Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. В даній житловій будівлі зареєстрована дочка позивача [PERSON], [INFO], яка з 2014 року виїхала з м. Сєвєродонецька до Російської Федерації. Позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідач не проживає тривалий час у вказаній квартирі і добровільно з реєстраційного обліку не знімається. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Будучи допитаною в якості свідка пояснила, що її дочка [PERSON] за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Курчатова, 9/51, не проживає з 2014 року. У 2015 році дочка отримала громадянство Російської Федерації і до України не приїжджає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалась. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач була належним чином повідомлена про день,\~час та\~місце розгляду\~справи, про причину\~неявки в\~судове засідання\~суд не\~повідомила, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири № 51, розташованої за адресою: будинок № 9, вул. Курчатова, м. Сєвєродонецьк, Луганської області, згідно з договором дарування квартири від 23.11.2001, посвідченого нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі № 3971. Згідно з довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 04.07.2018 № 28409 від 04.07.2018, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Як вбачається з акту про встановлення факту проживання/не проживання № 901 від 11.07.2018, затвердженого директором КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», в квартирі за адресою: [ADDRESS], проживає [PERSON], окрім неї з 2014 року ніхто не проживає. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~317\~ЦК України\~власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»\~зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином,\~враховуючи,\~що відповідач\~[PERSON] за\~місцем реєстрації\~не проживає\~з 2014\~року без\~поважних причин,\~тобто більше\~одного року,\~суд вважає,\~що досліджені\~судом докази\~свідчать про\~наявність обґрунтованих\~підстав для\~задоволення позову [PERSON] шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 23 від 01.08.2018 у сумі 704, 80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved