011 року вони заселилися у квартиру у « 7 небі». [PERSON] зайняла кошти у своєї сестри, які зобов'язався повернути її батько. Пояснення позивачів, які були допитані в якості свідків суд не бере до уваги бо вони є суб'єктивними та упередженими бо вони є позивачами по справі. А з показань свідків можливо зробити висновок, що [PERSON] та [PERSON] познайомились у 2009 р., а жити разом почали з 2010 р., машину та квартиру у « 7 небі» [PERSON] купив за гроші отримані з продажу квартири по [ADDRESS], яка досталась йому у спадок після батька. Тим паче квартиру продав 15.12.2010 р. а договір купівлі-продажу майнових прав №А4-14 на право отримання майнових прав на квартиру, що знаходиться за будівельною адресою: [ADDRESS], було укладено 16.12.2010 р. Однак жоден, свідок не зміг надати суду пояснень того, що [PERSON] Та [PERSON] жили як чоловік та жінка без шлюбу у чому це полягало, чи вели вони сумісний бюджет, чи були пов'язані побутом. У зв'язку з чим не можливо задовольнити позовні вимоги [PERSON] щодо встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу саме з 19.04.2009 року по день смерті [PERSON], а саме [INFO]. Визнати за [PERSON] частину майнових прав за договором купівлі-продажу майнових прав № А4-14 від 16.12.2010 р. на квартиру [ADDRESS], як її частку у спільній сумісній власності. Розподілити заборгованість в розмірі 4 475 дол. США за договором купівлі-продажу майнових прав № А4-14 від 16.12.2010 р. на квартиру [ADDRESS] пропорційно до частки майнових прав на квартиру [ADDRESS] між [PERSON] та спадкоємцями [PERSON]. Відповідно до листа ПАТ «ОДЕСАГАЗ», вказано що на громадянку [PERSON] 01.01.2012 року було відкрито особовий рахунок [NUMBER] за адресою: ЖМ «Добрий», [ADDRESS], згідно довідки ТОВ «Житло-Сервіс» та відомості інструктажу ТОВ «А-строй лтд». В позовній заяві незрозумілі посилання позивача на норми Закону України «Про власність», який втратив чинність на підставі Закону України № 997-V від 27 квітня 2007 року. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed