Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем 10 червня 2006 року. Позовна заява мотивована тим, що 10 червня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №1058. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось через те, що позивач та відповідач мають різні характери та погляди на життя, що особливо стало відчутним протягом останнього півріччя. Фактично сторони разом не проживають вже більше року, спільне господарство не ведуть, шлюб фактично існує лише формально.Таким чином позивач вважає, що подальше спільне життя із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме її інтересам. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 10 червня 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №1058 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 076681, виданного повторно 27 листопада 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження серія 1-АМ № 057087, виданого 15.11.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Сімейне життя у сторін не склалось через те, що позивач та відповідач мають різні характери та погляди на життя, що особливо стало відчутним протягом останнього півріччя. Фактично сторони разом не проживають вже більше року, спільне господарство не ведуть, шлюб фактично існує лише формально.Таким чином позивач вважає, що подальше спільне життя із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме її інтересам. Згідно з ч. 2\~ст. 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може предявити один із подружжя. Згідно\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та визнання відповідачем предявленого позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, оскільки позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Косарєва», при реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача слід залишити «Косарєва». З урахуванням вимог\~ст. 88 ЦПК України\~всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved