Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON], на свою користь, аліменти на сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 27 червня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Позивач зазначає, що в 1994 році вона уклала шлюб з відповідачем. Від вказаного шлюбу в подружжя народилася дитина. Однак, надалі сім`я розпалася та сторони стали жити окремо. Син проживає разом з позивачем, яка тягар по утриманню дитини несе самостійно, у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги. Батько утримувати дитину не допомагає, що ставить [PERSON] в скрутне матеріальне становище та порушує права дитини. Ухвалою судді від 01.07.2014 року провадження у справі відкрите та справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Справу вирішено судом на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні доказів. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 24 грудня 1994 року. Під час перебування у шлюбі, 14 липня 2001 року у сторін народився син - [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси. Дитина на цей час проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою (випискою з будинкової книги про склад сім`ї та прописку) № 58 від 19.06.2014 року. Письмовий договір в формі та порядку, встановленому статтею 189 Сімейного кодексу України між батьками не укладався. Сторони не досягли домовленості в питаннях утримання дитини, що є підставою для вирішення спірних відносин в судовому порядку. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій юридичний обов'язок по утриманню дитини та позбавляли його реальної можливості платити аліменти. На підставі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Outcome: approved