Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з позовом про розділ спільного майна подружжя, набутого під час шлюбу - житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, вартістю 159322,00 гривень, розташованого в [ADDRESS], та встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,600 га., наданої для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримала у повному обсязі і суду пояснив, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 26.04.1980 року по 14.05.2009 року. За час шлюбу ними було придбано на підставі договору купівлі-продажу житловий будинок в [ADDRESS]», в якому проживають до цього часу. В будинку також проживають їх дорослі дочка з онукою та син. У 1998 році подружні стосунки між ними було припинено, з того часу вони не ведуть спільного господарства та на добровільних умовах встановили порядок користування житловим будинком, надвірними будівлями і спорудами. Вона займає дві житлові кімнати: 1-3, площею 15,6 кв.м., кімнату 1-4, площею 12,9 кв.м. , відповідач - кімнату 1-2, площею 24,0 кв.м. Дорослий син є членом її сім*ї, а дочка з онукою - членом сім*ї відповідача. Нежитлові приміщення вони також поділили добровільно, спільно користуються колодязем та земельною ділянкою. Земельна ділянка не приватизована. До 2014 року у них не було проблем з приводу встановленого порядку користування житловим будинком, але дочка з дозволу відповідача зайняла кімнату якою вони з сином користувалися, між ними стали виникати конфліктні ситуації. Вона просить провести розділ житлового будинку в натурі. Висновком експерта передбачено один варіант поділу, який передбачає найменші переобладнання. За час користування частиною будинку вона, займаючи саме ці приміщення, здійснювала у двох жилих кімнатах ремонтні роботи та підтримувала у цій частині будинку належний станом житла. Відповідач у займаній ним частині будинку ніякого ремонту не робив, тому вона вважає справедливим виділення їй на праві власності саме займаної нею частини будинку, яку визначеною експертом як ІІ частина. Також вона не заперечує проти запропонованого експертом варіанту поділу земельної ділянки та відносно того, що частина споруд залишатиметься у спільному користуванні співвласників. Витрати на проведення експертизи вони з відповідачем понесли у рівних частинах. Відповідач в судове засідання не з*явився. Його представник [PERSON] заявлені вимоги щодо розділу житлового будинку в натурі, як спільного сумісного майна подружжя, визнала, погодилася із запропонованим експертом варіантом поділу житлового будинку з виділом кожній із сторін по ? частині будинку, надвірних будівель і споруд, та із запропонованим експертом порядком користування земельною ділянкою. Просила виділити на праві власності відповідачу частину будинку, яка визначена експертом як ІІ частина, оскільки з відповідачем проживає доросла дочка з малолітньою онукою, якій потрібне окреме приміщення, ванна, санвузол, які за домовленістю сторін на даний час займає позивач. Дочка сторін з онукою при цьому займає приміщення 1-4, площею 12,9 кв.м. , з якої є доступ саме до ванної кімнати, кухні. Також пояснила, що відповідач і його дочка мають автомашини та використовують гараж, який розташований окремою будівлею на земельній ділянці. Просить розділ житлового будинку провести відповідно до висновку експерта з урахуванням того, що дочка з онукою є членом сім*ї відповідача. Заслухавши позивача та представника відповідача, дослуживши матеріали цивільної та інвентарної справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 26.04.1980 року по 14.05.2009 року, шлюб розірвано судовим рішенням 19.01.1998 року, розірвання шлюбу сторонами зареєстровано 14.05.2009 року (а.с.13-15). За час шлюбу сторонами було придбано на підставі договору купівлі-продажу від 29.11.1983 року, реєстр №3315 житловий будинок в [ADDRESS]», який зареєстровано в БТІ на ім*я [PERSON] (а.с.11-12). Будинок з надвірними будівлями і спорудами розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м., що підтверджено договором купівлі-продажу (а.с.11), генеральним планом забудови (а.с.58), матеріалами інвентарної справи. Сторони та їх повнолітні дочка з онукою та син проживають у вказаному житловому будинку і зареєстровані за однією адресою (а.с.17-18). За домовленістю сторін з 1998 року - з часу припинення подружніх стосунків ними встановлено порядок користування житловим будинком, надвірними будівлями і спорудами та земельною ділянкою. Зокрема позивач до 2014 року займала дві житловій кімнати: 1-3, площею 15,6 кв.м., кімнату 1-4, площею 12,9 кв.м., членом її сім*ї є спільний з відповідачем повнолітній син. Відповідач займав одну житлову кімнату 1-2, площею 24,0 кв.м., членом його сім*ї є дочка з малолітньою онукою, яка з 2014 року без згоди з позивачем займає житлову кімнату 1-4, площею 12,9 кв.м. Зазначена ситуація стала підставою для звернення до суду з цим позовом. Зазначені обставини визнані сторонами у справі і приймаються судом до уваги без доказів у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України. Згідно схематичного плану з інвентарної справи в наявності самочинне будівництво -сарай «Д» , вартістю 6461,00 гривень, який до уваги не приймався і до загальної вартості майна, що є предметом розділу, не включено. Відповідно до висновку експерта №1 від 19.09.2015 року ринкова вартість спірного житлового будинку становить 390000,00 гривень, інвентарна вартість - 159322,00 гривень(а.с. 45-49). Експертом запропоновано один варіант розділу житлового будинку в натурі та встановлення порядку землекористування(а.с.50-51). Зокрема, власнику першої частини експертом запропоновано виділити ( частина І) в житловому будинку «А» коридор 1-1, площею 5,0 кв.м., житлове приміщення - кімнату 1-2, площею 24,0 кв.м., вартістю 38005,00 гривень, із прибудови літ. «а» - приміщення І, площею 6,8 кв.м., вартістю 8923,00гривень; із надвірних будівель і споруд - гараж літ «Б», вартістю 18763,00 гривень , огорожа №2, №3 вартістю 2105,00 гривень; із загального користування співвласників : котельня літ «В», вартістю 623,00 гривень, погріб -шахта літ «Г», вартістю 239,00 гривень, колодязь №1, вартістю 2859,00 гривень, а всього майна вартістю 79661,00 гривень; власнику другої частини виділити - ( частина ІІ) в житловому будинку «А» житлові приміщення кімнату 1-3, площею 15,6 кв.м., кімнату 1-4, площею 12,9 кв.м., загальною житловою площею 28,5 кв.м. і вартістю 37552,00 гривень; із прибудови літ. «а» - приміщення ІІ, площею 9,0 кв.м., приміщення ІІІ ,площею 5,5 кв.м., загальною площею 14,5 кв.м. і вартістю 19050,00гривень; із надвірних будівель і споруд - навіс літ «Е», вартістю 6090,00 гривень, зливна яма №4, вартістю 2303,00 гривень, ворота №5, вартістю 10945,00 гривень, загального користування співвласників : котельня літ «В», вартістю 623,00 гривень, погріб -шахта літ «Г», вартістю 239,00 гривень, колодязь №1, вартістю 2859,00 гривень, а всього майна вартістю 79661,00 гривень. Розділ проведено без перевищення часток у спільному сумісному майні подружжя та необхідності грошової компенсації. При цьому експертом зазначено перелік робіт, пов*язаних з переобладнанням житлового будинку у двоквартирний без зміни несучих конструкцій. Зокрема, підлягають закладенню дверні отвори з приміщення І в приміщення ІІ, з кімнати 1-1 в кімнату 1-3 та 1-4 та обладнати дверні отвори з приміщення ІІ до кімнати 1-4, з кімати1-4 в кімнату 1-3 , з приміщення ІІ- у двір для облаштування окремого виходу, Обов*язки по переобладнанню в частині закладення дверних отворів належить віднести на сторони: на позивача [PERSON] - по обладнанню дверних отворів з приміщення 1-3 в приміщення 1-4, та з приміщення 1-4 - в приміщення ІІ, а з приміщення ІІ обладнати дверний отвір окремого виходу у двір відповідно до схем-плану (а.с.53) у додатку до експертного висновку. Відповідачеві належить здійснити роботи по закладенню дверних отворів з приміщення І - в приміщення ІІ, з кімнати 1-1 в кімнати 1-3 та 1-4. Порядок користування земельною ділянкою відповідно до вказаного висновку експертом запропоновано здійснити шляхом виділення кожної із сторін ділянок площами по 291,5 кв.м., в тому числі під забудовою з окремим виїздом кожному із сторін на [ADDRESS], визначені у експертному висновку як І і ІІ частини, залишивши у спільному користуванні сторін частину земельної ділянки площею 17,00 кв.м. для доступу та обслуговування споруд спільного користування, визначену у експертному висновку як ІІІ частина. Заперечень з приводу запропонованого експертом варіанту поділу житлового будинку, будівель і споруд, порядку здійснення переобладнання в будинку та порядку користування земельною ділянкою не надійшло. Відповідно до ст. 61 СК України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, що виключені з цивільного обороту. Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу). Таким чином, оскільки подружжя придбало майно на спільні кошти в період шлюбу, то згідно положень ст.60, ст.68 СК України вказане майно належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Кожен із співвласників має право на його поділ. Розмір часток майна у випадку спору між подружжям щодо майна є рівними відповідно до ст.70 СК України. Тому спірний житловий будинок є об*єктом спільної сумісної власності подружжя і належить їм обом в рівних частинах і з цих підстав за позивачем належить визнати право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого в [ADDRESS]». Згідно положень ст.71 СК України майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. У випадку відсутності домовленості щодо порядку розділу цього майна спір вирішується судом. Висновком експерта запропоновано здійснити розділ житлового будинку в натурі, який відповідає ідеальним часткам сторін у спільній сумісній власності, тобто, по 1/2 частині кожному з них. Спір між сторонами виник саме з приводу того, що кожен претендує на отримання у власність частини житлового будинку, визначеної у експертному висновку як ІІ частина. Судом встановлено, що позивач фактично займає приміщення, які експертом включено до ІІ частини, а відповідач займає частину будинку, яку експертом віднесено до І частини. Такий порядок користування житловим будинком сторонами встановлено добровільно при припиненні подружніх стосунків у 1998 році і фактично дотримувався ними до 2014 року, коли був порушений дочкою сторін, яка не є співвласником житлового будинку і проживає у ньому з дозволу батька, фактично являючись членом його сім*ї. Положеннями ст. 66 СК України передбачено право подружжя домовитися між собою про порядок користування, що йому належить на праві спільної сумісної власності. Незважаючи на усну домовленість сторін стосовно порядку користування житловим будинком, вони його дотримувалися протягом усього проміжку часу з 1998 року. Тому виходячи із встановленого порядку користування будинком, та з того, що кожна із сторін за вказаний період доглядала за частиною будинку, якою користувалася, суд вважає, що встановити такий варіант розділу житлового будинку в натурі відповідатиме первинній волі колишнього подружжя , встановленому порядку користування, понесеним кожною із сторін витратам на утримання частини будинку і в кінцевому буде справедливим і законним. Суд не може прийняти до уваги пояснення представника відповідача, що ІІ частина обладнана кращими побутовими умовами, в ній наявні ванна, санвузол, кухня, з метою забезпечення кращих умов для малолітньої онуки сторін, яка є членом сім*ї відповідача з наступних підстав. Відповідно до положень ч.3 ст. 70 СК України при поділі майна подружжя суд може відступити від рівності часток, врахувати інтереси одного з подружжя,якщо з ним (нею) проживають неповнолітні діти, або непрацездатні повнолітні син, дочка за умови, якщо розмір аліментів, які вони одержують є недостатніми для забезпечення їх духовного, фізичного розвитку та лікування. Вимог про відступ від рівності часток не заявлено і доказів сторонами не зазначено, заперечення були пов*язанні лише з отриманням кращих побутових умов стороні відповідача, що не може бути прийнято судом до уваги, оскільки діти сторін досягли повноліття, є працездатними. До уваги судом приймається саме первинне волевиявлення сторін стосовно досягнення між ними добровільної згоди стосовно порядку користування житловим будинком і надвірними будівлями. Зокрема відповідач має на праві власності автомобіль і використовує гараж, тому виділення йому гаража у повній мірі відповідатиме його інтересам. Таким чином, відповідачу належить на праві власності виділити приміщення, вказані у І частині відповідно до експертного висновку Порядок користування земельною ділянкою відповідно до ї цільового призначення належить також здійснити відповідно до експертного висновку, що сторонами не заперечувалося. Відповідно до ч.4 ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження будівлі і споруди. Відповідно до ч.2 ст. 377 ЦК України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Таким чином, суд вважає, що сторони до отримання ними землі у власність мають право на користування частиною земельної ділянки, що відповідає пропорційно їх частці у праві власності на житловий будинок згідно положень ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України. Відповідно до встановленого площа земельної ділянки становить 600 кв.м., право на користування у рівних частинах якою мають сторонни і при цьому частина земельної ділянки площею 17 кв.м. з метою забезпечення ними доступу та обслуговування споруд ( котельня, колодязь, погріб-шахта), які залишаються у їх спільній власності, також передається і спільне користування сторін . Витрати на проведення експертизи сторони понесли у рівних частинах. З відповідача на користь позивача належить стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеному в сумі 796,61 гривень та стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір , який становить 796,61 гривень.

Outcome: approved