Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності, усунення від права на спадкування. Зазначала, що з початку 2004 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], з яким було зареєстровано шлюб лише 28.02.2009р. [INFO] у них народилася донька - [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. За період їх шлюбних відносин з чоловіком ними були придбані: квартира [ADDRESS], автомобіль марки «CHRYSLER», н.з. [NUMBER] та квартира [ADDRESS]. Позивач після смерті [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого чоловіка, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки частина спірного майна була придбана [PERSON] до реєстрації шлюбу з нею. Посилаючись на те, що вона з померлим чоловіком проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з січня 2004 року до 28.02.2009р., просила встановити факт проживання однією сім'єю у вказаний період та просила визнати за нею право власності на: 1/2 частини квартири [ADDRESS], 1/2 частини автомобіля марки «CHRYSLER», н.з. [NUMBER], - як частку у спільній власності подружжя, та на 1/4 частини квартири [ADDRESS], 1/4 частини автомобіля марки «CHRYSLER», 1/4 частини квартири [ADDRESS] - у порядку спадкування за законом. Також просила визнати за дочкою [PERSON] право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS], 1/3 частини автомобіля марки «CHRYSLER», 1/3 частини квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом. Крім того, зазначала, що з грудня 2011 року [PERSON] хворів на онкологічне захворювання. У період з 27.12.2011 по [INFO] перебував на лікуванні у спеціалізованій клініці в Німеччині. Відповідач [PERSON], яка є донькою [PERSON] від першого шлюбу, протягом усього часу хвороби батька не цікавилася його станом здоров'я, не відвідувала його у лікарні, не допомагала фінансово, тобто не виконувала свої обов'язки по догляду за хворим батьком. Але в подальшому від цієї вимоги відмовилась. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.07.16 провадження у зазначеній справі за заявою представника позивача в частині вимог до [PERSON] про усунення від права на спадкування закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 206 ЦПК України. Тому дані обставини та вимоги в цій частині не розглядаються. Під час розгляду справи , позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, у якій вона просила встановити факт її проживання з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 18.02.2014 по 28.02.2009р. і просила визнати за нею право власності на 1/2 частину майна, набутого нею за час спільного проживання з [PERSON] , а саме: на 1/2 частину квартири [ADDRESS], 1/2 частини автомобіля марки «CHRYSLER», н.з. [NUMBER] як частку спільної сумісної власності подружжя, а також в порядку спадкування за законом просила визнати за нею право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS], 1/8 частини автомобіля марки «CHRYSLER», н.з. [NUMBER], 1/8 частини квартири [ADDRESS]. Також просила визнати за дочкою [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] на 1/8 частину квартири [ADDRESS], 1/8 частини автомобіля марки «CHRYSLER», н.з. [NUMBER], 1/8 частини квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали уточнені вимоги. Відповідач та її представник у судовому засіданні проти позову заперечили, просили у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що позовна вимога про встановлення факту проживання однією сім'єю за період з січня 2004 року по день реєстрації шлюбу не доведена , оскільки шлюб між [PERSON] і його попередньою дружиною [PERSON] був розірваний лише 17.02.2004. Тому заперечували щодо розміру часток в порядку спадкування. Не заперечували проти вимог відносно квартири в м.Одеса , яке придбано в шлюбі позивача з батьком відповідача [PERSON] після 28.02.2009 р. 3-тя особа [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити позов. 3-тя особа приватний нотаріус повідомлявся про день та час розгляду справи належно. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом установлено, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] був зареєстрований 28.02.2009р. [INFO]. у них народилася донька - [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. Обґрунтовуючи позов про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу за період з 18.02.2004 по 28.02.2009, [PERSON] посилалася на те, що вона познайомилася з [PERSON] на початку 2000 року , спільно почали проживати з початку 2004 року, на момент початку їх спільного проживання [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], однак будь-яких зв'язків він з останньою не підтримував, про що зазначено в рішенні суду про розлучення.17.02.2004 шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зі змісту зазначеної норми ознаками сім'ї є : спільне проживання осіб, пов'язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Факт проживання однією сім'єю [PERSON] і [PERSON] без реєстрації шлюбу за до моменту реєстрації їх шлюбу підтверджується показами свідків. Так, третя особа - мати померлого, яка допитана як свідок, пояснила, що її син [PERSON] був одружений декілька разів. Від першого шлюбу є дочка [PERSON], яка дійсно не допомагала своєму батькові, який онкохворим, приїздила до нього рідко, спілкувалась рідко, отримувала від нього гроші. Син був лікарем. Познайомився з [PERSON], яка також є лікарем, в 2000р. , став проживати з нею, спочатку вони проживали в маленькій квартирі по вул.Хоривій, а потім купили 2-хкімнатну квартиру на вул.Почайнинській. З попередньою дружиною [PERSON] оформив розірвання шлюбу в лютому 2004р., хоча з [PERSON] не підтримував зв»язків. Дочка [PERSON] знала, що [PERSON] одружується з [PERSON], їй це не подобилось, про що вона висловлювалась, тому що син став витрачати більше коштів на нову сім»ю, а не на [PERSON]. [PERSON] вже пізніше дізналась, що її батько проживав з [PERSON] разом до реєстрації шлюбу. Свідок [PERSON] пояснила, що познайомилась з [PERSON] та [PERSON] влітку 2004р, вони розповіли, що бажають купити квартиру в цьому будинку на вул.Почайнинській, та придбали спірну квартиру в 2004р. свідок була в квартирі і під час ремонту, який тривав півроку, та після заселення. Під час ремонту постійно бачила в квартирі [PERSON], [PERSON] рідше. Але його дочку [PERSON] ніколи не бачила. Свідок [PERSON] пояснила, що познайомилась з [PERSON] в 2000р. в чоловічому монастирі, куди він часто приїздив, між ними склались довірливі відносини, що він часто розповідав про події свого життя. З його слів свідок знає, що з колишньою дружиною він не проживав з 2003р. також розповідав, що зустрів нову жінку, та після святкування Нового 2004 року познайомив свідка з [PERSON], влітку 2004р. вони всі разом їздили в Свято-Успенську Почаївську Лавру. Про дочку [PERSON] він рідко згадував, та на цю тему говорив без бажання, жалівся, що нікому він не потрібен поки немає грошей. Також казав, що для [PERSON] купив окрему квартиру. [PERSON] бачила на похоронах [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 58 - 59 ЦПК України докази повинні бути належними та допустимими. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що факт проживання однією сім'єю [PERSON] і [PERSON] без реєстрації шлюбу за період з 18.02.2004 по 28.02.2009 є доведеним та підтверджений належними доказами. Із прийняттям Сімейного кодексу України законодавець закріпив рівні права чоловіка та жінки, які проживають у незареєстрованому шлюбі, зокрема на придбане майно в період цього шлюбу, а в ЦК - право на спадщину. А тому придбана за час проживання однією сім»єю квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 06.07.2004р., та 01.08.2007р. придбаний автомобіль марки «CHRYSLER», н.з. [NUMBER] є їх спільною сумісною власністю подружжя. Інших доказів на спростування цих встановлених обставин представником відповідача не надано. Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 3 ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом також встановлено, що після реєстрації шлюбу [PERSON] і [PERSON] було придбано наступне майно: 25.06.2009 була придбана квартира [ADDRESS]. Оскільки зазначене майно було придбано [PERSON] і [PERSON] під час шлюбу , воно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя , а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS] та на 1/2 частини автомобіля марки «CHRYSLER», н.з. [NUMBER] як частки спільної сумісної власності подружжя. Інша 1/2 частина ділиться в порядку спадкування за законом на чотирьох осіб ( позивач, дві дочки та мати померлого), тобто по 1/8 частини на кожного. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Частиною 1 ст. 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями першої черги померлого [PERSON], а тому в силу норм ст. ст. 1216, 1218, 1226 ЦК України суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання: за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] на : 1/8 частини квартира [ADDRESS], на 1/8 частини автомобіля марки «CHRYSLER», н.з. [NUMBER], на 1/8 частини квартира [ADDRESS]; за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON] на 1/8 частини квартира [ADDRESS], на 1/8 частини автомобіля марки «CHRYSLER», н.з. [NUMBER], на 1/8 частини квартира [ADDRESS]. Отже, на підставі викладеного, суд вважає, що позов доведений та підлягає задоволенню.

Outcome: approved