Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/4 частку житлового будинку з господарського-побутовими будівлями [ADDRESS] . Свої вимоги\~обґрунтувала тим,\~що з\~21.01.2008\~вона є\~власником будинку\~під номером\~ [ADDRESS] ,\~який вона\~отримала в\~спадщину від\~ [PERSON] \~З часу\~отримання в\~спадщину даного\~майна,\~вона безперервно\~відкрито володіє\~всім будинком,\~сплачує комунальні\~платежі,\~підтримує його\~в належному\~санітарному та\~технічному стані,\~обробляє присадибну\~ділянку.\~Як їй\~відомо з\~документів,\~що перейшли\~до неї\~від попереднього\~власника,\~до того,\~як будинок\~перейшов у\~її власність\~в спадщину\~від [PERSON] ,\~співвласниками даного\~будинку були\~його мати\~ [PERSON] та\~її сестра\~ [PERSON] ,\~які,\~в свою\~чергу,\~також отримали\~по 1/2 частці в порядку спадкування. [PERSON] [INFO] померла. Після її смерті [PERSON] , який все життя проживав у цьому будинку, звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право спадщину: будинок з господарськими побутовими будівлями за [ADDRESS] та грошовий вклад. При цьому в заяві, екземпляр якої зберігся в його паперах, він зазначив інших спадкоємців покійної матері: її сестру [PERSON] та свою сестру [PERSON] . [PERSON] 21.12.1984 отримав у дарунок від [PERSON] 1/2 частку будинку, і ще 1/4 частку він отримав на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Дані обставини їй стали відомі вже після смерті [PERSON] Саме ці 3/4 частки будинку, що за життя належали [PERSON] , вона й отримала в спадок у 2008 році. Тоді ж вона й дізналася, що 1/4 частка\~будинку [PERSON] \~не належить\~і станом\~на 13.12.2007\~1/4\~частка належала\~покійній [PERSON] \~на підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину від\~30.04.1955.\~Чи прийняла\~інша спадкоємиця\~ [PERSON] (в\~домовій книзі\~ [PERSON] спадщину\~після своєї\~матері їй\~не відомо.\~Розшук її\~місця проживання\~наслідків не\~приніс.\~Фактично будинок\~є одним\~цілим майном,\~ніколи на\~реальні частини\~не ділився\~і ще\~колишнім власником\~ [PERSON] \~з часу\~отримання його\~в спадщину\~в 1984\~році, використовувався як одне ціле. В\~неї залишилися\~розрахункові книжки\~по оплаті\~за комунальні\~послуги,\~які сплачувалися\~за весь\~будинок.\~У 1996\~році [PERSON] \~провів у\~цей будинок\~газ,\~що підтверджується\~копією робочого\~проекту на\~газопостачання будинку.\~Сам будинок\~являє собою\~глинобитну будову,\~позначену на\~плані літерою\~«А» загальною\~площею 65,8\~кв.\~м.,\~в тому\~числі житловою\~38,7\~кв.\~м.,\~має такі\~господарсько-побутові\~будівлі,\~які до\~нього прилягають:\~сарай літ.\~«Б»,\~вбиральня літ.\~«В»,\~паркан «Г»,\~розташовані на\~земельній ділянці\~площею 693,0\~кв.\~м.\~Таким чином,\~ще попередній\~власник будинку\~і вона,\~як вже\~його правонаступник,\~який,\~відповідно до\~ст.1218\~ЦК України,\~успадкував усі\~права і\~обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті,\~відкрито володіють\~та користуються даним будинком\~з господарсько-побутовими\~будівлями вже\~більше тридцяти\~п`яти років.\~Інші спадкоємці\~ [PERSON] \~чи їх\~правонаступники жодного разу протягом\~цього часу не заявляли вимоги про право власності на частку будинку, не пред`являли претензій з цього приводу. Викладені обставини змусили її звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, при цьому від представника надійшла заява, в якій вона просить позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за її та позивачки відсутності. Представник відповідача Знам`янської міської ради Кіровоградської області до суду не з`явився, але надіслав суду заяву, в якій вирішення позовних вимог [PERSON] по суті залишив на розсуд суду, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але надіслала суду клопотання, в якому позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Ухвалою від 08.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 25.10.2018 клопотання представника позивачки про витребування доказів задоволено та витребувано у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Знам`янка Знам`янського міськрайонного управління юстиції кіровоградської області копію актового запису про смерть [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 19.11.2018 клопотання представника позивачки про витребування доказів задоволено та витребувано в Державному нотаріальному архіві Кіровоградської області копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 03.12.2018 клопотання представника позивачки про витребування доказів задоволено та зобов`язано приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Гуц Ю.В. надати суду копію спадкової справи, заведеної нотаріусом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 03.01.2019 клопотання представника позивачки про витребування доказів задоволено та витребувано в Знам`янській міській державній нотаріальній конторі копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 28.02.2019 залучено в якості відповідача правонаступника [PERSON] [PERSON] . Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 07.11.2018 та запис акта про смерть від 17.08.1981 №278 свідчать про те, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с.55-56, 57). Знам`янською міською державною нотаріальною конторою ГТУЮ у Кіровоградській області після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведено спадкову справу за №421/1981. З матеріалів даної спадкової справи вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , прізвище якої після укладення шлюбу змінилося на « [PERSON] », та [PERSON] У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] та [PERSON] подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] Зі свідоцтва про право на спадщину від 30.04.1955 та довідки-характеристики від 12.12.1984 вбачається, що [PERSON] та її сестрі [PERSON] належить житловий будинок по [ADDRESS] . [PERSON] 21.12.1984 подарувала належну їй 1/2 частку вказаного будинку [PERSON] Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.12.1984, [PERSON] отримав право власності ще на 1/4 частку вказаного будинку в порядку спадкування після смерті своєї матері [PERSON] Також [PERSON] отримав свідоцтво про право власності за законом від 21.23.1984 на 1/2 частку грошового вкладу з належними відсотками. Свідоцтво про право на спадщину за законом на іншу 1/4 частку вказаного будинку в порядку спадкування після смерті своєї матері [PERSON] , [PERSON] не отримала (а.с.110-120). Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 15.11.2018 та актовий запис про смерть від 27.02.2018 №220 свідчать про те, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с.67, 68-69). Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Гуц Ю.В. після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , заведено спадкову справу за №36-2018, номер у спадковому реєстрі 62517932. З матеріалів даної спадкової справи вбачається, що [PERSON] 20.07.2015 все своє майно, яке буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, а також все те, що відповідно до законодавства України може бути успадкованим, у повному обсязі без будь-яких винятків, заповіла [PERSON] , [INFO] . У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Станом на 27.12.2018 заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину [PERSON] не подавала, жодного свідоцтва про право на спадщину нотаріусом не видано (а.с.101-108). Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з абз.1 ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п.14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», виходячи зі змісту ч.1 ст.344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. У пункті 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказано, що відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст.344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст.344 ЦК України). Згідно з п.13 вказаної постанови Пленуму ВССУ, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16\~ЦК України, а також ч.4 ст.344\~ЦК України, згідно з якими, захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим, особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. За змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Тож, оскільки позивачка добросовісно заволоділа майном, яке, як встановлено під час розгляду справи, не має власника, а саме 1/4 часткою житлового будинку з господарського-побутовими будівлями [ADDRESS] , та безперервно понад десять років відкрито, не приховуючи факт знаходження майна в її володінні, ним володіє, за нею може бути визнано право власності на це нерухоме майно за набувальною давністю згідно з ч.1 ст.344 ЦК України. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.321, 328, 344 ЦК України, ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»,

Outcome: approved