Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, які були збільшені, до [PERSON] про визнання договору дарування № 1703 від 17.08.2000 року, укладений на законних підставах між [PERSON] та [PERSON], визнаний 04.10.2013 року частково недійсним в частині дарування 4/12 ідеальних частин домоволодіння з надвірними спорудами по [ADDRESS] дійсним в повному обсязі за новою обставиною (а.с.46). Мотивуючи свої вимоги наступним: 17.08.2000 року між [PERSON] та її матір»ю [PERSON] був укладений договір дарування №1703, згідно якого позивач отримала в дар 7/12 ідеальних часток домоволодіння [ADDRESS] Зазначає, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова, яке набрало чинності, за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну ідеальних часток спірного домоволодіння та визнання за ним права власності на 7/9 ідеальних частин домоволодіння у частковій спільній власності, в задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Вказує, що згідно рішення виконкому Чернігівської міської ради №67 «Про зміну ідеальних часток у домоволодінні» від 18.04.1994 року за [PERSON] визнано 3/4 частин домоволодіння [ADDRESS] а за матір»ю [PERSON] - 1/4 частина зазначеного домоволодіння. На підставі вищевказаного рішення, 04.10.2013 року було ухвалене Ново заводським районним судом м. Чернігова рішення, згідно якого визнано частково недійсним вищезгаданий договір дарування № 1703 у частині дарування 4/12 ідеальних частин спірного домоволодіння. Проте, 15.12.2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова, рішення виконкому Чернігівської міської ради №67 «Про зміну ідеальних часток у домоволодінні» від 18.04.1994 року визнано протиправним та скасовано. В зв»язку з цим, вважає, що ця обставина є підставою для визнання договору дарування №1703 від 17.08.200 року, дійсним. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач та його представники заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с.63-67). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.08.2000 року між позивачкою [PERSON] та її матір»ю [PERSON] був укладений договір дарування № 1703, згідно якого [PERSON] прийняла в дар 7/12 ідеальних часток домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 8). 04.10.2013 Новозаводським районним судом м. Чернігова було ухвалено рішення, яке набуло законної сили на підставі ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 06.11.2013, по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Куранкової О.М., згідно якого позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю: визнано частково недійсним вищезгаданий договір дарування від 17.08.2000 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковою О.М та зареєстрований в реєстрі за № 1703 а саме: в частині дарування [PERSON] 4/12 частин житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS]. (а.с. 12-14, 52-54). Підставою до ухвалення вищезгаданого рішення суду послугувало в т.ч. і чинне на час розгляду справи рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів №67 від 18.04.1994 року «Про зміну ідеальних часток у домоволодінні», яким було визначено, що співвласникам житлового будинку по [ADDRESS] належить: [PERSON] - 3/4 частини будинку з надвірними спорудами, а [PERSON] - 1/4 частина будинку з надвірними спорудами. Разом з тим, в судовому засіданні також встановлено, що постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.12.2014, яка була змінена постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2015, визнано протиправним і скасовано вищезгадане рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів №67 від 18.04.1994 року «Про зміну ідеальних часток у домоволодінні» в ч. п. 2, яким встановлені ідеальні частини [PERSON] та [PERSON] у спільній частковій власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 15-16) Посилаючись на вказану обставину як нову, позивач просить визнати спірний договір, вже визнаний судом частково недійсним, дійсним. Проте, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту його прав та інтересів суперечить конституційному принципу обов»язковості судового рішення, визначеного ст. 124 Основного Закону, оскільки, на думку суду, є не припустимим одночасне існування протилежно різних за змістом судових рішень щодо одного і того ж предмету спору. Крім того, суд звертає увагу, що визнання судом протиправним і скасування відповідного рішення виконавчого органу місцевого самоврядування має наслідком втрату ним своєї дії з часу його прийняття, а не з часу набрання законної сили відповідним судовим рішенням, яким його було визнано протиправним та скасовано.

Outcome: dismissed