Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. В обґрунтування позову зазначила, що 04.11.2011 року [PERSON] взяв у борг в [PERSON] грошові кошти в сумі 420 000,0 доларів США, що за курсом НБУ на момент надання позики, еквівалентно 3 351 894,0 грн. Відповідно до розписки, яку власноручно написав відповідач, зазначається, що він бере на себе зобов'язання повернути взяту у борг суму на першу вимогу позивача. Згодом позивачу стало відомо, що [PERSON] було вбито, в зв'язку з чим вона звернулася з вимогою про повернення коштів до спадкоємця відповідача - [PERSON] Останній визнав, що померлий брав у борг в позивача грошові кошти, втім відмовився їх повертати, оскільки такої значної суми а ні в нього, а ні у його сім'ї не має. На підставі наведеного [PERSON] була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення суми боргу. 25.03.2014 року позивачка уточнила та збільшила свої позовні вимоги, просила залучити до участі у справі у якості співвідповідачів товариство з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив і Ко» та [PERSON], оскільки в статутний капітал ТОВ «Ексклюзив і Ко» [PERSON] внесені позичені у неї грошові кошти та солідарно стягнути з [PERSON], ТОВ «Ексклюзив і Ко», [PERSON] на її користь 3 351 894,0 грн. та судові витрати. Також просила визнати недійсним договір дарування від 12.03.2012 року, оформлений у вигляді нотаріально завіреної заяви [PERSON] про передачу належної йому долі статутного капіталу вартістю 10 449 315,24 грн. учаснику товариства [PERSON] Крім цього, просила залишити позов в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] без розгляду та залучити до участі у справі у якості третьої особи [PERSON]. Ухвалою суду від 02.04.2012 року первісний позов в частині позовних вимог до відповідача [PERSON] залишений без розгляду, ТОВ «Ексклюзив і Ко», [PERSON] залучені до участі у справі у якості співвідповідачів та [PERSON] залучений до участі у справі у якості третьої особи. 24.04.2014 року до суду звернувся [PERSON] з заявою про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги. В обґрунтування свого позову зазначив, що 31.05.2011 року він - [PERSON] позичив [PERSON] грошову суму у розмірі 2 728 000 доларів США, що складає еквівалент 21 804 904 грн. по курсу НБУ. Грошові кошти було надано для розвитку бізнесу, у тому числі з метою розвитку спільного заводу з переробки м'яса. Фактично завод з переробки м'яса знаходився за адресою: [ADDRESS]. У лютому 2014 року [PERSON] стало відомо, що [PERSON] начебто передав нерухоме майно заводу з перероби м'яса в статутний капітал ТОВ «Ексклюзив і Ко» ще 30.01.2012 року. Як вбачається з протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Ексклюзив і Ко» № 1 від 30.01.2012 року [PERSON] передав вклад у статутний капітал товариства майно на суму 10 449 315,24 грн. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 12.03.2012 року [PERSON] передав [PERSON] право володіння, управління, розпорядження на свою долю в ТОВ «Ексклюзив і Ко». Надав згоду на перереєстрацію його долі в ТОВ «Ексклюзив і Ко» за [PERSON] Підставою для перереєстрації частки [PERSON] у статутному капіталі ТОВ «Ексклюзив і Ко» став протокол № 2 загальних зборів учасників ТОВ «Ексклюзив і Ко» від 23.04.2012 року, яким нібито вирішено вивести із складу учасників [PERSON] та передати належну йому долю у статутному капіталі товариства [PERSON] у зв'язку з чим затвердити нову редакцію статуту та провести державну реєстрацію змін. Згідно до статуту ТОВ «Ексклюзив і Ко» у редакції від 08.08.2012 року [PERSON] є єдиним учасником товариства. Вважає, що вказана злочинна схема виводу майна із власності померлого [PERSON] та його спадкоємців повністю суперечить закону та здійснена з підробкою підписів [PERSON] та відповідним підлогом документів. У зв'язку з вище наведеним просить визнати недійсним договір дарування від 12.03.2012 року, оформлений у вигляді нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про передачу належної йому долі статутного капіталу вартістю 10 449 315,24 грн. учаснику товариства [PERSON] Крім того, [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], ТОВ «Ексклюзив і Ко», [PERSON], за участі третіх осіб Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку, Управління державної автомобільної інспекції 2-ге ВРЕВ м. Донецька при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадщину, визнання договору недійсним. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його рідний брат - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 10.05.2012 року. За життя [PERSON] заповіту не залишив. 11.10.2012 року [PERSON] звернувся з заявою до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини. Крім нього іншими спадкоємцями є їх мати - [PERSON] [INFO], та його брат [PERSON]. 06.11.2012 року, [PERSON] відмовилась від своєї частки у спадщині на користь [PERSON]. [PERSON] був засновником та директором товариства з обмеженою відповідальністю «Ексклюзів і ко», яке було зареєстровано 31.01.2012 року та створювалось як завод з переробки м'яса та м'ясопродуктів. Обладнання з переробки м'яса та м'ясопродуктів для заводу було частково придбані за грошові кошти отримані за договором позики між [PERSON] та [PERSON] у розмірі 420 000 доларів США від 04.11.2011 року та за рахунок власних коштів [PERSON]. Як вбачається з протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Ексклюзів і ко» № 1 від 30.01.2012 року, за життя [PERSON] фактично внесено до статутного фонду ТОВ «Ексклюзів і ко» майновий внесок вартістю 10 449 315,24 грн. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді часки у статутному капіталі ТОВ «Ексклюзів і ко» вартістю 10 449 315,24 грн., що відповідає 52% розміру статутного (складеного) капіталу товариства та автомобіль «ВАЗ» 21099, держаний номер [NUMBER], 2006 року випуску, сірого кольору. Крім [PERSON], другим учасником товариства стала [PERSON], часки у статутному капіталі ТОВ «Ексклюзів і ко», якої вартістю 9 645 521,76 грн., відповідає 48 % розміру статутного (складеного) капіталу товариства. Під час оформлення спадщини після смерті брата [PERSON] стало відомо, що часка у статутному капіталі ТОВ «Ексклюзів і ко» вартістю 10 449 315,24 грн., що відповідає 52% розміру статутного (складеного) капіталу товариства незаконно вибула з власності померлого [PERSON] та була перереєстрована за [PERSON] Згідно статуту ТОВ «Ексклюзів і ко» у редакції від 08.08.2012 року [PERSON] є єдиним учасником товариства. Підставою для перереєстрації частки [PERSON] у статутному капіталі ТОВ «Ексклюзів і ко» став протокол № 2 загальних зборів учасників ТОВ «Ексклюзів і ко» від 23.04.2012 року, яким нібито вирішено вивести зі складу учасників ТОВ «Ексклюзів і ко» [PERSON] відповідно до нотаріально завіреної заяви від 12.03.2012 року та передати належну йому долю учаснику Товариства [PERSON] Вважає, що вказана злочинна схема виводу майна із власності померлого [PERSON] та його спадкоємців повністю суперечить закону та здійснена з підробкою підписів [PERSON] та відповідним підлогом документів від імені померлого, а саме сфальсифікованої нотаріально посвідченої заяви від 12 березня 2012 року, згідно якої [PERSON] передав [PERSON] право володіння, управління та розпорядження на долю в ТОВ «Ексклюзів і ко». Надав згоду на перереєстрацію його долі в ТОВ «Ексклюзів і ко» за [PERSON] Стосовно автомобіля «ВАЗ» 21099, держаний номер [NUMBER], 2006 року випуску, сірого кольору. [PERSON] має намір його продати, але не може у зв'язку з тим, що він не зареєстрований за ним після фактичного прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] У зв'язку з цим [PERSON] просить суд: 1) встановити факт прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його брата [PERSON], [INFO], який помер [INFO]; 2) визнати недійсним правочин - заяву до компетентних органів від імені [PERSON] про складання з себе повноважень прав та обов'язків співвласника та співзасновника ТОВ «Ексклюзів і ко» від 12.03.2012 року та передачу належну йому долю учаснику ТОВ «Ексклюзів і ко» [PERSON]; визнати за [PERSON] в порядку спадкування право власності на майно передане [PERSON] згідно протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Ексклюзів і ко» № 1 від 30.01.2012 року; 3) визнати за [PERSON] у порядку спадкування право власності на автомобіль «ВАЗ» 21099, держаний номер [NUMBER], 2006 року випуску, сірого кольору. В ході розгляду справи, 23.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про залишення без розгляду позову в частині стягнення заборгованості з [PERSON] Ухвалою Кіровського районного суду м. Донецька від 22.05.2014 року залишено без розгляду позовні вимоги до [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, з обставин викладених в позовній заяві, просила суд його задовольнити, стосовно вирішення зустрічного позову [PERSON] та позову третьої особи [PERSON] залишила на розсуд суду. Відповідач [PERSON], та його представник [PERSON] у судовому засіданні зустрічний позов підтримав. Пояснив, що він є єдиним спадкоємцем померлого [PERSON], який за життя взяв у [PERSON] борг в сумі 420000 доларів США. Однак до цього часу своїх зобов'язань, як спадкоємець не виконав не дивлячись на те, що позивач неодноразово нагадувала йому про повернення коштів. Повернути борг не має можливості, в зв'язку з відсутністю коштів. Представник відповідача ТОВ «Ексклюзив і Ко» - [PERSON] позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні за безпідставністю вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Третя особа [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Представником [PERSON] до суду подано заяву від 22.05.2014 року, позовні вимоги заявлені третьою особою підтримала у повному обсязі, просила суд розглядати справу без її участі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до ст. 1046 ЦК України між позивачем та померлим [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] взяв в борг у позивача 420 000,0 доларів США, що підтверджується розпискою від 04 листопада 2014 року, в якій останній зобов'язалася повернути вищевказану суму за бажанням [PERSON] Допитаний, як свідок [PERSON], приведений до присяги відповідно до вимог ЦПК України, підтвердив факт укладання між [PERSON] та [PERSON] договору позики, на підтвердження якого померлим була написана розписка. [INFO] помер [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 10.05.2012 року. За життя [PERSON] заповіту не залишив. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді часки у статутному капіталі ТОВ «Ексклюзів і ко» вартістю 10 449 315,24 грн., що відповідає 52% розміру статутного (складеного) капіталу товариства та автомобіль «ВАЗ» 21099, держаний номер [NUMBER], 2006 року випуску, сірого кольору. На запит суду, приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] надано копію спадкової справи, з матеріалів якої вбачається, що 11.10.2012 року [PERSON] звернувся з заявою до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини. 06.11.2012 року, [PERSON], яка є матір'ю померлого [PERSON], відмовилась від своєї частки у спадщині на користь [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, єдиний спадкоємець першої черги - [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь [PERSON], він є єдиним спадкоємцем після смерті від [PERSON] та до нього перейшли зобов'язання по сплаті суми боргу. Цей факт також встановлений рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 21.12.2012 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин. Вирішуючи спір про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON], визнання права власності на спадщину, суд вважає, що позов [PERSON] в цій частині підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки Управління державної автомобільної інспекції 2-ге ВРЕВ м. Донецька при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області № 8050 від 03.12.2013 року [PERSON] належить автомобіль «ВАЗ» 21099, державний номер [NUMBER], 2006 року випуску, сірого кольору (т.1 а.с. 60 ). З обставин справи вбачається, що 06.02.2014 року нотаріусом відмовлено в оформленні права [PERSON] на спадщину (т.1 а.с. 184). Як вбачається із змісту постанови приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] за результатами розгляду заяви про прийняття спадщини [PERSON] відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину майна, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. На підставі п.п.1-3 глави 13 зазначеного Порядку нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії та зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. В судовому засіданні встановлено, що договір купівлі продажу та технічна документація на автомобіль ВАЗ» 21099, державний номер [NUMBER], 2006 року випуску, сірого кольору була втрачена. [PERSON] має намір його продати, але не може у зв'язку з тим, що він не зареєстрований за ним після фактичного прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] Суд приходить до висновку, що відсутні умови для одержання позивачем у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, у зв'язку із тим, що в даний час відсутня об'єктивна можливість через смерть спадкодавця, відновити втрачені технічну документацію та договір купівлі продажу автомобіля, що посвідчує право власності [PERSON], вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності в порядку спадкування підлягають судовому розгляду, про що також зазначено Пленумом Верховного Суду України в п.23 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7. Окрім цього, суд розуміє, що на теперішній час у потенційних спадкоємців відсутній інший спосіб, окрім судового, визнання права власності на спірну квартиру з боку держави. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] брат померлого [PERSON] своєчасно звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та вважається таким, що прийняв спадщину у відповідності зі ст. 1268, 1269, 1297 ЦК України, що є підставою для визнання за ним права власності на спірний автомобіль в порядку спадкування за законом. Відмовляючи у задоволені позову [PERSON] в частині солідарного стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив і Ко» та [PERSON] суми боргу, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст.ст. 57-59 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Вимоги викладенні в позовній заяві щодо стягнення суми боргу з ТОВ «Ексклюзив і Ко» та [PERSON] не знайшли об'єктивного підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами. На запит суду, відділом державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку була надана належним чином завірена копія реєстраційної справи ТОВ «Ексклюзив і Ко» (код ЄДРПОУ 38082540). Відповідно до наданої реєстраційної справи, судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Ексклюзив і Ко» було створено його учасниками [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] було передано у власність товариства майно, яке належало йому на праві власності на загальну вартість 10 449 315,24 грн., що підтверджується протоколом загальних зборів учасників №1 від 30.01.2012 року. Крім [PERSON], другим учасником товариства стала [PERSON], часки у статутному капіталі ТОВ «Ексклюзів і ко», якої вартістю 9 645 521,76 грн., відповідає 48 % розміру статутного (складеного) капіталу товариства. Згідно статуту ТОВ «Ексклюзів і ко» у редакції від 08.08.2012 року [PERSON] є єдиним учасником товариства. Підставою для перереєстрації частки [PERSON] у статутному капіталі ТОВ «Ексклюзів і ко» став протокол № 2 загальних зборів учасників ТОВ «Ексклюзів і ко» від 23.04.2012 року, яким вирішено вивести зі складу учасників ТОВ «Ексклюзів і ко» [PERSON] відповідно до нотаріально завіреної заяви від 12.03.2012 року та передати належну йому долю учаснику Товариства [PERSON] У реєстраційній справі відсутні докази того, що кошти, які надавала [PERSON] у борг [PERSON], були внесені до статутного капіталу товариства чи на ці кошти було придбано майно, яке було передано [PERSON] у власність товариства. Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, після передачі грошових коштів [PERSON] став їх власником та мав право в силу закону розпоряджатися цими коштами на свій розсуд та незалежно на що вони були витрачені позичальником, саме в нього виникає обов'язок на повернення боргу. Закон не передбачає, що зобов'язання по сплаті боргу може виникнути у інших осіб, якщо позичальник боргові кошти передав до статутного капіталу юридичної особи чи витратив кошти на придбання майна, яке згодом було внесено до статутного капіталу юридичної особи. Статтею 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Втім позивач не надав жодного доказу того, що між нею та ТОВ «Ексклюзив і Ко», [PERSON] укладався договір позики. Отже, враховуючи вищевикладене, вимоги щодо стягнення з ТОВ «Ексклюзив і Ко» та [PERSON] суми боргу за договором позики, укладеним між нею та [PERSON] є безпідставними та не підлягають задоволенню. Вирішуючи спір в частині визнання недійсним договору дарування від 12.03.2012 року, оформленого у вигляді нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про передачу належної йому долі статутного капіталу вартістю 10 449 315,24 грн. учаснику товариства [PERSON] суд виходив з відсутності правових підстав для задоволення позовів про визнання угоди сторін недійсною із застосуванням наслідків ст. 216 ЦК України, оскільки між сторонами [PERSON] та [PERSON] у встановленому порядку договору дарування від 12.03.2012 року укладено не було. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 12.03.2012 року [PERSON] передав [PERSON] право володіння, управління, розпорядження на свою долю в ТОВ «Ексклюзив і Ко». Надав згоду на перереєстрацію його долі в ТОВ «Ексклюзив і Ко» за [PERSON] (т. 2 а.с. 237). Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину встановлені ст. 203 ЦК України, відповідно до ч. 4 якої правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до вимог ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. У сенсі ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Договір дарування має свою форму передбачену главою 55 ЦК України. Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами [PERSON] та [PERSON] у встановленому порядку договору дарування від 12.03.2012 року укладено не було. Згідно довідки № 622 від 11.02.2014 року,зареєстрованою канцелярією суду за вх.. № . 3386 від 18.02.2014 року, П'ятнадцята київська державна нотаріальна контора повідомила, що Демчик В.В. державним нотаріусом П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори 12.03.2012 року за реєстровим номером 1-312 не засвідчувалась заява гр.. [PERSON] (т. 2, а.с. 26). Враховуючи, що у судовому засіданні встановлено факт відсутності між [PERSON] та [PERSON] укладено договору від 12.03.2012 року про дарування належної йому долі у статутного капіталу ТОВ «Ексклюзив і Ко» вартістю 10 449 315,24 грн. учаснику товариства [PERSON] суд відмовляє у задоволенні позовів в частинні визнання даного договору недійсним відмовити.

Outcome: partial