Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати повторний шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 25.04.2015 р. Міським відділом державної реєстації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції (актовий запис №183), мотивуючи свої вимоги тим, що під час попереднього шлюбу з відповідачем у них народилися двоє дітей, однак, спільне життя не склалося, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, і шлюбні відносини припинені. Вона не бажає примирення. На підставі вищевказаного, просить розірвати шлюб. У підготовче засідання позивач не з'явилася. Представник позивачки - адвокат [PERSON] подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає та просить задовольнити. Ухвалою суду від 04.09.2018 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження із призначенням підготовчого засідання. З урахуванням того, що до розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, судом постановлено ухвалу про розгляд справи по суті та ухвалення рішення у справі з підстав визнання відповідачем позову, і прийняття такого визнання судом. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25.04.2015 р. Міським відділом державної реєстації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції (актовий запис №183), про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії І-ФП №114164, видане 25.04.2015 р. Міським відділом державної реєстації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції (а.с. 5). Як вбачається із свідоцтва про народження серії 1-СГ №352999 виданого 08.02.2005 р. Заболотцівською сільською радою Бродівського району Львівської області, та свідоцтва про народження І-ГЮ №019573 виданого Пустоіванівською сільською радою Радивилівського району Рівненської області позивач та відповідач є батьками неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] (а.с.10, 11) Відповідно до поданого позову, суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у сімейних правовідносинах та предметом спору є право на вільне перебування у шлюбі, вважаючи за необхідне розірвати шлюб, з підстав, вказаних у позові, позивач звернувся до суду. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сім'я фактично розпалася, подружжя спільного господарства не веде, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у звя'зку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо питання про право іменуватися післяшлюбним прізвищем, суд зазначає, що у відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу, зокрема, надалі іменуватися цим прізвищем, а відтак, позивачка не позбавлена права і надалі іменуватися післяшлюбним прізвищем, та зміна останнього можлива лише за її згоди, з огляду на що, суд не вбачає порушення такого права. Як вбачається із ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається із квитанції №48, дата здійснення операції 16.08.2018 р. 10:42:01, отримувач: УК у Радивилівському р-ні/Радивилівський район/22030101, рахунок отримувача: 31211206017361, код отримувача 37929592, банк отримувача: 899998, [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 704,80 грн. А відтак, з огляду на визнання позову до початку розгляду справи по суті та задоволення позовних вимог у повному обсязі, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 352,40 грн., та стягнення з відповідача на користь позивачки іншої частини сплаченого судового збору, що становить 352,40 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial