Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду та продовжувати до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2015 року. Від шлюбних відносин в них народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, згоди щодо розміру та порядку надання матеріальної допомоги на утримання дитини між ними не досягнуто. Відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток. Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав, викладених в позовній заяві, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що з березня 2021 року офіційно працевлаштований на посаді інженера-електроніка Радивилівського ліцею №1. Просить при визначенні розміру аліментів врахувати, що він сплачує аліменти на утримання двох дітей від попереднього шлюбу в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу щомісячно. Вислухавши доводи сторін, перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (серія [NUMBER] ), в якому батьками вказано сторони (а.с.7). Дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою центром адміністративних послуг Радивилівської міської ради №02-10/1368 від 19.09.2019 року (а.с.4). [PERSON] офіційно працевлаштований - працює на посаді інженера-електроніка Радивилівського ліцею №1, що підтверджується копією наказу. (а.с.21). Згідно довідки про доходи, виданої відділом освіти, культури, туризму, молоді та спорту Радивилівської міської ради від 17.05.2021 року, підтверджено, що [PERSON] має стабільний дохід. (а.с.22) Згідно довідки, виданої Радивилівським районним відділом ДВС ЗМУМЮ (м.Львів) Іваськевич Ю.В. сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісячно. (а.с.23) Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як роз`яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Відповідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно приписів ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів

Outcome: partial