Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання її чоловіка [PERSON] , [INFO] померлим. В обґрунтування заяви посилалась на те, що 20.04.2015 року її чоловік був викрадений невідомими особами. За фактом викрадення її чоловіка було відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст. 146 КК України. Зазначила, що з [PERSON] вона перебувала спочатку у цивільному шлюбі з 2009 року, Від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , якого вона зареєструвала відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Згодом вони зареєстрували шлюб [INFO] та [INFO] у них народився другий син [PERSON] . Зазначила, що чоловік любив та піклувався про обох синів і планував встановити батьківство щодо старшого сина, але 20.04.2015 року був викрадений невідомими особами. З 20.04.2015 року жодних відомостей щодо чоловіка вона не має. Заходи щодо розшуку, які вживалися поліцією жодних результатів не дали. Мати її чоловіка жодних відомостей про перебування її сина не має. Із листа Б-1008/119-07/18 від 09.07.18 року СВ Київського ВП ГУ НП в Х/о вбачається, що досудове розслідування проводилось з метою встановлення місцезнаходження її чоловіка та осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення в період з квітня 2015 року до теперішнього часу. З`ясовано, що він за медичною допомогою до медичних закладів м. Харкова не звертався, до кримінальної відповідальності не притягався, державний кордон не перетинав, актові записи цивільного стану про зміну імені та смерть відсутні. Зазначила, що є свідки викрадення її чоловіка. Вважає, що викрадення чоловіка пов`язане з його громадською діяльністю, оскільки він був активним учасником відомих подій в м. Харкові на початку 2014 року. ЇЇ чоловік мав особистий конфлікт з активістами громадської організації «Оплот», та викрадення загрожувало йому смертю. Заявник [PERSON] у судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити. Надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та зазначила, що станом на теперішній час її чоловік [PERSON] не з`явився за місцем своєї реєстрації. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові ГТУ юстиції у Харківській області в судове засідання не з`явився, надавши заяву про слухання справи за їх відсутності. 02 листопада 2018 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі. 13.04.2020 року відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями на підставі звільнення з посади судді Золотарьової Л.І. відповідно до п.2.3.50 Положення про АСДС винятково, у разі коли суддя у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи (рішення Вищої ради правосуддя №924/0/15-20 від 09.04.2020 року «Про звільнення [PERSON] з посади судді у відставку» цивільна справа за вказаною заявою розподілена в провадження судді Якуші Н.В. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши заявника, допитавши свідків, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.10.2013 року, актовий запис №821 (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.06.2011 року [PERSON] народився [INFO] , про що зроблений актовий запис №662. Батьками зазначені -мати [PERSON] , відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.07.2014 року [PERSON] народився [INFO] , про що зроблений актовий запис №1087. Батьками зазначені - мати [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с.12). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 28.05.2019 року (а.с.52). Згідно відповіді Б-1008/119-07/18 від 09.07.18 року СВ Київського ВП ГУ НП в Х/о вбачається, що досудове розслідування проводиться за ч.1 ст. 146 КК України з метою встановлення місцезнаходження її чоловіка та осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення в період з квітня 2015 року до теперішнього часу. З`ясовано, що він за медичною допомогою до медичних закладів м. Харкова та Харківської області не звертався, до кримінальної відповідальності не притягався, державний кордон не перетинав, актові записи цивільного стану про зміну імені та смерть відсутні. Місцезнаходження [PERSON] не встановлено (а.с.15). Відповідно до відповіді Управління СБУ в Харківській області від 28.04.2015 року №70/6-Б-315/7 вбачається, що слідчими та оперативними підрозділами Управління СБУ в Х/о гр.. [PERSON] не затримувався, кримінальні провадження відносно нього в ЄРДР не реєструвались, інформацією щодо його можливого місцезнаходження не володіють (а.с.40). Відповідно до відповіді Харківського МВДРАЦС ГТУЮ в Харківській області від 27.07.2018 року №7806/15.1-04-05 зазначено, що проведеною перевіркою по архіву відділу та Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актового запису про смерть та зміну імені на гр.. [PERSON] [INFO] не виявлено (а.с.63). Відповідно до інформації, отриманої від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби Україна від 15.05.2020 року вбачається, що відомостей про перетинання державного кордону України у період з 20.05.2015 року по теперішній час (14:00 15.05.2020 року) громадянином України [PERSON] , [INFO] , в базі даних не виявлено (а.с.86). В судовому засіданні були допитані свідки. Свідок [PERSON] пояснив, що є другом родини [PERSON] , знав його 15 років, вказав, що у день його зникнення був поряд з ним, уточнив, що це сталося 20.04.2015 року приблизно о 18 годині, коли він разом з [PERSON] йшов по вул.. М. Бажанова у м. Харкові та невідомі особи у кількості п`яти осіб, які були озброєні автоматами, пістолетами та дубинкою, напали на них. Зазначив, що він та [PERSON] розбіглись в різні боки, при цьому [PERSON] побіг у бік Академії міського господарства і усі нападники побігли за ним. З цього часу йому не відомо місцезнаходження [PERSON] , відповідну заяву із зазначенням його свідчень щодо обставин зникнення [PERSON] він надав у правоохоронні органи. Свідок [PERSON] повідомила, що є матір`ю зниклого [PERSON] , про зникнення її сина їй стало відомо від невістки [PERSON] . Наголошувала, що вона намагалась знайти сина, неодноразово зверталася до правоохоронних органів, проте жодних позитивних результатів немає. Останній раз вона бачила свого сина у квітні 2015 року ще до дня його зникнення. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які підтверджують відповідні обставини, суд вирішує вказану справу, виходячи з норм матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню у виниклих правовідносинах. Так, відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою суд розглядає в порядку окремого провадження. Згідно ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісті, або обставини, що дають підстави припускати її загибель від нещасного випадку. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти , у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи . Як роз`яснено у 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну - правову заінтересованість і зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Виходячи з обсягу досліджених судом доказів у їх сукупності, оцінивши наведені заявником обставини та мету, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, дає підстави дійти висновку про наявність між заявником та особою, якою вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме з метою реалізації права розпоряджатися своєю квартирою. Крім того, у даному випадку існують і перешкоди заявнику у реалізації заявником прав або виконання обов`язків, пов`язаних з відсутністю особи, якої вона просить оголосити померлою. Відповідно до ст.47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом роз`яснено заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для оголошення [PERSON] , [INFO] померлим, оскільки заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне визначити дату оголошення [PERSON] , [INFO] померлим саме від дня набрання законної сили рішенням суду.

Outcome: approved