Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право приватної власності на житловий будинок з існуючими надвірними будівлями [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що позивач постійно проживає та зареєстрована в житловому будинку [ADDRESS] . Цей житловий будинок був побудований у 1970-1974 рр. [PERSON] та її чоловіком [PERSON] за власні кошти на підставі рішення виконкому Кіндрашівської сільської ради, дозволу на виконання робіт по індивідуальному будівництву, акту про відведення земельної ділянки від 03.11.1970 та свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, видане на підставі рішення Куп`янської районної ради №514 від 30.11.1970. Після закінчення будівництва житлового будинку, він був зареєстрований в Погосподарській книзі Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району за № 186 на підставі Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь від 31.01.1966. Житловий будинок визначений був як колгоспний двір, головою колгоспного двору був [PERSON] , а членами колгоспного двору були [PERSON] іїх діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Чоловік позивача - [PERSON] помер [INFO] і в Погосподарській книзі позивач була визначена як голова колгоспного двору. Позивач вказує, що діти, колишні члени колгоспного двору, вибули з колгоспного двору, що підтверджується довідкою Кіндрашівської сільради від 26.04.2021р. №02- 12/591: [PERSON] вибула з членів колгоспного двору 01.10.1988, частку майна колгоспного двору не витребувала; [PERSON] вибув з членів колгоспного двору 14.04.1990, частку майна колгоспного двору не витребував; [PERSON] вибув з членів колгоспного двору 27.11.1997 . [INFO] [PERSON] помер, за життя свою частку майна колгоспного двору не витребував. Позивач, одна зареєстрована в житловому будинку та фактично проживає, на її ім`я оформлені особовий рахунок № [NUMBER] в Погосподарській книзі Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району, особові рахунки по оплаті за комунальні платежі, тощо. У квітні 2021 позивач звернулася до Державної нотаріальної контори щодо консультації по укладанню договору відчуження житлового будинку, але нотаріус їй роз`яснив, що посвідчення правочину купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку неможливе, бо діюче законодавство України не передбачає такої форми власності, як власність колгоспного двору, в зв`язку з чим власність колгоспного двору, яка належала членам колгоспного двору повинна бути оформлена як приватна власність/спільна сумісна власність, спільна часткова власність тощо/, бо нотаріус не може визначати чи є співвласники житлового будинку, а також не може визначати правовий статус житлового будинку та форму власності на нього. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься письмова заява про розгляд справи без її участі, в присутності адвоката Демянюк Л.М.. Позовні вимоги підтримує, які просить суд задовольнити. Представник позивача - адвокат Демянюк Л.М. у підготовче судове засідання не з`явилася, надавши до суду про розгляд справи без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує, які просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надавши до суду про розгляд справи без його участі. Позов визнає у повному обсязі, який просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, надавши до суду про розгляд справи без її участі. Позов визнає у повному обсязі, який просить задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлено, що зі змісту рішення №514 від 30.11.1970 (а.с. 8), акту від 03.11.1970 (а.с. 9); дозволу на провадження робіт по індивідуальному житбудівництву (а.с. 10), плану (а.с. 11), свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах (а.с. 12) убачається, що будинок [ADDRESS] побудований на законних підставах (1970-1974 рр.) з дозволом на ім`я [PERSON] - чоловіка позивача [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7) Так, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належав колгоспному двору на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 13.04.1993 виконкомом Кіндрашівської сільської Ради народних депутатів Куп`янського району Харківської області на підставі рішення вказаного виконавчого комітету № 14 від 19.01.1993, головою якого [PERSON] (а.с. 16). Згідно до технічного паспорту на житловий будинок, [PERSON] значиться власником вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями (а.с. 13-15). Із довідки № 02-12/591 від 26.04.2021, виданої Кіндрашівською сільською радою Куп`янського району Харківської області вбачається, що відповідно до записів в Погосподарських та Паспортних книгах сільської ради станом на 15.04.1991 за [PERSON] , зареєстрований житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , (особовий рахунок № [NUMBER] ). Тип двору - бувший колгоспний. Голова колгоспного двору - [PERSON] , 1942 р.н.. Її діти: дочка [PERSON] , 1967 р.н. вибула з вище вказаної адреси 01.10.1988; син [PERSON] , 1963 р.н. вибув з вище вказаної адреси 14.04.1990; син [PERSON] , 1977 р.н., вибув 18.05.1995 на службу в Збройні Сили України, 17.12.1996 повернувся додому та зареєструвався за вище вказаною адресою. 27.11.1997 вибув за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 26). Донькою позивача - [PERSON] неодноразово у зв`язку з реєстрацією шлюбів було змінено прізвище (а.с. 18, 19, 20, 21). [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 25). Згідно витягу від 06.04.2021 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с. 27) за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована з 13.02.1976 по теперішній час лише [PERSON] . На звернення [PERSON] до Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області, за роз`ясненням з питання можливості посвідчення договору купівлі - продажу житлового будинку, який є власністю колгоспного двору, державним нотаріусом роз`яснено, що посвідчення правочину купівлі-продажу житлового будинку неможливе, оскільки діюче законодавство України не передбачає такої форми власності на житло, як власність колгоспного двору. (а.с. 29) Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 15 Закону України від 16 грудня 1993 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та у зв`язку з прийняттям Закону України «Про власність» були виключені з Цивільного кодексу України (1963 року) в главі ІІ «Спільна власність» статті 120-127, що стосувалися правового положення членів колгоспного двору. Зазначений Закон України набрав чинності з моменту його публікації (Відомості Верховної Ради України № 3 1994 року). Таке поняття як «колгоспний двір» втратило своє значення на момент набрання чинності вказаним законом та внесенням відповідних змін. Зокрема, ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Законом України «Про власність» (вступив у дію 15.04.1991 р.) скасовано інститут колгоспного двору, але не скасовано правового статусу членів колишнього колгоспного двору, щодо майна колгоспного двору, яке належало його членам на праві сумісної власності. Тому, всі члени колишнього колгоспного двору після 15.04.1991 р. були і є власниками майна. Таким чином, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, беручи до уваги визнання відповідачами позову, відсутність заперечень, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved