Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], згідно якої просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, вказавши, що між ними 02.09.2006 року Центральним відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 775, що підтверджується свідоцтвом про одруження 1-КЕ № 018273, виданим 02.09.2006 року. Під час шлюбу у сторін народилися діти [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КЕ № 055964, виданим 17.08.2007 року Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 509 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КЕ № 216467, виданим 24.03.2015 року Крюківським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 182. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припиненні з листопада 2017 року, оскільки вони мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, тому не можуть в подальшому проживати разом. Примирення і збереження сімї між ними не можливе, тому шлюб необхідно розірвати, місце проживання дитини визначити з нею, залишити їй шлюбне прізвище. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, але представник позивача надала суду заяву, згідно якої прохає розглядати справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, але належним чином був повідомлений про місце і час судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи не зявився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки та з урахуванням заяви представника позивача, суд вирішив на підставі ст. ст. 247, 280 ЦПК України провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач з відповідачем зареєстрували шлюб 02.09.2006 року Центральним відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 775, що підтверджується свідоцтвом про одруження 1-КЕ № 018273, виданим 02.09.2006 року. Дошлюбне прізвище позивача Кармазіна. Під час шлюбу у сторін народилися діти [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КЕ № 055964, виданим 17.08.2007 року Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 509 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КЕ № 216467, виданим 24.03.2015 року Крюківським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 182. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припиненні з листопада 2017 року, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом. Примирення і збереження сімї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, з урахуванням думки позивача, суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу шлюбне прізвище «Німець». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною 1 ст.160 Сімейного кодексу України передбачено,що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років , визначається за згодою батьків, тому враховуючи згоду відповідача, суд вважає за можливе місце проживання дитини визначити з матірю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати сплаченні останньою при подачі позову, а також судові витрати на користь держави.

Outcome: approved