Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання доньки значно більше ніж ту, яку він вважає на свій розсуд. Позивач у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити, пояснивши, що відповідач сплачує аліменти, але в не достатньому розмірі, і оскільки він працює офіційно, отримує стабільний та високий дохід на займаній посаді вона звернулася до суду для стягнення аліментів і відрахування їх бухгалтерією з заробітної плати. Відповідач у судовому засіданні проти розміру аліментів заперечував, пояснивши, що він сплачує аліменти на утримання дитини у тому розмірі, який вважає достатнім, оскільки на даний час він одружений, має двох неповнолітніх дітей, один з яких має родову травму і тому часто хворіє, дружина не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості. Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] та позивач [PERSON], яка змінила своє прізвище з [PERSON] у зв'язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8), перебували у шлюбі, який розірвано 03 червня 2009 р., що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 4). Згідно наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка згідно довідки голови вуличного комітету № 02-04 від 05.04.2016 року проживає з позивачем, що не заперечувалось відповідачем (а.с. 3, 5). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ст. 51 Конституції України закріплений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до вимог ст.ст.: 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; 181 ч. 3 СК України - кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; 191 СК України - аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються з дня пред'явлення позову. У судовому засіданні відповідач пояснив, що він працює офіційно у АК «Харківобленерго», отримує заробітну плату і досягши згоди з позивачем він сплачує аліменти на утримання доньки у розмірі (16,6 %) 1/6 частини з заробітної плати, які відраховуються бухгалтерією за його заявою, що не заперечувалось позивачем. Також відповідач, повідомив суду, що на даний час він одружений з [PERSON] і від шлюбу має двох неповнолітніх доньок 2001 та 2011 років народження, донька [PERSON], [INFO], має родову травму, часто хворіє, перебуває на диспансерному обліку у лікарів, надавши копії медичних виписок, і тому потребує багато коштів на лікування (а.с. 19). Крім того, відповідачем надана копія довідки Чугуївського МРЦЗ № 787 від 13.05.2016 р. про перебування його дружини на обліку як безробітна з 27 травня 2015р. (а.с.) та копія ухвали про відкриття провадження від 23.05.2016р. у справі № 636/1526/16 (провадження № 2/636/1107/16) за позовною заявою [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісячно. При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою за місцем мешкання матері та не заперечується відповідачем; відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, працює офіційно, стабільно отримує заробітну плату значно вище від мінімальної заробітної плати, довідку про яку відповідач надавав у судовому засіданні, але не залучив її до матеріалів справи, згідно якої її розмір становить від 4500 до 5500 грн., відомостей про утримання інших осіб суду не надані. Судом не враховується звернення теперішньої дружини відповідача з позовом до суду про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх доньок, оскільки на день розгляду справи суд рішення про стягнення аліментів ще не прийняв, відповідачем не надано доказів щодо окремого проживання чи ненадання матеріальної допомоги дітям, а вивчивши ухвалу про відкриття провадження у справі за позовом дружини відповідача про стягнення аліментів, яку надав відповідач, суд вбачає, що [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів після того, як позивач звернулася до суду про стягнення аліментів, що суд приймає за умисне звернення до суду для зменшення аліментів на утримання дитини, яка з батьком не проживає. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, який на даний час працює та отримує стабільну заробітну плату, не є пенсіонером чи інвалідом, відсутність інформації про утримання ним інших осіб, матеріальне становище позивача і дитини, та з урахуванням ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня - 1531 грн., з 1 грудня - 1637 грн., однак прожитковий мінімум, згідно з визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає не прийнятним, і тому вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial