Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка мотивує свої позовні вимоги тим, що 25 серпня 20074 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, через що в сім`ї часто виникали сварки, які негативно впливали як на них, так і на їх спільну дитину. Наразі шлюбні стосунки припинені, спільного господарства не ведуть. Позивач впевнена, що подальше збереження сім`ї неможливе, оскільки має намір створити нову сім`ю. За таких обставин, вона просить суд шлюб розірвати та звільнити її від сплати судового збору, як інваліда 2 групи. В підготовчому судовому засіданні позивач та її представник підтримали повністю позовні вимоги, посилаючись на вищевикладені обставини. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій позов визнав та просив розглядати справу без його участі. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено: 25 серпня 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 69. (а.с.8). Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02 липня 20084 року виконкомом Очеретуватської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 05. (а.с.7). У підготовчому судовому засіданні було встановлено, що сторони не мешкають разом та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, не може бути відновлена та шлюб необхідно розірвати. Щодо стягнення судового збору, суд вважає зазначити наступне. За подання позову до суду про розірвання шлюбу позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню на користь держави судового збору у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved