Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи його тим, що 30 серпня 2013 року між нею та відповідачем Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб, актовий запис № 502. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, розбіжності поглядів на життя, втрати почуття та поваги. Подальше життя як подружжя, примирення і збереження сім`ї вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Вказала, що шлюбні стосунки носять формальний характер, оскільки з відповідачем не проживають разом з кінця 2016 року, спільних дітей не мають, однак згоди на розірвання шлюбу ними не досягнуто. За вказаних обставин змушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 02 липня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, вказану справу просить розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду надійшла заява в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом за наявності для того законних підстав, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, враховуючи думку учасників процесу та дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 30 серпня 2013 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб, актовий запис № 502, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , повторно видане Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 16.06.2020 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що причиною розпаду сім`ї стало несумісність характерів подружжя, різні погляди на життя та шлюб, внаслідок чого часто виникали сварки, що призвело до того, що сторони втратили почуття та повагу один до одного, шлюбні стосунки носять формальний характер, сторони не проживають разом з кінця 2016 року, збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам. З огляду на викладене, а також те, що відповідач визнав позов та його визнання прийняте судом за наявності для того законних підстав, суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, сторони не проживають спільно та подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесений нею судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved