Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 36 в будинку № 38 по вул. Ювілейній в м. Бахмут Донецької області, вказуючи, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 6.04.1994 року. В цій же квартирі зареєстрований її син [PERSON] з 19.10.2005 року. Відповідач [PERSON] не проживає в квартирі з листопада 2011 року. В цій квартирі також зареєстрований її племінник [PERSON], який не мешкає в квартирі з жовтня 2012 року. Відповідачі виїхали з м. Бахмут Донецької області і з того часу не поверталися, в квартирі не проживають. Їх речей в квартирі немає, витрат по утриманню житла вони не несуть. Домовленості між нею та відповідачами про збереження права користування житлом за ними більш ніж встановленого законом строку не було. Відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідачів. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України суд вважає можливими проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши прояснення представника позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 6.04.1994 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], загальною площею 56 кв.м. (а.с.7). Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 19827377 від 1.04.2014 року [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 4.02.2016 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.9). Згідно акту голови ОСМД «Ювілейна, 38» від 23.03.2016 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], але не мешкає там з жовтня 2012 року (а.с.12). Відповідно до акту голови ОСМД «Ювілейна, 38» від 23.03.2016 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], але не мешкає там з листопада 2011 року (а.с.13). Згідно довідки ОСМД «Ювілейна, 38» № 619 від 30.05.2016 року за адресою: [ADDRESS]: [PERSON] зареєстрований та не мешкає з листопада 2011 року, [PERSON] зареєстрований та не мешкає з жовтня 2012 року (а.с.27). Згідно заяви від 24.05.2016 року [PERSON] дає свою згоду та просить зняти його з реєстраційного обліку за місцем проживання за адресою: [INFO] (а.с.32). Відповідно до заяви від 24.05.2016 року [PERSON] дає свою згоду та просить зняти його з реєстраційного обліку за місцем проживання за адресою: [INFO] (а.с.33). Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобовязання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.). Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоровя чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції. Відповідно до листа начальника Артемівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області підполковника поліції [PERSON] від 29.06.2016 року № 16244/201/01-2016, [PERSON], [PERSON] з приводу чинення їм перешкод з боку будь-якої особи щодо недопущення їх до квартири [ADDRESS] не зверталися (а.с. 44). Згідно листа головного лікаря Артемівської центральної районної лікарні [PERSON] від 5.07.2016 року № 2155, [PERSON], [PERSON]К на обліку в КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» не перебувають, з 1.01.2013 року по теперішній час за амбулаторною та стаціонарною допомогою до Бахмутської ЦРЛ не зверталися, медична допомога вдома не надавалась (а.с.45). Представник позивача вказує, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Зазначила, що відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі та не мешкає там з листопада 2011 року, відповідач [PERSON] - зареєстрований у вказаній квартирі та не мешкає там з жовтня 2012 року. Позивач бажає виписати [PERSON], [PERSON] з даної квартири, оскільки їх прописка перешкоджає їй в оформленні житлової субсидії. \~\~\~ В судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що він є сусідом [PERSON], вони живуть в одному будинку. Зазначив, що [PERSON] мешкає в будинку разом зі своїм чоловіком. Раніше там ще мешкали син та племінник [PERSON] Приблизно з 2010-2011 років сина та племінника він не бачив. Зі слів сусідів вони обидва зараз мешкають в Росії. \~\~ В судовому засіданні свідок [PERSON], вказала, що вона є сусідкою [PERSON], вони живуть в одному будинку. Зазначила, що [PERSON] зі своїм чоловіком мешкають самі в квартирі. Вона кожен день ходить до них користуватися інтернетом і ніколи не бачила у них вдома інших людей та чужих речей. До 2011 року разом з ними мешкали син та племінник.\~Зі слів сусідів вони обидва зараз мешкають в Росії. \~\~\~\~Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права.\~\~\~ Згідно ч.ч 1, 2\~ст.71 Житлового кодексу Української РСР\~ при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно зі\~ ст.72 ЖК УРСР\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі з листопада 2011 року, відповідач [PERSON] - з жовтня 2012 року, нею не\~ користуються, витрати, пов'язані з оплатою квартири та комунальних послуг не сплачують, а тому суд визнає [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 36 в будинку № 38 по вул. Ювілейній в м. Бахмут Донецької області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved