overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що між нею та відповідачкою 16 серпня 2012 року укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Храмова (Червонофлотська), 22 в смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області. Разом з тим позивачці стало відомо, що діюче законодавство передбачає обовязкове посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Проте відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по вул. Храмова (Червонофлотська), 22 в смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області, дійсним та право власності на нього. Позивачка свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідачка позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 16 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Храмова (Червонофлотська), 22 в смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області. Відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що між нею та відповідачкою 16 серпня 2012 року укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Храмова (Червонофлотська), 22 в смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області. Разом з тим позивачці стало відомо, що діюче законодавство передбачає обовязкове посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Проте відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по вул. Храмова (Червонофлотська), 22 в смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області, дійсним та право власності на нього. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 16 серпня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Храмова (Червонофлотська), 22 в смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області. Відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що між нею та відповідачкою 18 грудня 2015 року укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по вул. Альошина, 10 в смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області. Разом з тим позивачці стало відомо, що діюче законодавство передбачає обов?язкове посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Проте відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по вул. Альошина, 10 в смт. Асканія-Нова Чаплинського району Херсонської області, дійсним та право власності на нього. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідачка в судове засідання не зявилася, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом установлено, що 18 грудня 2015 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по вул. Альошина, 10 в смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області. Відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що між нею та відповідачкою 19 грудня 2011 року укладено договір купівлі-продажу нежитлових будівель колишньої молочно-товарної ферми, розташованої по вул. Ушакова, 48 в с. Григорівка Чаплинського району Херсонської області. Разом з тим позивачці стало відомо, що діюче законодавство передбачає обов?язкове посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Проте відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Просить визнати договір купівлі-продажу нежитлових будівель колишньої молочно-товарної ферми, розташованої по вул. Ушакова, 48 в с. Григорівка Чаплинського району Херсонської області, дійсним та право власності на неї. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не зявилася, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в її відстунтість. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 19 грудня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежитлових будівель колишньої молочно-товарної ферми, розташованої по вул. Ушакова, 48 в с. Григорівка Чаплинського району Херсонської області. Відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що між нею та відповідачкою 20 листопада 2013 року укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Разом з тим позивачці стало відомо, що діюче законодавство передбачає обов?язкове посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку. При зверненні до нотаріальної контори з метою укладення договору купівлі-продажу та його нотаріального посвідчення з'ясувалось, що зазначену квартиру відповідачка придбала у [PERSON] 02.09.2003 року, уклавши договір купівлі-продажу в Чаплинській філії Першої Української універсальної товарної біржі та не провели його нотаріальне посвідчення. В теперішній час [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, посилаючись на брак часу та постійну зайнятість. Просить визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], дійсним та право власності на квартиру з господарськими будівлями та спорудами. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка та третя особа в судове засідання не з'явилися, подавши письмові заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи в їх відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 20 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори з метою нотаріального посвідчення договору їм відмовлено, оскільки [PERSON] 02.09.2003 року придбала цю квартиру у [PERSON], але договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений. В теперішній час [PERSON] та [PERSON] ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що між нею та колгоспом «Червоний Сиваш» 04 квітня 1984 року укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS]. Разом з тим позивачу стало відомо, що діюче законодавство передбачає обов?язкове посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Протее у зв'язку з ліквідацією колгоспу нотаріальне посвідчення договору здійснити не можливо. Просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS], дійсним та право власності на нього. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 04 квітня 1984 року між позивачкою та колгоспом «Червоний Сиваш» укладено договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS]. У зв'язку з ліквідацією колгоспу провести нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу не можливо. Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що починаючи з 1995 року вона проживала однією сімєю з [PERSON]. 09.06.2002 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилась спадщина у виді житлового будинку, розташованого по вул. Українська, 54 в с. Нове Чаплинського району Херсонської області. У звязку з втратою померлим документів підтверджуючих право власності на житловий будинок, вона не змогла переоформити спадщину на своє імя. Починаючи з 09.06.2002 року і до теперішнього часу вона проживає в вищезазначеному житловому будинку, проводить поточні та капітальні ремонти. Просить встановити факт, що житловий будинок, розташований по вул. Українська, 54 в с. Нове Чаплинського району Херсонської області є безхазяйною річчю та визнати за нею право власності на нього. У судовому засіданні представник позивачки за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що починаючи з 2002 року і до теперішнього часу позивачка відкрито володіє житловим будинком, розташованим по вул. Українська, 54 в с. Нове Чаплинського району Херсонської області. Проводить його поточні та капітальні ремонти, сплачує комунальні послуги. Тобто відкрито володіє ним більше 10 років і фактично набула право власності. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області № 2-563/2007 від 23 травня 2007 року за нею, її дітьми: дочкою [PERSON] та сином [PERSON] визнано право власності в рівних частинах за кожним на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS]. [INFO] року помер її син [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у виді 1/3 частини вищезазначеного житлового будинку. Після смерті сина вона звернулася до Чаплинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки померлим не проведено первісну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Оскільки звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, вважає що фактично прийняла її. Крім неї право на спадщину має [PERSON], яка не бажає приймати її. Оскільки їй належить 1/3 частина житлового будинку і вона фактично прийняла спадщину після смерті сина, яка складається з 1/3 частини цього ж житлового будинку, просить визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташовані по [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] належала на праві власності 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер. Після смерті сина позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Крім позивачки право на спадщину має [PERSON], яка не бажає приймати її. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON], ніхто не претендує, суд вважає, що позов в частині визнання права власності в порядку спадкування на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS], власником якої до дня смерті [INFO] року був [PERSON] Проте, суд вважає, що вимоги про визнання за позивачкою права власності на 1/3 частину вищезазначеного житлового будинку є безпідставними, оскільки рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області № 2-563/2007 від 23 травня 2007 року за нею визнано право власності. Рішення набрало законної сили та не ким не оскаржене. Тому позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначив, що 05. 07. 2016 року [PERSON] взяла у неї в борг 2500 грн., зобовязавшись при цьому повернути борг до 07.09. 2016 року. Оскільки до теперішнього часу відповідачка гроші не повернула, просить стягнути з неї суму боргу і судовий збір 551,20 грн. В судовому засіданні представник позивачки за довіреністю Філімонова - [PERSON] вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі і просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала і не заперечує виплатити борг, пояснила, що дійсно заборгувала [PERSON] 2500 грн., у даний час в неї немає грошей, тому не може відразу віддати усе, а тільки частками, але не згодна платити судовий збір. Дослідивши матеріали справи, вивчивши оригінал розписки, вислухавши сторони, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 05 липня 2016 р. [PERSON] взяла в борг у [PERSON] гроші в сумі 2500 гр., про що складена розписка, яку відповідачка підписала. Термін повернення боргу до 07 вересня 2016 року. Від виплати суми боргу відповідачка ухиляється. Частина 4 ст. 130 ЦПК України передбачає, що ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 174і\~175\~цього Кодексу. В судовому засіданні [PERSON] суму боргу визнала і платити згодна, тому суд ухвалює рішення у попередньому судовому засіданні. Згідно до ст.. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 ст. 1047 цього ж Кодексу передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Факт отримання відповідачкою грошової суми в борг підтверджена оригіналом розписки, дослідженої в судовому засіданні. Згідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. [PERSON] надала докази сплати нею судового збору при зверненні до суму в розмірі 551, 20 грн., тому ця сума підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначила, що 04. 10. 2012 року [PERSON] позичив у неї 1\~700\~000 грн., зобовязавшись при цьому повернути борг до 04 жовтня 2014 року. Оскільки до теперішнього часу відповідач гроші не повернув, просить стягнути з нього борг, 3 відсотки річних за 230 днів в сумі 32\~136,99 грн., інфляційне збільшення суми боргу на 805\~485,74 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не явився, про день, час і місце слухання справи сповіщений належним чином, в заяві просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 04 жовтня 2012 р. [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 1\~700 000 грн., про що складена розписка, яку відповідач підписав. Термін повернення боргу до 04 жовтня 2014 року, але від виплати суми боргу відповідач ухиляється. Ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання,на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Факт отримання відповідачем грошової суми в борг підтверджена оргіналом розписки, дослідженої в судовому засіданні, позивачем зроблено розрахунок 3% річних за 230 днів прострочення грошового зобовязання та інфляційних виплат станом на 05. 10. 2014 року, тому суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити повністю.

Outcome: approved