Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON],[INFO], в розмірі 2500 грн. щомісячно. В своїй заяві позивач вказує, що, з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 20.07.2004 року по 09.02.2010 року. В позовній заяві вказує, що їхня дочка проживає з нею і перебуває на її утриманні. На даний час вона працює в м.Ірпінь Київської області та отримує заробітну плату в розмірі близько 4000 грн. Відповідач своїх батьківських обов'язків по утриманню і догляду за дитиною не виконує. Позивач зазначає, що дочка займається спортивно-бальними танцями і має високі досягнення у цьому виді діяльності, а тому ці заняття вимагають додаткових чималих матеріальних витрат. Відповідач проживає в м.Києві, орендує житло, має у своєму користуванні автомобіль. Вживає спиртні напої, що свою чергу вказує на існування в нього реальної фінансової спроможності забезпечити свої потреби, та можливість сплачувати аліменти на утримання своєї дочки. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. До суду повернувся конверт з поштовою позовною заявою позивачки та ухвалою про відкриття провадження у даній справі, надісланий на адресу [PERSON] з відміткою за незапитом, що свідчить про те, що останній зловживає своїм правом та свідомо уникає отримання вказаних документів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] і її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис за №20 від 09.02.2010 року, та підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Відповідач своїх зобов'язань по утриманню дитини до досягнення ним повноліття, в повному обсязі не виконує, а відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частин 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення по справі: матеріальне становище дитини та платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що змусило позивача звернутися до суду з вищевказаним позовом. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі, 1500 грн. на дитину щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не є особою похилого віку, працездатний, отже спроможний сплачувати аліменти на дочку, щомісячно, у вказаному розмірі, оскільки належне утримання дітей являється обов`язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини. Відповідно позов підлягає задоволенню. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 16 лютого 2018 року. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав доказів, того, що він не спроможний сплачувати аліменти, в тому розмірі, який зазначений в позові. Відповідно до ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved