overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 серпня 2012року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №407, мотивуючи тим, що вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що через деякий час після реєстрації шлюбу між ними стали виникати протиріччя з різних питань, з'ясувалось, що вони мають несумісні характери та різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає примирення неможливим. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 28 серпня 2012року, від шлюбу є дитина - [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачкою. Сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що через деякий час після реєстрації шлюбу між ними стали виникати протиріччя з різних питань, з'ясувалось, що вони мають несумісні характери та різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

[PERSON] \~звернулася\~до\~суду з\~позовом\~до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 січня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №33, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що шлюбні відносини припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуттів поваги та любові, спільне господарство не ведуть. Майнового спору між ними немає. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою, спору з відповідачем щодо місця проживання дітей та поділу майна немає. Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 17 вересня 2019 року відкрито провадження у справі. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, звернувшись із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 січня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №33. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дітей у сторін на час розгляду справи відсутній. Беручи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами\~ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 травня 2000 року Ковельським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 126. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що причиною звернення до суду з позовом про розлучення стала неодноразова подружня зрада відповідача, на неодноразові прохання змінити відношення до сім'ї чоловік не реагує, неодноразово наносив побої, принижував її честь та гідність, що і привело до фактичного розпаду їх сім'ї та остаточного припинення шлюбних відносин. Вважає, що вищенаведені обставини свідчать про неможливість збереження сім'ї, примирення між ними не можливе. В судовому засіданні позивачка свої вимоги повністю підтримувала з підстав зазначених вище. Просить шлюб розірвати. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення. Так, з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] зареєстрованого Ковельським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 28 травня 2000 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 126. Від шлюбу є двоє дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.02.1992 року Каменською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №12, мотивуючи тим, що сторони разом не проживають з 2010 року, фактичні шлюбні відносини припинені у звязку з відсутністю спільних інтересів, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. В судове засідання позивач не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач повторно у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджено документально, про причини неявки не повідомив, заперечень на позов не надавав, тому відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 29.02.1992 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу від 29.02.1992 року серії ІІІ-ЖД №358537, виданим Камянською сільською Радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №12. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони спільно не проживають та спільного господарства не ведуть у звязку з відсутністю спільних інтересів, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки \~наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.04.2009 року, посилаючись на те, що на протязі сумісного проживання подружні стосунки не склалися, з літа 2010 року вони шлюбні відносини припинили взагалі та проживають окремо. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і пояснила, що на протязі сумісного проживання подружні стосунки не склалися, з літа 2010 року вони шлюбні відносини припинили взагалі та проживають окремо, позивачка фактично створила сімю з іншим чоловіком та має від нього дитину, також з іншою жінкою проживає і її чоловік. Відповідач не зявився за викликом до суду, надіслав письмову заяву, у якій зазначив про визнання позову та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом досліджені такі докази. Згідно з свідоцтвом про шлюб сторони зареєстрували шлюб 29 квітня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Великобурлуцького району управління юстиції Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 9 (а.с.7). Від шлюбу у подружжя є дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість ухвалити рішення про задоволення позову згідно з ст. 112 СК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 29.08.1987 року Граківською сільською радою Чугуївського району Харківської області, свідоцтво про одруження серія ІІІ-ВЛ № 252044. Від даного шлюбу є одна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], яка мешкає з батьком. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей. Зясувавши, що між ними не має поваги та любові, вони вже як чотири роки припинили шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, примирення та збереження сімї на думку позивача не можливе. Позивач в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява в якій вона підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу без її присутності (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином та своєчасно, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність з повним визнанням позовних вимог (а.с. 14). Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. Перевіривши матеріали справи, зясувавши дійсні взаємини подружжя, згоду відповідача з позовом, строк окремого проживання , суд приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно та вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи. Майнового спору між сторонами не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.09.2015 року, посилаючись на те, що одруження виявилося невдалим, сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, з березня 2016 року вони шлюбні відносини припинили взагалі та проживають окремо. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і за правилами допиту свідка пояснила, що разом вони з відповідачем проживали з березня по вересень 2016 року. Увесь цей час чоловік не працював, не забезпечував сімю, зловживав алкоголем. Також він грубо відносився до її дитини. В результаті вони припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення сумісного господарства з вересня 2016 року. Позивач просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Білозір». Відповідач не зявився за викликом до суду, не повідомивши про причини неявки. Сторони були належним чином оповіщені про час і місце судового розгляду. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України справа судом розглянута заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши докази, надані позивачкою, судом встановлено обставини справи та визначено відповідно до них правовідносини. Згідно з свідоцтвом про шлюб сторони зареєстрували шлюб 29 вересня 2015 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 50 (а.с.11). Від шлюбу у подружжя дітей не має. До відділу РАЦС для розірвання шлюбу відповідач не зявився (а.с. 12). Суд дійшов висновку про можливість ухвалити згідно з ст. 112 СК України рішення про задоволення позову, оскільки за встановлених обставин подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивачки. Згідно з ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.10.2009 року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що відповідач зловживає алкогольними напоями, не поважає її як дружину, на грунті чого виникали постійні сварки, що негативно впливає на спокій та нормальне проживання сім'ї. Неодноразові спроби примирення та налагодження сімейних стосунків ніякого результату не дали, що і привело до фактичного розпаду сім'ї та припинення шлюбних відносин. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Судові витрати залишити за сторонами. Прізвище залишити без змін. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявлені позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так, з свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 23.10.2009 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1547. Від шлюбу народилося двоє дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що відповідно підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.10.2011 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] актовий запис №96 від 29.10.2011 року видане відділом РАЦСу, Новгород-Сіверського РУЮ, Чернігівської області), мотивуючи позов тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинені. При цьому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей мотивуючи дані вимоги тим, що відповідач [PERSON], у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, а діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] знаходяться на повному утриманні у позивачки і тому вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, просила після розірвання шлюбу залишити їй дівоче прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін та проаналізувавши зібрані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. По справі встановлено, що сімейне життя сторін не можливе. Шлюбні відносини припинені. За таких обставин суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. При цьому, відповідач є батьком [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], та в порушення вимог ст.180 Сімейного кодексу України, ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей. Тому кошти на утримання дітей необхідно стягнути у судовому порядку. Суд на підставі ст.183 Сімейного кодексу України вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи інтереси неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], суд вважає за необхідне залишити на вихованні у позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 29.10.2016 року Дзержинським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 847. Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, сімейне життя поступово погіршувалось через різні погляди на шлюб, сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, шлюбно-сімейні відносини припинені, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим просила розірвати шлюб. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення слухання справи або відзиву суду не надходило, а тому суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та задовольнити позовні вимоги виходячи з наступного. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім`ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї не можливе, сторони фактично проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved