Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області, Кутьківської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права на право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] . 05 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до Дворічанської державної нотаріальної контори з питання видачі на її ім`я свідоцтва про спадщину за законом після смерті її чоловіка. 05.02.2020 державним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій в зв`язку з тим, що вона не змогла надати до держнотконтори правовстановлюючий документ на земельну ділянку на ім`я померлого. При цьому нотаріусом було встановлено, що згідно листа відділу у Дворічанському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 23.01.2020 за № П-1/0-0.23,17-1/138-20, до державного акту на право колективної власності КСП «Хвиля революції» серії ХР-09-00-000368 від 24.12.1995 та в додатку № 1 списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства за № 404 значиться померлий [PERSON] , але в Книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Хвиля революції» запис про реєстрацію та видачу сертифікату на ім`я [PERSON] відсутній. Після смерті [PERSON] в Дворічанській державній нотаріальній конторі Харківської області заведено спадкову справу за № 127/1996, де спадщину прийняла його дружина [PERSON] . [PERSON] працював у КСП «Хвиля революції» Кутьківської сільської ради Дворічанського району Харківської області, був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Хвиля революції» з 1943 року, був включений до державного акту на право колективної власності КСП «Хвиля революції» серії ХР-09-00-000368 від 24.12.1995 та в додаток № 1 списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства за № 404 значиться [PERSON] , але з невідомих причин в Книзі реєстрацій сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Хвиля революції» запис про реєстрацію та видачу сертифікату на ім`я [PERSON] відсутній. Позивач зазначила, що її чоловік [PERSON] мав законне право на земельний пай. Таким чином, [PERSON] просить суд визнати за нею право на право на земельну частку (пай) площею 7,29 умовних кадастрових гектарів на території Кутьківської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] та зобов`язати Кутьківську сільську раду Дворічанського району Харківської області виділити їй в натурі земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) 7,29 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності колишнього КСП «Хвиля революції», що розташовані на території Кутьківської сільської ради Дворічанського району Харківської області. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу в її відсутність. Представник відповідача - голова Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області Григоренко І. В. в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення, просила справу розглянути за відсутності представника Дворічанської РДА Харківської області. Представник відповідача - сільський голова Кутьківської сільської ради Дворічанського району Харківської області Остапенко В. М. в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення, просила справу розглянути за відсутності представника сільської ради. За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи, наданих ним доказів, встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 лютого 1996 року, [PERSON] помер [INFO] (а. с. 10). Згідно з довідкою Кутьківської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 03.01.2020 № 12, на момент смерті [PERSON] був зареєстрований та мешкав в [ADDRESS] . Разом з ним по день смерті проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] (а. с. 12). Згідно з довідкою Кутьківської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 03.01.2020 № 12, спадкоємцями померлого [PERSON] є: дружина [PERSON] , [INFO] , та сини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ( а. с. 13). Згідно з постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області Зашивайко Н. Г. № 72/02-31 від 05.02.2020, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 8). Згідно з відповіддю відділу у Дворічанському районні Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 21.01.2020 № 29-20-0.23,17-50/108-20, на ім`я [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався (а. с. 9). Згідно з повідомленням від 23.01.2020 П-1/0-0.23,17-1/138-20, виданої відділом у Дворічанському районні Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, державний акт на право колективної власності на землю КСП «Хвиля революції» серії ХР-09-00-000368 від 24.12.1995 зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 13. Середній розмір земельної частки (паю) по КСП «Хвиля революції» Дворічанського району Харківської області становить 7,29 в умовних кадастрових гектарах. Згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Хвиля революції», запис про реєстрацію та видачу сертифікату на ім`я [PERSON] , відсутній. Відповідно до державного акту на право колективної власності КСП «Хвиля революції» серія ХР-09-00-000368 від 24.12.1995, в додатку № 1 Список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, за № 404 значиться [PERSON] (а. с. 14). Згідно записів в трудовій книжці від 15 січня 1962 року, [PERSON] вступив до членів колгоспу «Хвиля революції» в 1943 році (а. с. 15-17). Частина 1 ст. 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, і означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. На підставі ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, у зв`язку з чим в даний час неможливо зареєструвати право власності на належну [PERSON] як члену КСП «Хвиля революції» земельну частку (пай) та виготовити відповідний правовстановлюючий документ, що дало б можливість позивачці отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка в нотаріальній конторі. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивачка обґрунтовано звернулася з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за нею права на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. За життя [PERSON] заповіту не склав. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об`єктом спадкування. Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720 від 08.08.1995 року визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними. Згідно з п. п. 4, 5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95, розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання, відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян здійснюється шляхом визнання прав. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно зі ст. 2 вищезазначеного Закону України, до документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) відносяться рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). З огляду на зазначене, той факт, що [PERSON] , будучи членом КСП «Хвиля революції» на час передачі у колективну власність землі, не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), не впливає на наявність у нього права на земельну частку (пай) і не позбавляє спадкоємців можливості успадкування наявного у спадкодавця майнового права. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз`яснює представникам відповідачів наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. Судом також встановлено, що визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач та відповідачі, які не заперечували проти задоволення позову, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved