Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просила суд винести рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що 03 грудня 2010 року вона уклала шлюб з [PERSON], що зареєстрований в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області. Від сумісного шлюбу у них народилась дитина, дочка [PERSON], [INFO]. Шлюб видався невдалим. В сім»ї стали виникати непорозуміння та сварки. Причиною цього є несумісність характерів, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, виховання дитини, використання сімейного бюджету. Все це призвело до втрати почуття поваги та любові. Відносини між ними постійно погіршувались і сім'я фактично розпалась два з половиною роки тому, у травні 2013 року. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що відновлення нормальних сімейних стосунків неможливо, а тому вона звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала у повному обсязі з підстав, що зазначені в ньому та суду пояснила, що ще до одруження у них з відповідачем відносили погіршилися та вони мали намір розійтися, однак на той час дізнались, що вона вагітна. Після цього вони вирішили зберегти дитину та укласти шлюб, щоб дитина народилася у шлюбі та вважали, що народження дитини сприятиме відновленню між ними нормальних відносин. Однак після народження дитини нічого не змінилося, вони проживали в одній квартирі, однак не як подружжя. З травня 2014 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та вважає, що поновити нормальні сімейні стосунки вже неможливо. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин. Суд, вислухавши думку позивачки, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне: Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 03 грудня 2010 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №1074, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане 03 грудня 2010 року. Від вищезазначеного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 07 червня 2011 року. Сторони не підтримують шлюбних відносин з травня 2015 року та з цього часу проживають окремо і спільне господарство не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у зв'язку із різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у позивачки відсутні. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, то шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved