Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів на неповнолітніх дітей, які стягуються з відповідача за рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18.06.2015 року та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , по 3000,00 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що шлюб поміж нею та відповідачем було розірвано 07.04.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 18.06.2015 року рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини від всіх видів його заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку окремо, починаючи з 16.04.2015 року до досягнення дітьми повноліття. На даний час позивач отримує 2700-3000 грн. на всіх трьох дітей щомісячно, що є недостатньо для нормального забезпечення дітей. Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, надав відзив на позовну заяву, який підтримав у судовому засіданні. Просив залишити без змін розмір аліментів, які стягнуті рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18.06.2015 року, оскільки вимоги позивача вважає завищеними. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Від шлюбу, який розірвано 07.04.2010 року, та фактичних шлюбних відносин сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 18.06.2015 року рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини від всіх видів його заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку окремо, починаючи з 16.04.2015 року до досягнення дітьми повноліття. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу № 658/1466/15-ц, виданому 18.06.2015 року, вбачається, що в зв`язку з відсутністю відомостей про дохід боржника аліменти нараховуються згідно розміру середньомісячної заробітної плати по місту Каховка (ст. 195 Сімейного Кодексу) та станом на грудень 2019 року складають 3715,00 грн. Заборгованість станом на 01.01.2020 відсутня, переплата складає 1600, 73 грн. (а.с.97). 23 липня 2019 року відповідач [PERSON] отримав дозвіл на роботу іноземця на території Республіки Польща на період від 23.07.2019 р. від 17.07.2022 р. з винагородою брутто не менше ніж 1150,00 злотих на місяць (а.с.124-128). Згідно декларації про розмір отриманого доходу (понесених збитків) в податковому році 2019, дохід відповідача склав 10332,95 злотих (а.с.129-141), що за курсом НБУ станом на 31.12.2019 року дорівнює 64006 грн., а з урахуванням періоду працевлаштування ( 5 місяців 8 днів) становить 12190 грн. Отже, розмір аліментів, стягнутий за рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18.06.2015 року, не дорівнював 1/2 частині доходу відповідача. Відповідач не заперечує, що на даний час також працевлаштований в Республіці Польща. Відповідно до п.п.1,2 ст.3, п.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно з п.1 ст.18, п.1,2 ст.27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістомст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно дост.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які мають стягуватись з відповідача, суд враховує інтереси дітей, їх вік та стан здоров`я, ту обставину, що матеріальний стан відповідача, який офіційно працевлаштований за кордоном, значно покращився, тому вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їх дітей, а також спосіб їх стягнення, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 2000,00 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Враховуючи роз`яснення викладені у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню від дня набрання рішенням суду чинності. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - у сумі 507,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial