Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 січня 2017 року Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області, актовий запис № 4. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникли в їх сім'ї, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї. Позивач просить шлюб розірвати з причин відсутності порозуміння у сім'ї, різних поглядів на життя, на ведення домашнього господарства, у зв'язку із чим між подружжям виникло повне непорозуміння один до одного. Крім того, просила суд після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]» Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, з лютого 2018 року разом не проживають. Відповідач у судове засідання не з'явився, також подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує, зазначив, що з лютого 2018 року разом не проживають. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 10 січня 2017 року зареєстрований Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області, актовий запис № 4 (а.с 4). Подружні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведеться, разом не проживають, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Шлюб сторони розривають вперше. На підставі викладеного та

Outcome: approved