Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати причини пропуску терміну прийняття спадщини поважними та встановити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 17 жовтня 2017 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 жовтня 2017 року померла її мати [PERSON]. За життя вона склала заповіт, за яким все своє майно заповіла [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах. Заповіт був посвідчений виконавчим комітетом Поліської сільської ради Старовижівського району Волинської області. Позивач вказує, що їй було відмовлено нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк для подачі заяви в нотаріальну контору пропущений з поважних причин, оскільки вона хворіє, на початку листопада 2017 року відчула загострення хронічної хвороби та змушена була пройти курс стаціонарного лікування в лікарні та лікувальному санаторії «Надія», що потребувало чималих коштів. Крім того є громадянкою іншої держави, а тому мала обмежену можливість звернутись за розясненнями щодо питань прийняття спадщини до нотаріальної контори. Зазначає, що здійснила поховання спадкодавця та в подальшому здійснювала догляд за будинком, тобто такими діями фактично прийняла спадщину. Відповідачі спадщини не приймали, визнають позовні вимоги, не заперечують проти спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Просить визнати підстави пропуску звернення до нотаріальної контори поважними та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позивач в судове засідання не зявилась, подала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали суду заяви, кожен зокрема, про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечили. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. З матеріалів справи судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 17 жовтня 2017 (аркуш справи 15). Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Довідкою Поліської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 18 червня 2018 року № 555 (аркуш справи 10) стверджено, що до складу спадщини [PERSON] увійшли: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований в с.Чевель, по вул.Пісочанській, 52 Старовижівського району Волинської області та земельна частка (пай), право на яку посвідчене сертифікатом серії ВЛ № 0124673, виданим Старовижівською районною державною адміністрацією 01 липня 1997 року. Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений виконавчим комітетом Поліської сільської ради Старовижівського району 22 серпня 2005 року, та яким все своє майно заповіла [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах (аркуш справи 11). На підставі Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) встановлено, що вищевказаний заповіт є чинним та спадкова справа після смерті [PERSON] в нотаріальному порядку не заводилась (аркуш справи 33, 36-37). Довідкою Поліської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 18 червня 2018 року № 555 стверджено, що спадкодавець [PERSON] на день смерті проживала одна. З копій свідоцтва про смерть встановлено, що [PERSON], помер 25 листопада 2007 року, а [PERSON], помер 19 березня 2016 року (аркуш справи 14, 17). Отже, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON], як випливає із матеріалів справи, спадщину не приймали і не претендують на спадкове майно, про що подали відповідні заяви (аркуш справи 38-39). Отже, жоден зі спадкоємців спадщину після смерті [PERSON] у порядку, передбаченому частини 3 статті 1268, статтями 1269, 1270 ЦК України, не прийняв. Спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, однак пропустив визначений для цього строк, є позивач [PERSON] Частиною першою статті 1270 ЦПК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1272 ЦПК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], позивач вказує, що вона хворіє, на початку листопада 2017 року відчула загострення хронічної хвороби та змушена була пройти курс стаціонарного лікування та реабілітації у лікувальному санаторії, здійснила поховання спадкодавця та в подальшому здійснювала догляд за будинком, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину, на ствердження чого подала копії виписки з медичних документів та талон до путівки з санаторію. Крім того є громадянкою іншої держави, мала обмежену можливість звернутись за розясненнями щодо питань прийняття спадщини до нотаріальної контори. Частиною 1 статті 82 ЦПК України регламентовано, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З поданих відповідачами заяв встановлено, що проти задоволення позову не заперечують (аркуш справи 38-39). Дана обставина, в силу вимог статті 206 ЦПК України, крім інших є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Таким чином, проаналізувавши вищенаведені письмові докази, а також враховуючи те, що позивач хворіє, є єдиним спадкоємцем, яка звернулась із заявою про прийняття спадщини, однак позбавлена можливості в досудовому порядку захистити своє право, з врахуванням мети забезпечення виконання волі спадкодавця, а також відповідачі не заперечують проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, що в своїй сукупності дає підстави суду вважати причини пропуску позивачем шестимісячного строку для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини поважними. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про необхідність визначити [PERSON] додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], яка померла 17 жовтня 2017 року, в межах строку, встановленого частиною 1 статті 1270 ЦК України. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору залишити за нею у звязку з поданою про це письмовою заявою.

Outcome: approved