Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги наступним. 20.07.2008 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалося у звязку з тим, що у них різні погляди на життя та обовязки, відсутнє взаємопорозуміння та повага один до одного. На підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Декілька разів вони намагалися зберегти сімю, але марно. Крім того відповідач як за час їхнього спільного проживання так і після, лише іноді надає їй незначну матеріальну допомогу на виховання їхньої дитини. На підставі вищевикладеного просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні відсутня. Надала заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні відсутній. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. 20.07.2008 року між [PERSON] ( дошлюбне прізвище Дресвянкіна) та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І - ЕЛ № 034512 від 20.07.2008 року. Ухвалою Щорського районного суду від 22.12.2017 року сторонам був наданий двомісячний строк для примирення. За вказаний строк примирення між ними не відбулося. Судом встановлено, що у сторін є спільна дитина, син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І ЕЛ № 074247 від 27.08.2009 року. Дитина проживає з матірю, що підтверджується копією довідки № 03-18/4696 від 01.09.2017 року. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Відповідач зобов'язаний утримувати сина. Сама позивачка не в змозі повністю забезпечити матеріальні потреби дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та сторін, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки, з обставин, викладених в позові, між сторонами втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе. Тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення та стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки при зверненні до суду позивачка сплатила судовий збір в розмірі 640 грн. за позовну вимогу щодо розірвання шлюбу, враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 320 грн. 00 коп. При зверненні до суду позивач не сплачувала судового збору у розмірі 640,00 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів, як особа звільнена від його сплати, враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved