Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що вони з відповідачем з 27.04.2016 року перебувають у шлюбі. 10.10.2016 року у них народилася донька [PERSON]. В даний час дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість її надавати. Тому вона змушена звернутись до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1000 грн. до досягнення\~ дитиною повноліття.\~ В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Позивач додатково пояснила, що разом з дитиною живуть окремо від відповідача, вона повністю утримує дитину. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Вважає, що достатньо буде сплачувати аліменти в розмірі 700 грн.. Вказав, що вони з позивачем живуть окремо. Він офіційно не працює, живе з батьками, яким допомагає по господарству, інколи колять вдома свині. Він хоче їздити до дитини один раз в тиждень, тому йому потрібні кошти на дорогу, хоче сам безпосередньо щось купувати дитині. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке. Згідно\~ ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180\~СК\~України\~батьки\~зобовязані\~ утримувати дитину до\~досягнення\~нею\~повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення ч. 3 ст. 181 СК України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і\~ (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON],\~ [INFO]. \~ \~ \~ \~Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні.\~ Відповідач не має постійного місця роботи, не має постійного доходу. Дані обставини визнаються сторонами та підтверджуються дослідженими письмовими доказами. Відповідач не працює, має мінливий дохід, а тому стягнення аліментів з нього слід проводити у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача, суд, згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України, враховує таке. Звернувшись в суд з даним позовом, [PERSON] заявлено вимогу про стягнення\~ з [PERSON] аліментів в розмірі 1000 грн. на утримання неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття.\~\~\~ Заперечуючи проти розміру стягуваних аліментів, відповідач вказує, що погоджується сплачувати на утримання дитини аліменти у розмірі 700 грн., посилаючись на те, що він офіційно не працює, допомагає батькам по господарству, не має постійного доходу. Із довідки №31 від 20.01.2017 року та довідки №194 від 23.01.2017 року виданих виконкомом Джулинської сільської ради Вінницької області вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], проживає разом з батьками та ніде не працює. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить із того, що аліменти кошти на утримання дитини. Розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня визначений законодавчо прожитковий мінімум і встановлюється законом про бюджет кожного року. При визначенні розміру стягуваних аліментів, суд враховує пояснення відповідача те, що він не працює та має нерегулярний мінливий дохід, згоден платити аліменти в розмірі 700 грн. Разом з тим, суд враховує, що відповідач працездатний, з його слів має задовільний стан здоровя, може та повинен заробляти кошти для утримання дитини. Враховуючи викладене, суд вважає що відповідач спроможний сплачувати аліменти на дитину у розмірі 850 грн. щомісячно, такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим та таким, який визначений згідно принципів справедливості та розумності, враховуючи матеріальне становище сторін, обставини справи і інтереси дитини. Позивачем не доведено, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в більшому розмірі. При цьому, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial