Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до їх повноліття. В позовній заяві позивач вказала на наступне. Із відповідачем по справі вони перебували у шлюбі, який було розірвано 07.02.2016. 01.07.2002 у неї народилася донька [PERSON], 01.06.2009 народилася донька [PERSON], батьком яких є [PERSON]. У червні 2016 року [PERSON] припинив турботу про матеріальне забезпечення дітей. Наразі вони проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не бажає, що і змусило її звернутися до суду. Місце роботи [PERSON] їй не відоме, але відомо, що стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться. Також, просить допустити до негайного виконання рішення суду. Сторони, будучи належним чином та своєчасно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не зявилися, надавши письмові заяви, в яких позивач на задоволенні позову наполягає, а відповідач позов визнав повністю. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін та на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому згідно ч.2 ст.182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON]Ю та [PERSON] є громадянами України, що підтверджується фотокопіями їх паспортів (а.с.2-5). 01 липня 2002 року народилася [PERSON], 01 червня 2009 року народилася [PERSON], батьками яких є [PERSON] та [PERSON], про що свідчать фотокопії свідоцтв про народження(а.с.6,7). 11 січня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб рішенням Близнюківського районного суду Харківської області, на підтвердження чого надана фотокопія рішення(а.с.8). Із довідки Виконавчого комітету Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області № 1717 від 13.06.2016 вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO], разом з доньками Аллою та [PERSON](а.с.9). При визначені розміру аліментів суд враховує і обставини зазначені в ст.182 Сімейного кодексу України. У відповідності до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки позов було предявлено 16.06.2016, то вони і мають бути присудженими з цього дня. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ч.2 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів. Наведене і дає можливість суду дійти висновку про необхідність задоволення позову. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати в дохід держави: судовий збір 551,20 грн.

Outcome: approved