Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просила суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином [PERSON] 23-х років. Свої вимоги мотивувала тим, що шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвано 26 серпня 1998 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. На підставі рішення судді Седьюської судової дільниці м.Ухта Республіки Комі Російської Федерації, відповідач сплачував аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. На даний час, після досягнення сином повноліття, останній не працює, оскільки являється студентом 1-го курсу денної форми навчання «Кубанського державного університету фізичної культури, спорту та туризму» та потребує матеріальної підтримки. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу сину відмовляється, а тому вона змушена завернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилася, направила до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує у повному обсязі з підстав, що зазначені в позові та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився з невідомих суду причин. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне. Як достовірно встановлено в судовому засіданні сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ОЛ №047577, яке видано відділом реєстрації актів громадянського стану Світловодського міськвиконкому Кіровоградської області 26 серпня 1998 року. Від вказаного шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І ОЛ №015731, яке видане повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Світловодського міськвиконкому Кіровоградської області 02.06.1998 року, де зазначено, що батьком [PERSON] є [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно довідки №70, виданої 07.09.2015 року «Сочинським держаним університетом», який заходиться за адресою: м.Сочі вул..Радянська,26 А, [PERSON] навчається на першому курсі факультету туризму, сервісу та спорту за спеціальністю «Фізична культура» денної форми навчання на бюджетній основі. Відповідно до ст.. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст..ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи та зокрема підтверджується ксерокопією паспорту [PERSON], який виданий 14.05.2011 року відділом УФМС Росії по Республіці Комі, на даний час місце проживання [PERSON] у встановленому законом порядку зареєстровано за адресою: [INFO]. Місце проживання позивачки по справі [PERSON] також зареєстровано у встановленому законом порядку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відомостями про реєстрацію, які містяться у паспорті останньої. Як вбачається з довідки, виданої 11.03.2016 року за вих..№643/01-01-24 «Кубанським державним університетом фізичної культури, спорту та туризму», який заходиться в м.Краснодар, вул.. Будьонного, 161, [PERSON] з 12.02.2016 року навчається на першому курсі факультету спорту очного денного відділення Кубанського державного університету фізичної культури, спорту та туризму. Тобто судом встановлено, що місце проживання [PERSON] та позивачки, у встановленому законом порядку, зареєстровано за однією адресою, однак позивачем суду не надано жодного доказу того, що [PERSON] фактично проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Також, при обґрунтуванні позовних вимог, позивач посилається на те, що повнолітній син сторін [PERSON] продовжує навчання, у зв»язку з чим він потребує матеріальної допомоги, а відповідач, у добровільному порядку, таку допомогу надавати відмовляється. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Позивачкою суду надано належні докази того, що повнолітній [PERSON] продовжує навчатися, однак позивачкою не надано жодного належного доказу того, що у зв»язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги, не надано доказів того, що відповідач може надавати таку допомогу та не надано доказів, що позивачка зверталася до відповідача з вимогою про надання такої допомоги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачкою суду не надано належні докази, тобто не доведено, що має місце обов»язкова сукупність юридичних фактів, наявність яких призвела до виникнення у відповідача обов»язку надавати допомогу на утримання повнолітнього, сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, а тому у його задоволенні необхідно відмовити.

Outcome: dismissed