Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 11 червня 2012 року. Окрім позивача, в квартирі з 13 лютого 1974 року зареєстрований відповідач, який фактично не мешкає за вказаною адресою, оскільки з серпня 2013 року проживає в Російській Федерації, проте добровільно знятися з реєстрації не бажає і продовжує бути зареєстрованим у належній позивачу квартирі, чим порушує право позивача користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Така поведінка відповідача спричиняє позивачу, як власнику, певні незручності та порушує його права, як власника, надані йому діючим законодавством, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] до судового засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та проти ухвалення заочного рішення разом з позивачем не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином судовою повісткою, яка направлена відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України на адресу за місцем його останньої реєстрації. У зв'язку з неявкою сторін та у відповідності до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до положень ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дістається висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи[ADDRESS], розташована в будинку [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується наявними в матеріалах справи: копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 11 червня 2012 року (а.с. 6) та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № [NUMBER] від 29 липня 2016 року (а.с. 24, 25). Згідно копії довідки № 303, виданої 04 вересня 2015 року начальником Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «[ADDRESS]» [PERSON], відповідач зареєстрований в квартирі [ADDRESS], проте поїхав до Російської Федерації 15 вересня 2014 року (а.с. 3 зворот). Відповідно до відомостей, наданих заступником міського голови Бахмутської міської ради за вх. № 17932 від 21 липня 2016 року, реєстрація місця проживання [PERSON], [INFO], здійснена 23 жовтня 2013 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 19). На підставі акту № 25 від 03 вересня 2012 року, складеного головою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «[ADDRESS]» [PERSON], вбачається, що за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 03 березня 1999 року, що підтверджують члени правління вказаного об'єднання (а.с. 39). Судом встановлено, що відповідач є членом сім'ї позивача, а саме сином, що підтверджується копією довідки про забезпеченість житловою площею (а.с. 3 зворот). Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. За правилами ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач користувався житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] до вересня 2014 року, тобто у вказаній квартирі відповідач не проживає понад один рік. З копії свідоцтва учасника Державної програми зі сприяння добровільному переселенню в Російську Федерацію співвітчизників, які мешкають за кордоном, серії [NUMBER], виданого Управлінням Федеральної міграційної служби по Калузькій області, вбачається, що [PERSON], [INFO], переселився до суб'єкту Російської Федерації, обраного для постійного місця проживання - Калузької області з 10 грудня 2014 року (а.с. 36). Термін дії вказаного посвідчення спливає 10 грудня 2017 року. Відповідно до ст. 129 Конституції України, статей 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Беручи до уваги, що факт відсутності відповідача у вищезазначеній квартирі понад один рік знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а відповідач не надав суду доказів того, що перестав користуватися квартирою з поважних причин та має право на збереження за ним права користування цим житловим приміщенням, суд вважає, що за відповідачем не може бути збережено право користування житловим приміщенням і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, суд, у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України присуджує з відповідачів понесені позивачем і підтверджені документально судові витрати, пов'язані з розглядом справи у вигляді судового збору в сумі 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved