Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 27.10.2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі народилася одна дитина: дочка, [PERSON], 23.11.2011р.н., яка проживає з нею. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, склалися різні погляди на сімейне життя, постійно виникають сімейні конфлікти. Чоловік сім'ю не забезпечує матеріально, зловживає спиртними напоями, а тому змушена була звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу, що і призвело до розпаду сім'ї. Проживають окремо, тому подальше перебування в шлюбі неможливе. Просить шлюб розірвати та дочку залишити проживати з нею, залишити їй прізвище [PERSON], і стягнути з відповідача в її користь сплачений нею судовий збір. Ухвалою Галицького районного суду від 23.05.2017 року сторонам був наданий термін для примирення з можливістю зберегти сім'ю, однак примирення між подружжям не відбулося і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі, не заперечує, щодо заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, про що свідчать судові виклики та поштові повідомлення про отримання викликів до суду, причин своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.10.2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 100094 від 27.10.2011 року (а.с.4). У шлюбі народилася одна дитина: дочка, [PERSON], 23.11.2011р.н. (а.с.5). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, склалися неприязні стосунки, часто виникали конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, проживають окремо, сім'я розпалася остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки в матеріалах справи є квитанція про сплату судового збору (а.с.1), суд вважає, що вимога про стягнення судових витрат: - судового збору затрачених позивачем при подачі позову до суду підлягає задоволенню в розмірі 640 грн. На підставі викладеного та ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved