Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] третя особа Петропавлівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання батьківства. В позовній заяві позивач зазначила що влітку 2012 року познайомилася з відповідачем [PERSON] та невдовзі почали зустрічатись підтримуючи близькі (інтимні) стосунки. З березня 2013 року сторони розпочали спільно проживати в одному будинку підтримуючи фактичні сімейні відносини хоч належним чином відносини між ними не зареєстровано. Влітку 2015 року позивач повідомила відповідача що завагітніла в результаті спільного сімейного життя та відповідач не заперечував таких наслідків, але відносини змінилися на гірші . [INFO] року у позивача по справі народилася донька [PERSON] про що 28 січня 2016 року представником виконкому Миколаївської сільської ради Петропавлівського району було складено відповідний актовий запис під №3 Про народження дитини позивач намагалася повідомити відповідача особисто, але він дізнався про це від сторонніх людей. Через те що позивач та відповідач не перебували в зареєстрованому шлюбі то дані до актового запису представниками Миколаївської сільської ради вносилися зі слів позивача. На даний час позивачу тяжко утримувати доньку якій необхідна медична допомога, а біологічний батько добровільно без визнання батьківства відмовляється допомогти, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом про захист прав своєї доньки. На підставі ст.ст. 2,125,128 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4,5,118,119,88 ЦПК України позивачка звернулась до суду з даним позовом для захистом її порушеного права. В судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задовольнити в повному обсязі, та внести до актового запису №03 про народження [PERSON] дані про батька -«[PERSON], [INFO]» та стягнути з відповідача витрати на проведення експертизи, витрати на проїзд до м. Дніпро та судові витрати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не погоджується сплачувати на користь позивачки витрати на проїзд до м. Дніпро, вважає їх не обґрунтованими. Наполягає на тому, щоб прізвище дитини не змінювалось. Підтвердив, що з відповідачкою вони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2009 року по 2015 рік. Спочатку проживали у батьків позивачки, потім на квартирі. За час проживання з відповідачкою відбувались сварки вони тричі припиняли стосунки потім знову мирилися. Останні близькі стосунки з позивачкою були навесні 2015 року. За цей час йому було відомо, що відповідачка мала стосунки з іншим чоловіком і вона запевняла його, що дитина іншого чоловіка і до нього вона не має претензій, але коли дитина народилась вона почала домагатися він нього визнання доньки. Після отримання результатів експертизи він погоджується що дитина є його донькою. Третя особа надала суду письмову заяву про слухання справи в їх відсутність не заперечують проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено,що сторони передували в близьких, з березня 2013 року сторони розпочали спільно проживати у батьків позивачки в одному будинку підтримуючи фактичні сімейні відносини хоч належним чином відносини між ними не зареєстровано, потім вони проживали разом на квартирі. Влітку 2015 року позивач повідомила відповідача що завагітніла в результаті спільного сімейного життя та відповідач не заперечував таких наслідків але відносини змінилися на гірші і вони припинили стосунки. [INFO] року у позивача по справі народилася донька [PERSON] про що 28 січня 2016 року представником виконкому Миколаївської сільської ради Петропавлівського району було складено відповідний актовий запис під №03. Дані обставини відповідачем визнані в судовому засіданні та ніким оспорені не були. Згідно до Ухвали винесеної суддею Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від. 07 лютого 2017 року призначено проведення судового-медичної генетики КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» . Відповідно до Висновку №86 судово-медичного експерта [PERSON] КЗ « Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи «ДОР, встановлено, що вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON], [INFO],і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків,за результатами даної експертизи складає не менше 99,99999%. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Законодавець встановлює перелік осіб, які вправі подати позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини Відповідач [PERSON] не заперечує проти свого батьківства та часткового задоволення позову. Щодо його заперечень проти зміни прізвища дитини з [PERSON] на [PERSON], представник позивачки не наполягає на такий зміні тому суд вважає, що прізвище дитини повинно бути залишено без змін. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним , установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Статтею 134 Сімейного кодексу України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати, суд погоджується з думкою відповідача щодо необґрунтованості витрат понесених позивачкою щодо її проїзду до м. Дніпра в сумі 1900 гривень. Позивачкою не надані чеки щодо вартості витраченого пального на вказані поїздки а письмові розписки надані нею суд не приймає як належні та допустимі докази, тому суд вважає, що у задоволенні даної вимоги необхідно відмовити. Витрати понесені позивачкою щодо проведення судової експертизи в сумі 6188,73 гривні є обґрунтованими і підтверджуються оригіналом квитанції Приват Банка та Договором на надання послуг № 86 від 13.03.2017 року і тому суд вважає за необхідне стягнути їх з відповідача на користь позивачки у повному обсязі. Щодо судового збору сплаченого позивачкою , суд керується ст. 88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 551грн 20 коп.

Outcome: partial