Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . У позові посилається на те, що відповідачі продали їй житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Після укладення договору купівлі-продажу місце проживання відповідачів залишилося зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , але вони більше року там не проживають. Відповідачі не змінюють місце своєї реєстрації через те, що проживають на території Російської Федерації і з їхніх слів, мають труднощі в перетині кордону. Вони не заперечують стосовно зняття їх з реєстрації у будинку позивачки. Більше того їх представник звернувся до суду з позовом про зняття їх з реєстрації місця проживання у будинку [ADDRESS] . Реєстрація місця проживання відповідачів створює для позивачки ряд незручностей, пов`язаних з користуванням належним їй майном. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. До суду надійшла заява від позивачки\~ про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просять позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилося. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та договором купівлі-продажу від 26.10.2020 року (а.с. 7-17). Як вбачається з довідки № 69 від 02 лютого 2021 року, в належному [PERSON] будинку [ADDRESS] зареєстрованими є громадяни [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с. 18). Згідно акут обстеження, складеного 02.02.2021 року депутатом Вишківської селищної ради Горба В.Ю., громадяни [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані в будинку [ADDRESS] , більше року проживають за кордоном, місце їх перебування невідоме. (а.с. 19). Реєстрація місця проживання відповідачів у даному житловому будинку створює для позивачки, яка є власником будинку, перешкоди у користуванні майном. Так, позивачка вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, а також\~ дана обставина позбавляє її можливості отримування соціальних пільг, які передбачені законом. Суд вважає, що наявність реєстрації місця проживання відповідачів у будинку позивачки порушує права та інтереси останньої, пов`язані з розпорядженням та користуванням належним їй майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 2 ст. 107 ЖК України визначено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] у житловому будинку, належному позивачці [PERSON] не проживають більше року, не сплачують комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню будинку, не приймають участі у спільному побуті, а їх реєстрація порушує права та інтереси позивачки, пов`язані з розпорядженням та користуванням належним їй майном, суд приходить висновку, що відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування належним позивачці житловим будинком. Питання стягнення з відповідачів судового збору позивачка не ставить.

Outcome: approved