Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про визнання недійсним договору поруки. В обґрунтування позову зазначила, що випадково дізнавшись від [PERSON] про те, що ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» , направляло вимоги про погашення суми кредиту, в тому числі і до неї, які вона чомусь не отримувала, надалі з'ясувала, що підставою направлення їй вимог банку є нібито укладений від її імені договір поруки №518/1-пп-2007 від 05.09.2007р., відповідно до якого вона нібито, як поручитель, зобов'язалась перед ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №518-пк-2007 від 05.09.2007 р. При цьому вдалось з'ясувати, що підпис на вказаному договору поруки стоїть не її. Договір поруки №518/1-пп-2007 від 05.09.2007 р. нею не укладався та не підписувався, вона ніколи не ознайомлювалась із його змістом, тому посилання банку на договір поруки як на підставу своїх вимог до неї грубо порушує її права і майнові законні інтереси, а тому договір поруки відповідно до вимог ст. 215 ЦК України має бути визнаний в судовому порядку недійсним - за наступними підставами. Так, як можна визначити із тексту договору поруки №518/1-пп-2007 від 05.09.2007 р. між нею [PERSON] та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в преамбулі цього договору вказані її дані, а в п. 7 договору поруки наведені її паспортні дані та проставлений підпис, який зроблено з ознаками наслідування загальних графічних ознак її підпису. В той же час оспорюваний договір поруки №518/1-пп-2007 від 05.09.2007 р. ніколи не підписувався, вона не знайома з його текстом і положеннями, та підпис на договорі поруки виконано не нею, а іншої особою. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами. У відповідності зі ст. 546, 547 ЦК України, порука є видом забезпечення виконання зобов'язання, правочин щодо якого вчиняється у письмовій формі. Згідно зі ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Вважаючи на те, що оспорюваний договір поруки було укладено та підписано не нею, тому він має бути визнаний не дійсним з моменту його укладання, а також стягнути судові витрати. Представник позивача звернувся до суду с заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернувся до суду с заявою про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Відповідно до ст., ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених статтею цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 203 ЦК України пердбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме якщо : зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Судом встановлено, що згідно висновку судово - почеркознавської експертизи № 58/04-268 від 14.08.2014 року, підписи від імені [PERSON] в графі «Поручитель [PERSON].» ., договору поруки №518/1-пп-2007 від 05.09.2007р виконаний не [PERSON], а іншою особою (а.с.209-215). Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити та визнати недійсним договір поруки №518/1-пп-2007 від 05.09.2007р., укладений між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Криворізької філії ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в якому [PERSON] зазначена поручителем. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а пому на користь позивача слід стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON], судові витрати, а саме 53,65 грн. судового збору та 450,48 грн. за проведення судової почеркознавської експертизи, а разом 503,89 грн., з кожного. На підставі ст. ст.. 203, 215 ЦК України,

Outcome: approved