Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 06.12.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області (актовий запис №376). Шлюб просить розірвати з тих підстав, що з відповідачем спільне життя не склалось, у них несумісні характери, різні погляди на сім`ю та ведення господарства. Сім`я розпалась остаточно, шлюбні відносини носять лише формальний характер. Спроби примирення позитивних результатів не принесли. Проживають окремо, діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають із позивачкою та відповідач не заперечує, щоб діти проживали із нею, спілкується з ними в телефонному режимі, іноді забирає їх на прогулянку. Збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей, тому шлюб просить розірвати. Ухвалою суду від 10.02.2021 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. З урахуванням того, що від відповідача надійшла заява про визнання позову, судом вирішено розглянути справу по суті з підстав визнання відповідачем позову і прийняття такого визнання судом. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06.12.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області (актовий запис №376), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Під час шлюбу народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьками вказані сторонни по справі (а.с.8, 9). Відповідно до поданого позову, суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у сімейних правовідносинах та предметом спору є право на вільне перебування в шлюбі, вважаючи за необхідне розірвати шлюб, з підстав, вказаних у позові. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на це суд знаходить, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обгрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки позивач не хоче примирення, а відповідач не надав заперечень на позов. На думку суду дана сім`я розпалася і зберегти її при таких обставинах неможливо, а подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін, у зв`язку з чим визнає причину розірвання шлюбу поважною та розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. У відповідності до вимог ст.ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків і самої дитини, а в суді вирішується тільки спір між батьками з цього питання, якщо вони проживають окремо. Разом з тим, у даній справі діти проживають разом із позивачкою, що підтверджується довідкою Підлозцівської сільської ради Млинівського району № 12 від 27.01.2021 (а.с. 10), а відповідач не заперчує щодо такого. Щодо питання про право іменуватися дошлюбнним чи післяшлюбним прізвищем, суд зазначає, що у відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу, зокрема, надалі іменуватися цим прізвищем, або змінити його, а відтак, позивачка не позбавлена права і надалі іменуватися післяшлюбним прізвищем, або змінити його та зміна останнього можлива лише за її згоди, з огляду на що, суд не вбачає порушення такого права. Як вбачається із ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається із квитанції №0.0.1996527708.1 [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 908 грн. А відтак, з огляду на визнання позову до початку розгляду справи по суті та задоволення позовних вимог у повному обсязі, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, що становить 454 грн., та стягнення з відповідача на користь позивачки іншої частини сплаченого судового збору, що становить 454 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial