Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що вона та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 147. Від шлюбних відносин мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] , батьком дитини у свідоцтві про народження зазначений відповідач. Дитина проживає з нею і спору з приводу її виховання немає. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, подружні стосунки припинили у 2013 році і на даний час вона створила нову сім`ю. Подальше спільне життя між ними і збереження шлюбу є неможливим, що суперечить її інтересам. Майновий спір відсутній. На примирення не згодна. Просить позов задовольнити, розгляд справи провести за її відсутності, після розірвання шлюбу просить залишити чинне прізвище « [PERSON] ». Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, на примирення не згоден. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 147(а.с.11). Від шлюбних відносин мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.12), син проживає з позивачем, і спору з приводу його виховання немає. Подружні стосунки сторони припинили у 2013 році і їх не відновлювали, намірів на примирення не виказують. Позивач створила нову сім`ю. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, що передбачено ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище позивача після розірвання шлюбу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ч.8 ст.294 ЦПК України, які на підставі ч.9 ст.10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Суд приходить до висновку про необхідність залишення позивачу її чинного прізвища на задоволення її клопотання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки позивач наполягає на його розірванні, а відповідач проти його розірвання не заперечує, подружні стосунки між сторонами припинені з 2013 року і не відновлювалися, позивач створила нову сім*ю, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Судові витрати у справі віднести на відповідача у розмірі 50% від сплаченого, решту частину сплаченого судового збору , що також становить 50% від сплаченого збору, повернути позивачу з державного бюджету у відповідності до положень ч.1ст. 142 ЦПК України На пiдставi викладеного,

Outcome: approved