Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з 12 грудня 2017 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Від цього шлюб мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про їх народження та в яких зазначено, що їх батьком є саме відповідач. Біля півтора року після одруження їхнє з відповідачем подружнє життя складалось добре, а потім їхні стосунки почали погіршуватись, особливо після народження сина [PERSON] . Відповідач почав все частіше вживати спиртні напої і в нетверезому стані затівав з нею сварки, скандали, ображав її, застосовував щодо неї рукоприкладство. Вони з відповідачем проживали то в будинку її батьків, то в будинку бабусі відповідача. Однак подружнє життя не налагодилось і не покращувалось через його поведінку, неповаги до неї, як дружини та матері його дітей. В жовтні-грудні 2020 р. він перебував в Чехії на заробітках, а 18.12.2020 року приїхав додому. На початку лютого місяця 2021 р. відповідач став виганяти її з дітьми із будинку його бабусі, а тому 10.02.2021 р. вона з дітьми перейшла проживати в будинок її матері. Діти проживають разом з нею, спору про їх проживання не виникає. Враховуючи викладене, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати а також стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати, в розмірі 908,00 гривень сплаченого судового збору та 1500 гривень, понесених нею витрати за надання професійної правничої допомоги. 24 травня 2021 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, згідно поданих клопотань, просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги визнає просить шлюб розірвати. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 12 грудня 2017 року у Тячівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, за актовим записом № 277 (а.с.18). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.10-11). Згідно акту № 2 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї позивачки [PERSON] , вбачається що до складу її сім`ї входять: дідусь [PERSON] , бабуся [PERSON] , мама [PERSON] , брат [PERSON] , дочка [PERSON] , сина [PERSON] . Позивачка проживає з дітьми в двохкімнатній старій будівлі разом з своєю матір`ю. Батько помер [INFO] . Не працює, так як на утриманні має двоє маленьких дітей, з чоловіком разом не проживають (а.с.12). Відповідно до довідки №173 від 22.03.2021 року, виданої Новоселицьким старостинським округом № 2 Нересницької сільської ради, встановлено, що на утриманні позивачки [PERSON] знаходяться діти: дочка [PERSON] , 2017 р.н., син [PERSON] , 2019 р.н. (а.с.13). Згідно ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 та ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать про те, що сімейне життя у сторін не склалося, між ними втрачено взаєморозуміння, а розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, оскільки разом не проживають. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Таким чином, аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що сім`я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і подальше його збереження суперечить інтересам сторін, а тому при таких обставинах шлюб підлягає розірванню. При винесенні судового рішення, у відповідністю з ст. 141 ЦПК України, суд також вирішує питання щодо розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою на підтвердження понесених нею судових витрат, а саме: судового збору в розмірі 908,00 гривень та витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 1500,00 гривень надано квитанцію про сплату судового збору ТВБВ №10006/143 від 15.04.2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 11 від 15.04.2021 на вказану суму за надання правової допомоги адвокатом Декет Ю.Ф. (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії № 297 від 18.05.1998 року), договір про надання правової допомоги № 11 від 15.04.2021 року та ордер на надання правової допомоги серії ЗР № 72728 від 15.04.2021 року (а.с.1, 14-17). Таким чином, судові витрати понесені позивачкою, у відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягнення з відповідача.

Outcome: approved