Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] року [PERSON] на ? частину будинковолодіння по [ADDRESS], його реальний розподіл. В ході судового розгляду змінила та збільшила позовні вимоги, просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] року [PERSON] на ? частину земельної ділянки по [ADDRESS] на якій розміщене домоволодіння. Підтримуючи та обґрунтовуючи в судовому засіданні позовні вимоги, позивач та її представник адвокат [PERSON] вказували, що [PERSON], яка була матір'ю позивача та відповідача, померла [INFO] року. Після її смерті залишилося спадкове майно: будинковолодіння по [ADDRESS], що складається з житлового будинку «А-1», прибудови - «а», сараю - «Б», погребу - «В», сараю «б», гаражу - «Д», сараю «Е», вбиральні «И», споруд -2-5, земельна ділянка загальною площею 0,1526 га, розташована за адресою [ADDRESS], призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства. Оскільки на момент смерті матері відповідач проживав разом з нею, тому вона звернулася до [PERSON] з проханням передати правовстановлюючі документи на спадкове майно, однак останній їй відмовив .При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності матері на будинковолодіння та земельну ділянку. В зв'язку з цим використати своє право на спадкування вона не має можливості, тому і звернулася до суду з позовом, та просила визнати за нею [PERSON] після смерті [INFO] року матері [PERSON], право власності в порядку спадкування за законом на ? частину будинковолодіння по [ADDRESS], що складається з житлового будинку «А-1», прибудови - «а», сараю - «Б», погребу - «В», сараю «б», гаражу - «Д», сараю «Е», вбиральні «И», споруд -2-5, загальною вартістю 117688 гривень, відповідно до висновку експерта, оскільки реальний розподіл будинку не можливий, що належало на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування від 15 жовтня 1975 року, посвідченого державним нотаріусом Миргородської державної нотаріальної контори Писаренко Н. І та зареєстрований Лубенським міжміським бюро технічної інвентаризації 20.10.1975 року. Визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частину земельної ділянки, загальною площею 0,1526 га, розташовану за адресою [ADDRESS], призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, яка належала покійній матері [PERSON]. Оскільки відповідач добровільно провести розподіл спадкового майна не виявив бажання, незважаючи на її неодноразові звернення,просила стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати:779 грн.81 коп. судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду, 800 грн. - витрати на проведення експертизи, 2000 гривень - оплата за надання правової допомоги. Відповідач [PERSON] не заперечуючи проти задоволення позову, оскільки позивачка має право на спадщину, так як є дочкою його матері [PERSON], суду пояснив, що спірний будинок в 1975 році він подарував своїй мамі [PERSON] З 2000 року він проживав разом з мамою в цьому будинку. Незадовго до смерті мама пропонувала передати йому у власність домоволодіння, але він відмовився, так як позивачка, яка є його рідною сестрою стверджувала, що немає наміру в майбутньому спадкувати мамину власність. [INFO] року мати померла, позивач звернулася з вимогою передати їй правовстановлюючі документи на будинок та земельну ділянку з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Оскільки йому не було відомо де знаходяться правовстановлюючі документи на спадкове майно, він про це повідомив позивача. Представник третьої особи управління Держземагенства у Миргородському районі, яке залучена до участі у справі на підставі ухвали суду від 02.04.2014 року, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність (а.с.104). Заслухавши сторони, представника позивача, експерта [PERSON], дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд встановив, [PERSON] належали на праві власності будинковолодіння по [ADDRESS], що складається з житлового будинку «А-1», прибудови - «а», сараю - «Б», погребу - «В», сараю «б», гаражу - «Д», сараю «Е», вбиральні «И», споруд -2-5, на підставі договору дарування від 15 жовтня 1975 року посвідченого державним нотаріусом Миргородської державної нотаріальної контори Писаренко Н. І та зареєстрований Лубенським міжміським бюро технічної інвентаризації 20.10.1975 року, та земельна ділянки, загальною площею 0,1526 га, розташована за адресою [ADDRESS], призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства згідно Державного акту серія ПЛ №850 на право приватної власності на землю виданого 26.05.1997 року на підставі рішення виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 23 квітня 1997 року за №389 на ім'я [PERSON], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ПЛ №850 27 квітня 1999 року (а.с.50,52-54). [INFO] року [PERSON] померла (а.с.5). [PERSON] є рідною дочкою покійної [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про її одруження (а.с.20,22). Державний нотаріус Першої Миргородської нотаріальної контори постановою від 14.11.2013 року відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок та земельну ділянку. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №63 від 14.05.2014 року ринкова вартість житлового будинку з господарчими спорудами по [ADDRESS] складає 117688 грн. В зв'язку з відсутністю технічної можливості запропонувати варіанти реального розподілу вказаного домоволодіння не надається можливим (а.с.57-62). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки по [ADDRESS] становить 38274 грн.55 коп. (а.с. 98). Відповідно до положень статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 1217 ЦК України визначає - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, тому позов в частині визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на 1/2 частину спірного будинковолодіння та земельної ділянки підлягає до задоволення. В ході судового розгляду позивачем позовні вимоги про реальний розподіл домоволодіння відповідно до ідеальних долей не були підтримані, разом з тим позивач не подав заяву про відмову від вказаних позовних вимог, зважаючи на вищевикладене та враховуючи, що відповідно до висновку експертизи провести реальний розподіл домоволодіння відповідно до ідеальних долей неможливо, тому в задоволенні позовних вимог про реальний розподіл домоволодіння необхідно відмовити. В зв'язку з задоволенням позову судові витрати понесені позивачем [PERSON] при зверненні до суду, які підтверджені документально, підлягають стягненню на її користь з відповідача в розмірі 3579 гривень 81 коп., відповідно до ст. 88 ЦПК України (а.с.1,93,97,105).

Outcome: partial