Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], який є батьком заявниці, визнавши датою його смерті - [INFO], а місцем смерті - с. Білоскелювате Сорокінського району Луганської області. В обґрунтування заяви вказала, що для отримання свідоцтва про смерть [PERSON], вона звернулася до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, але відповіддю № 3287/15.1-04-01 від 27.03.2019 року їй було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки вона для підтвердження факту смерті надала документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та не є підставою для державної реєстрації смерті. Таким чином, на теперішній час [PERSON] не може здійснити державну реєстрацію смерті батька - [PERSON] та отримати свідоцтво про його смерть. В судове засідання заявник не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, вимоги викладені в заяві підтримує і просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, заперечень проти заяви не надав. У відповідності до вимог ст.ст.223, 247 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку про задоволення вказаної заяви та встановлення факту смерті, виходячи з наступного. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно з положеннями п.2 ч. 1ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень ч.2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до п.2.ч. 1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч.2 ст. 317 ЦІІК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 02.12.1963 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 28.01.1987 року. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 289 від [INFO], виданим Поліклінічним відділом « Краснодонської центральної міської багатопрофільної лікарні» ЛНР та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 0712.12018 року. Для отримання свідоцтва про смерть заявниця звернулася до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, але відповіддю № 3287/15.1-04-01 від 27.03.2019 року їй було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки вона для підтвердження факту смерті надала документи про смерть, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та не є підставою для державної реєстрації смерті. Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» № 1085-р від 07 листопада 2014 року, с. Білоскелювате Сорокінського району Луганської області є населеним пунктом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, видане свідоцтво про смерть [PERSON] є недійсним і не створює правових наслідків. Судом встановлено, що смерть [PERSON], у встановленому законом порядку зареєстрована не була, оскільки в с. Білоскелювате Сорокінського району Луганської області, органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав, підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 308 ЦПК України. За ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті останнього . З огляду на те, що факт смерті [PERSON] знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України, рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved