Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 01.08.2008 у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 412; після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачу « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що після народження другої дитини відносини подружжя суттєво погіршились та наразі у їх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Від постійних суперечок та скандалів самопочуття позивача погіршилося, вона перебуває в стані постійного стресу. Відповідач залишив взагалі без належної батьківської уваги дітей та унеможливив нормальне спілкування з позивачем. Наразі шлюб є формальним, оскільки особисті відносини між сторонами тривалий час мають негативний характер. Спорів майнового характеру та щодо місця проживання дітей наразі немає. [PERSON] зазначила, що продовжувати такі шлюбні відносини вона не бажає, часу для примирення та налагодження стосунків вони не потребують, подальше спільне життя сторін як подружжя та спроба збереження шлюбу суперечитимуть їх інтересам. 25.10.2021 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с. 15-16). Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вона наполягає на задоволенні позову. Відповідач також просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні, про що зазначив у поданій заяві. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 01 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 412. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Дослідивши матеріали справи, враховуючи положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім`я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Оскільки позивач просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] », суд, з урахуванням положень статті 113 Сімейного кодексу України, вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище \-\-- « [PERSON] ». Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, на користь позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 454,00 грн, інші 50 відсотків підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved