Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 5 серпня 2014 року. Від шлюбу мають одну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначила, що спільне життя з відповідачем у них не склалося - такий почав зловживати спиртними напоями, на грунті чого вчиняв сварки, наносив побої їй та членам її сім`ї, з якими разом проживали. На зауваження належним чином не реагував, своєї поведінки не змінював, через що з 1 березня 2019 року спільне проживання припинили, шлюбні стосунки не підтримують. З того часу жодна з сторін будь-яких заходів щодо збереження шлюбу не вживала. Шлюб набрав формальних рис. Таким чином вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач у поданій до суду заяві, просила справу слухати у її відсутності, позов підтримує, надала згоду на заочний розгляд справи. Крім того, після розірвання шлюбу просила присвоїти дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у його відсутності до суду не подав, як і відзиву на позов. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05 серпня 2014 року Заліською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 05 серпня 2014 року у Заліській сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 4. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині « [PERSON] ». Від шлюбу мають одну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved