Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства, зазначивши, що її мати [PERSON] проживала однією родиною без реєстрації шлюбу з [PERSON]. 01 лютого 1969 року народилась вона. У її свідоцтві про народження відомості про батька записані зі слів матері. Її батько - [PERSON] завжди визнавав себе її батьком, вони мешкали однією родиною, вели спільне господарство. З часом, а саме, 12 червня 1971 року її батьки: матір - [PERSON] та її батько - [PERSON] зареєстрували свій шлюб. 24 травня 2015 року її батько - [PERSON] помер. Під час життя в різних документах трапились помилки з імям її батька. В деяких документах батько вказаний як [PERSON], а в паспорті та свідоцтві про смерть [PERSON]. Зазначає, що [PERSON] та [PERSON] є однією тією самою особою, а саме, її батьком. Просить встановити факт батьківства [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] відносно неї, доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити, зазначила, що встановлення даного факту їй необхідно для оформлення спадщини. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що у неї з [PERSON], якого у побуті називали [PERSON], народилося дві доньки [PERSON] та [PERSON], коли доньки народилися вони проживали з ним без шлюбу, а пізніше зареєстрували шлюб та до його смерті проживали однією сімєю. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що заявниця є її сестрою. Їй 49 років, а сестрі 47. Їх батьком є [PERSON], [INFO]. Всі називали його «Леонід», а у паспорті зазначено «Олексій». У батька були брати Віктор та Микола. Іншої родини та дітей у батька не було. Після смерті батька залишився земельний пай площею 6 га, який батько віддав у користування сестрі, та на який вона не претендує. Вони всі жили однією родиною, батько за життя виховував її та сестру з самого дитинства, піклувався про них, називав їх доньками, а вони його батьком. Допитана свідок [PERSON] пояснила, що заявниця є її дальньою родичкою. [PERSON] знала з дитинства, батьки родичалися, називали його «Льонею». У нього була дружина Свєта, доньки [PERSON] та [PERSON]. Він їх виховував та матеріально допомагав. Доньки його доглядали після операції, поховали, коли помер як доньки та родина. Допитана свідок [PERSON] пояснила, що знає заявницю, відносини сусідські. Знає, що у [PERSON] була дружина Світлана та двоє доньок [PERSON] та [PERSON]. Жили однією родиною. Спочатку мешкали по вулиці Гагаріна, а потім по вулиці Горького. [PERSON] любив своїх доньок, допомагав їм, виховував. У побуті називали [PERSON] «Леонідом». Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, свідків, вважає, що заява підлягає задоволенню. Зі змісту розяснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 15 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» слідує, що суд розглядає зави про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених статтею 53 КпШС УРСР. Згідно до частини 3 статті 53 КпШС УРСР, при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матірю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Заяви про встановлення факту батьківства розглядаються судом, якщо у відповідності до частини 2 статті 55 КпШС УРСР запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній. Як вбачається з матеріалів справи, 01 лютого 1969 року народилася заявниця [PERSON], її батьками в актовому запису про народження вказано: мати - [PERSON], батько [PERSON], за відомостями зазначеними матірю у своєї заяві у відповідності до частини 2 статті 55 КпШС УРСР. Із показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що мати заявниці проживала однією сімєю з [PERSON] без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, і у них в 1969 році народилася донька - заявниця по справі, а у 1967 році старша донька [PERSON]. 12 червня 1971 року батьки заявниці уклали шлюб (свідоцтво про шлюб ІІ-АІ № 070936, видане 12.06.1971 р.). Мати заявниці змінила прізвище з «Попова» на «Черемісіна». Ст. 53 КпШС УРСР в редакції 1969 року в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви одного з батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) можуть бути фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утримання матері й особи, яку остання (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утримання дитини незалежно від розміру допомоги. В судовому засіданні встановлено, що мати заявниці [PERSON] проживала однією родиною з [PERSON], вели спільне господарство, виховували дітей, які називали його батьком, а він їх доньками, у тому числі заявницю [PERSON] 24 травня 2015 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельного паю, яким за життя спадкодавця користувалась заявниця [PERSON], яка продовжує ним користуватися після його смерті, та яку вона бажає оформити як спадкоємець першої черги. Але не може її оформити, у звязку з відсутністю доказів на її спорідненість зі спадкодавцем. Таким чином, викладені обставини є підставою для звернення спадкоємця в порядку частини 2 статті 256 ЦПК України для встановлення факту батьківства, оскільки іншим шляхом підтвердити такі обставини є неможливим, у звязку зі смертю особи, яку заявниця вважає своїм батьком, що є перешкодою для оформлення її спадкових прав. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] щодо встановлення факту батьківства [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved