Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем 28 квітня 2005 року. Позовна заява мотивована тим, що 28 квітня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №617. Від шлюбу сторони мають двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачем. Сімейне життя між сторонами не склалось, оскільки сторони виявились різними людьми та мають різні погляди на життя. Понад три роки тому сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Таким чином, позивач вважає, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судове засідання, призначене на 16.01.2017р. не зявився, хоча про час, дату, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак конверт з повісткою про виклик в судове засідання повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового звязку «за зазначеною адресою не проживає». В судове засідання, призначене на 31.01.2017р. відповідач не зявився повторно, оголошення про виклик відповідача до суду було опубліковано в газеті «Вінниччина», випуск № 6 від 20.01.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечила проти такого порядку розгляду справи. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 28 квітня 2005 року [PERSON] та Верба (дошлюбне прізвище «Шлінчук») [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №617 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ №003143, яке видане 28 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 4). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може предявити один із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оскільки позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Верба», при реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача слід зазначити «Верба». З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved