Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 08 грудня 2006 року між нею та [PERSON] у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1142; стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. На обґрунтування позову зазначила, що вона з 08 грудня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з квітня 2014 року через різні характери, різні погляди на життя, втрату почуття любові та поваги один до одного. З цього часу вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб необхідно розірвати. Неповнолітня дочка [PERSON] проживає разом із нею, знаходиться на її вихованні, відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у звязку з чим вона бажає стягнути з нього аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 158, ч. 1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні\~ встановлено,\~ що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 грудня 2006 року в Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1142, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Як зазначено в позові, сторони\~не підтримують шлюбні відносини з квітня 2014 року. Позивачка на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104\~ СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності\~ до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок\~його розірвання\~ за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який\~ згідно ст. 112 ч.2 СК України\~ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя\~ подружжя\~ та збереження\~ шлюбу суперечило б\~ інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому він підлягає розірванню. Також в заявленому позові позивачка стверджує, що дочка [PERSON] проживає разом з нею, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей;непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.. 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач не надав заперечень проти позову та будь-яких доказів на їх підтвердження. Суд вважає, що відповідач зобовязаний надавати допомогу своїй дитині до досягнення нею віку повноліття.

Outcome: approved