Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на матір. В якій зазначила, що їй 69 років, вона не працює за віком, їй призначена пенсія в розмірі 1180 грн. 46 коп., інших джерел доходів не має. Тому матеріальне становище є вкрай нужденним. Вона також інвалід другої групи по онкозахворюванню. Крім цього її чоловік, він же батько відповідачки [PERSON], є інвалідом першої групи і потребує значних витрат на придбання лікування, предметів гігієни та додаткового харчування. А дочка [PERSON] добровільно ніякої матеріальної допомоги не надає. Хоча забезпечена. Працює і має реальну можливість допомагати їй, бо отримує зарплату в розмірі близько 4000 грн. Тому просила стягнути з відповідачки на її користь аліменти розмірі 1000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала по підставах наведених в позовній заяві. Доповнила, що їй треба дуже багато ліків і вона ще до знахарів ходила. В судовому засіданні відповідачка спочатку визнала позов в сумі 100 грн. в місяць, а потім позов повністю не визнала. Пояснила, що в її сім'ї є чоловік [PERSON], 1969 року народження, який хворіє, має хронічні захворювання. та дочка [PERSON], 1993 року народження, яка навчається на четвертому курсі Одеського Національного університету ім. І.І. Мечникова на денній формі навчання за напрямом філологія. За 4 рік вона сплатила 16330 грн. Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши надані докази, вважає, що позов слід частково задоволити. Судом встановлено, що відповідач є рідною дочкою позивача. Позивач проживає з чоловіком та сином. Чоловік [PERSON] є інвалідом першої групи безтерміново. Опікуном чоловіка є їхній син. Дані обставини визнаються сторонами по справі. Позивач [PERSON] є інвалідом другої групи безтерміново, що підтверджується довідкою МСЕК серія ВІН №0022172. Згідно довідки № 206 від 16.05.2014 року КУ Тростянецький районний центр медико-санітарної допомоги [PERSON] знаходиться на «Д» обліку, хворіє на ряд хвороб, в неї з 24.06.2008 року друга група інвалідності по онкозахворюванню. Тому суд вважає обґрунтованим її доводи про необхідність коштів для лікування. Вілповідач працює в філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика». За 2013 рік вона отримала заробітну плату в сумі 42778,91 грн. Дочка її навчається на денній формі навчання. За четвертий рік навчання нею внесено плату в сумі 16330 грн. Термін навчання закінчується 01.08.2014 року. Тому суд робить висновок, що на даний час ( час початку стягнення аліментів з 21.05.2014 року) відповідач не буде нести витрати на навчання дочки. Доводи відповідача про те, що її чоловік не може працювати нічим не підтверджені. Він не є інвалідом. Довідка №874 Тростянецької ЦРЛ про перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні з 15.04.2013 року по 29.04.2013 року не містить підтвердження доводів відповідачки, що її чоловік не може фізично працювати. Він не перебуває на обліку в центрі зайнятості. Тому суд не вважає його непрацездатним Надана копія його трудової книжки підтверджує, що він звільнений з роботи в 2002 році. Тому суд вважає, що відповідачка, маючи за рік зарплату в сумі 42778,91 грн., матеріально спроможна сплачувати на матір по 200 грн. щомісячно. При визначенні даного розміру аліментів суд враховує також, що позивач має ще одну дитину, а саме сина, який також може нести відповідальність перед батьками. Відповідно ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. По справі немає підтвердження, що мати позивач ухилялася від виконання своїх батьківських обов'язків щодо відповідача.

Outcome: partial