Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон та виготовлення проїзного документу без згоди батька. В обґрунтування позову, позивачка [PERSON] посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 08.02.2002 р. до 16.09.2016 р. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Позивачка матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку. Відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги не надає. Позивачка [PERSON] з донькою проживає у м. Антрацит, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України та де проходять бойові дії, у зв'язку з чим позивачка має намір виїхати за кордон, де матиме надійне житло та роботу, а дитина матиме належні умови для фізичного та духовного розвитку, однак не може отримати згоду у відповідача на виїзд дитини за кордон без пояснення будь-яких причин, на підставі чого вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, у своїй позовній заяві просить розглянути справу у її відсутності (а.с. 4). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву у якій позовні вимоги визнає та просить розглянути справу у його відсутність (а.с. 15). Третя особа орган опіки та піклування Старобільської РДА у судове засідання не з'явилася, надала висновок щодо неможливості проведення відповідної роботи з матір'ю та батьком дитини, оскільки ані позивач, ані відповідач не проживають на території Старобільського району (а.с. 16). Суд, з'ясував позицію сторін, дослідив матеріали справи й вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню, за слідуючими підставами: За свідоцтвом про народження дитини (а.с. 7) батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], значаться [PERSON] та [PERSON]. Порядок виїзду за кордон без згоди другого з подружжя (чоловіка) визначено законом України « Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-Х11, Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення, видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», затвердженого Постановою КМУ від 31.03.1995 року № 231 (із змінами). Стаття 18 цих Правил передбачає, що виїзд за межі України громадян, що не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється (п. 3 Правил) у разі пред'явлення оригіналів документів, або їх нотаріально завірених копій: рішень суду щодо надання дозволу на виїзд за межі України дитині, яка не досягла 16 річного віку без згоди та супроводу другого з батьків». За ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16 річного віку, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів, в їхньому супроводі, або у супроводі осіб, уповноважених ними. Таким чином, суд дійшов висновку, що через те, що відповідач [PERSON] - батько неповнолітньої [PERSON], [INFO], ніякої участі у вихованні і матеріальному забезпеченні дитини не приймає, можливо надати його матері позивачці [PERSON] дозвіл на вивіз дитини [PERSON] за межі України без згоди батька. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved