Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свій позов мотивувала тим, що 23.11.1971 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище з « [PERSON] » на «Жило», актовий запис № 1858. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , який є відповідачем по справі. Мати позивачки [PERSON] , [INFO] , проживала і була зареєстрована в м. Вінниці в належній їй квартирі по [ADDRESS] . Разом з нею був зареєстрований з її згоди відповідач по справі - син позивачки [PERSON] . Позивачка з мамою постійно підтримували тісні сімейні стосунки, постійно допомагала їй в усьому фізично та матеріально, в разі погіршення стану здоров`я мами доглядала її. Так, мама в останні роки життя важко хворіла, самостійно не пересувалась, і позивачка повністю взяла на себе догляд за мамою. [INFO] [PERSON] померла у віці 89 років. Смерть мами зареєстрована у Вінницькому м/в ДРАЦС ЦЗМУ Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 21.02.2020 року, актовий запис про смерть № 600. Позивачка поховала маму на одному з вінницьких цвинтарів. Після смерті матері відкрилась спадщина, заповіту на яку вона не залишила. До складу спадкового майна входить нерухоме майно, розташоване на території міста Вінниці. Позивачка являється єдиним спадкоємцем мами за законом першої черги і бажає прийняти спадщину, після смерті мами постійно користується належним їй майном - квартирою та речами домашнього вжитку. Спадкоємців за законом другої та третьої черги немає, а її син [PERSON] - відповідач по справі, являється спадкоємцем за законом 4 черги як онук померлої, тому він є відповідачем по даній справі. Однак, позивачка не змогла своєчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини з наступних причин. Ще при житті мами важко захворів її чоловік [PERSON] . 19 липня 2016 року йому по життєво була встановлена Перша «Б» (по зору) група інвалідності, і з того часу потребує постійної сторонньої допомоги, яку вона йому весь час надаю. Незадовго до смерті мами чоловік переніс важкий інсульт, стан його здоров`я ще більше погіршав, вона змушена була доглядати 2-х лежачих хворих - маму та чоловіка, а після смерті мами продовжувала доглядати чоловіка, практично постійно знаходячись біля нього, як в лікарнях, так і вдома. Крім того, будучи сама немолодою людиною та маючи проблеми із здоров`ям, поховавши маму, перенесла душевне потрясіння, від якого довго не могла оговтатись, погіршав стан здоров`я, і вона не могла займатись будь-якими справами. До того ж, невдовзі після смерті мами розпочались карантинні заходи, всі державні установи та організації були зачинені. Вона неодноразово приходила в нотаріальну контору, однак, вона була зачинена в зв`язку з карантином. Коли вона в черговий раз прийшла в нотконтору, то побачила на дверях об`яву, що нотаріус перебуває у відпустці. Лише наприкінці серпня 2020 року змогла потрапити на прийом громадян в нотаріальну контору, і дізналась, що вже пропущений 6-ти місячний термін для подання заяви про прийняття спадщини. Просила суд, визначити [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] додатковий строк 3 місяці, необхідний для подання заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , що померла [INFO] в м. Вінниці. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив суд їх задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами Книги шостої ЦК України. 23.11.1971 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 1858 (а.с.7). В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , який є відповідачем по справі (а.с.6). Мати позивачки [PERSON] , [INFO] , проживала і була зареєстрована в м. Вінниці в належній їй квартирі по [ADDRESS] . Разом з нею був зареєстрований з її згоди відповідач по справі - син позивачки [PERSON] . Позивачка з мамою постійно підтримували тісні сімейні стосунки, постійно допомагала їй в усьому фізично та матеріально, в разі погіршення стану здоров`я мами доглядала її. Так, мама в останні роки життя важко хворіла, самостійно не пересувалась, і позивачка повністю взяла на себе догляд за мамою. [INFO] [PERSON] померла у віці 89 років. Смерть мами зареєстрована у Вінницькому м/в ДРАЦС ЦЗМУ Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 21.02.2020 року, актовий запис про смерть № 600 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, заповіту на яку вона не залишила. До складу спадкового майна входить нерухоме майно, розташоване на території міста Вінниці. Однак, позивачка не змогла своєчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини з наступних причин. Ще при житті мами важко захворів її чоловік [PERSON] . 19 липня 2016 року йому по життєво була встановлена Перша «Б» (по зору) група інвалідності, і з того часу потребує постійної сторонньої допомоги (а.с.11-12). Відповідно до постанови № 1908/02-31 від 01.09.2020 року, [PERSON] відмовлено в оформленні спадкових справ на майно після смерті матері [PERSON] у зв`язку з пропуском строків (а.с.10). Як зазначалося, відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто, за загальними правилами, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті матері сплив 17 серпня 2020 року, в кінці серпня 2020 року позивач звернулася до нотаріальної контори, а 08 вересня 2020 року вона пред`явила позов до суду, тобто пропущений нею строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Тому оцінюючи пропуск строку позивачем, суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 17 жовтня 2018 року по справі №681/203/17. Крім того, суд враховує, що відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи викладене, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позивач з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , такий строк є незначним, а тому позов підлягає задоволенню та суд вважає достатнім визначити строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved