Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що на утриманні позивача знаходиться неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу №503/605/19, виданого Кодимським районним судом Одеської області від 11.04.2019 року з [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Позивач вказує, що на даний час сума аліментів, які сплачує відповідач на утримання дитини є недостатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини, до того ж відповідач офіційно працює в Комунальній установі «Кодимський районний центр фінансово-господарського обслуговування установ та закладів освіти» Кодимської районної ради Одеської області та Державній прикордонній службі України, тому просила змінити розмір стягуваних аліментів та визначити їх у розмірі 1/4 частини щомісячного доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи зазначені положення, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом встановлено, що таке визнання не суперечить вимогам закону. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області. Згідно положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є передбачена ст. 181 СК України можливість судового стягнення коштів на її утримання. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, враховуючи, визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку, що виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, враховуючи рівність обов`язків батьків щодо матеріального утримання дитини, встановлений Законом України „Про державний бюджет України на 2019 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, і який батьки повинні забезпечити дітям, позовні вимоги про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини щомісячного доходу відповідача щомісячно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved