Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 01 вересня 2005 року у виконкомі Валякузьминської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, вони зареєстрували шлюб, актовий запис № 4. В шлюбі у них народилася донька: [PERSON] [INFO], яка на даний час проживає разом з нею. Вказує на те, що причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя, розуміння ролі кожного з подружжя при вирішенні побутових проблем сімї, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, яким передували постійні суперечки. Вважає, що сімя розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе. Посилається на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча може та зобовязаний її надавати. Зважаючи на викладене, просить суд шлюб розірвати та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також просить суд залишити дитину [PERSON] на її утриманні. Позивачка [PERSON] та представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд позов задовольнити розірвати шлюб та стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, просив суд шлюб не розривати, так як він бажає зберегти сімю, вказуава на те, що сплачувати аліменти в такому розмірі як просить позивачка він не має можливості, так як він тільки влаштувався на роботу і його заробіток в місяць буде становити десь біля 2 000 гривень. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 вересня 2005 року у виконкомі Валякузьминської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №4. У подружжя народилася донька [PERSON] [INFO]. Спору між подружжям щодо спільного майна та місця проживання дитини немає. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. Відповідно до положень ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд встановив, що сімя розпалась через суперечки та непорозуміння, в результаті чого між сторонами склалися неприязні відносини. Подружжю, судом був наданий місячний строк для примирення, однак сторонам не вдалося примиритися та зберегти сімю. Відсутність взаєморозуміння між сторонами призвела до втрати почуття любові та поваги, а тому, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї між ними неможливе, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам і шлюб слід розірвати. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів суд виходить із наступного. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.182 цього Кодексу, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач з 06 листопада 2015 року був прийнятий на роботу оператором птахофабрик та механізованих ферм згідно наказу № 228-К від 05.11.2015 року, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд приходить до висновку, що розмір аліментів слід визначити в часті від доходу, а не в твердій грошовій сумі, як просить позивачка. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. У п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Суд враховує, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 06 до 18 років з 01 вересня 2015 року становить 1455 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати, а також те, що батько дитини працює на посаді оператора птахофабрик та механізованих ферм, його заробітна плата буде становити біля 2 000 гривень на місяць, є молодою людиною, розмір аліментів слід визначити в 1/3 частини від всіх видів заробітку/доходу/, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку. Що стосується позовної вимоги про залишення дитини [PERSON] на утриманні та вихованні позивачки, то суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що дитина на даний час проживає разом із позивачкою, будь яких спорів між сторонами щодо визначення її місця проживання немає. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, суд вважає, що витрати по сплаті судового збору у сумі 487,20 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати по оплаті судового збору за подання позову про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 114, 180-182, 184, 185, 190, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial