Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Вказала, що відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 03 березня 2009 року (справа №2-160/2009 року) з відповідача [PERSON] проводиться стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 02 лютого 2009 року. Зазначила, що їй відомо від своїх односельців та родичів відповідача, що останній працює у місті Вінниця, отримує заробітну плату. На даний час матеріальне становище відповідача змінилося, він має постійне місце роботи, стабільний заробіток. У зв'язку із вищевикладеними обставинами, вона змушена звернутися до суду із даним позовом та просити суд винести рішення, яким стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття, а також відкликати виконавчий лист №2-160 виданий 03.09.2009 року Ямпільським районним судом Вінницької області. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву за вх..№771 від 31.01.2014 року з клопотанням справу розглянути у його відсутність та просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] до нього відмовити,так як вимоги є не обгрунтованими та не підтвердженні будь-якими фактичними обставинами. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів - рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 03 березня 2009 року встановлено, що із відповідача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 300 гривень щомісячно починаючи із 02 лютого 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Із постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.03.2009 року встановлено, що відкрито виконавче провадження з виконання рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 03.03.2009 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] в твердій грошовій сумі 300 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON] [INFO], починаючи з 02.02.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 серпня 2007 року встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. Із довідки №1108 від 15.11.2013 року виданої виконавчим комітетом Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області встановлено, що [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] та до складу її сім'ї входить син [PERSON], [INFO], дитина знаходиться на її утриманні. Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 08 червня 2010 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 08 червня 2010 року і позивач змінила прізвище «[PERSON]» на своє дошлюбне «[PERSON]». Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 13 листопада 2011 року встановлено, що відповідач зареєстрував шлюб із [PERSON] 13 листопада 2011 року. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28 серпня 2012 року встановлено, що відповідач та [PERSON] є батьками [PERSON]. Із довідки №3667 від 12.12.2013 року виданої [PERSON] вбачається, що вона проживає по [ADDRESS] і разом із нею проживають її діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08 листопада 2001 року встановлено, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], тобто дружини відповідача. Дослідивши всі письмові докази, що містяться у матеріалах справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги до задоволення не підлягають виходячи із наступного: У судовому засіданні встановлено, що із відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання їхнього сина у твердій грошовій сумі по 300 гривень щомісячно, вказане рішення набрало законної сили. Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлені обставини, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів: зміна матеріального стану платника або одержувача аліментів, зміна сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення здоров'я когось з них. При цьому перелік обставин, які можуть слугувати підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпним. Разом з цим в ході судового засідання позивачем не надано жодних доказів та судом не встановлено, що її матеріальний стан, з часу постановлення судом рішення про стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі 300 гривень щомісячно, на час розгляду даної справи якимось чином змінився, не надано суду і доказів в частині, що погіршилось здоров'я одержувача аліментів, чи змінився її сімейний стан. Однак, із матеріалів справи вбачається, що сімейний стан відповідача змінився, він одружився із [PERSON] і у них народився син [PERSON], [INFO]. Зважаючи на ст.60 ЦПК України позивач не довела, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду від 03 березня 2009 року, яке набрало законної сили, підлягає зміні за рішенням суду за її позовом у зв'язку із зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст.ст.10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, які встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Позивач взагалі не надала суду будь-яких доказів, які б свідчили про зміні матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів. Нею лише вказано у позовній заяві, що вона почула про те, що відповідач працює, однак ніяких доказів суду на підтвердження цього не надала. Враховуючи зазначене вище, позивач всупереч зазначених положень Закону не довела обставини, на які посилалася, як на підставу своїх вимог про зміну розміру аліментів, а відтак правові підстави для задоволення позову відсутні. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів, задоволенню не підлягають, оскільки фактично позивач не задоволена саме розміром аліментів визначеного рішенням суду від 03 березня 2009 року, однак зазначене рішення набрало законної сили, крім того фактично підставою для звернення до суду з відповідним позовом стало те, що позивач почула від односельців та родичів відповідача, що останній працює у місті Вінниці та отримує заробітну плату, що в сенсі вимог ст.192 СК України, не є підставою для збільшення розміру аліментів, визначених раніше рішенням суду.

Outcome: dismissed