Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, за участю зацікавленої особи - служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації, та просить встановити факт того, що вона є одинокою матір'ю, що являється підставою для безперешкодного виїзду малолітньої дитини заявниці - [PERSON], [INFO], у супроводі матері через державний кордон України. Заявниця обґрунтовує свою заяву тим, що [INFO] в м. Москві Російської Федерації народилась її донька [PERSON], про що складений актовий запис про народження №2592, та що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження від 29 листопада 2012 року серії [NUMBER], виданого Тверським відділом РАГС Управління РАГС Москви. Так як заявниця не перебувала в зареєстрованому шлюбі, в свідоцтві про народження дитини в графі відомостей про батька стоїть прочерк. Також вказує, що в зв'язку з тим, що вона займається акторською діяльністю та вимушена часто виїжджати за кордон, при перетинанні кордону разом з малолітньою донькою, працівники Державної прикордонної служби України вимагають нотаріально посвідченої згоди батька дитини на виїзд [PERSON] Оскільки відомостей про батька дитини у заявниці немає, та відповідний запис відсутній в свідоцтві про народження, [PERSON] звернулась до суду з дійсною заявою. Представник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 п. 5 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих, майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Судом встановлено, що у [PERSON], яка є громадянкою України, [INFO] в м. Москві Російської Федерації народилась донька [PERSON], про що складений актовий запис про народження №2592, та що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження від 29 листопада 2012 року серії [NUMBER], виданого Тверським відділом РАГС Управління РАГС Москви. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Так як заявниця не писала відмови від українського громадянства дитини, то її донька також вважається громадянином України. Оскільки на момент народження дитини заявниця не перебувала у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією паспорта [PERSON], в свідоцтві про народження дитини в графі відомостей про батька стоїть прочерк. У відповідності із законодавством Російської Федерації, зокрема, п. 23 Постанови Правління РФ №432 від 17 квітня 1999 року «Про затвердження бланків записів актів реєстрації цивільного стану та бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо при бажанні матері відомості про батька дитини не вносяться, то в графах 11-18 (відомості про батька) ставляться прочерки, а графа 3 (по-батькові дитини) заповнюється по бажанню матері. Також судом встановлено, що [PERSON] займається акторською діяльністю та у зв'язку зі специфікою роботи вимушена часто виїжджати за кордон. Однак, при перетинанні кордону разом зі своєю малолітньою донькою, заявниці необхідна нотаріально посвідчена згода батька дитини на виїзд [PERSON], якої у заявниці немає, оскільки відомості про батька дитини їй невідомі, вони разом не проживають, не знаходяться в зареєстрованому шлюбі та не спілкуються. У відповідності до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до ст. ст. 18-1, 18-2, 18-3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» одинокими є матері, які не перебувають у шлюбі, одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Згідно ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Крім того, відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених постановою КМУ №57 від 27.01.1995 р. виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, в тому числі, без нотаріально посвідченої згоди одного з батьків, у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій - довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері). Таким чином, виховання неповнолітньої дитини одинокою матір'ю, виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав у матері на вчинення певних дій, наприклад виїзд із дитиною за межі території України, прямо залежать від існування юридичного факту, що заявниця є одинокою матір'ю малолітньої [PERSON]., [INFO]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт того, що [PERSON] є одинокою матір'ю, що являється підставою для безперешкодного виїзду малолітньої дитини заявниці у супроводі матері через державний кордон України. Тому, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved