Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] ., зареєстрований 27.11.1996 року Залізничним районним відділом ЗАГС м. Львова, актовий запис № 402. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 27.11.1996 року Залізничним районним відділом ЗАГС м. Львова, актовий запис № 402. У даному шлюбі народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останніх кількох років стосунки з відповідачем розладнались, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. З 15.03.2018 року позивач та відповідач проживають окремо, шлюбні відносини між ним припинені, спільне господарство ними разом не ведеться. Позивач та відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, а тому сім`я фактично припинила своє існування. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25.10.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, подала заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, наслідки визнання позову йому зрозумілі, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.200, ст.206 ЦПК України, ухвалює судове рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 27.11.1996 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Залізничним районним відділом ЗАГС м. Львова, про що зроблено відповідний актовий запис № 402, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У даному шлюбі [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого погіршилися подружні стосунки в негативну сторону, відтак подальше спільне життя, збереження сім`ї та шлюбу між ними неможливе. Як роз`яснено уп. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З огляду на викладене, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо, у позовній заяві позивач просив не надавати строку на примирення, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задоволити. Також, на підставі ч.1 ст.142 Цивільного процесуального кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з наступними змінами, у зв`язку з визнанням позову відповідачем позивачеві необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, згідно квитанції №0.0.1503532361.1 від 23.10.2019 року, а з відповідача на корить позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Outcome: approved