Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовами до [PERSON] , уточнивши вимоги яких просить, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі однієї третини заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , із серпня 2019 року до закінчення навчання у вищому навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення нею 23-х років; на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , із серпня 2019 року до досягнення нею повноліття та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Відповідач, під час судового засідання у справі про розірвання шлюбу, зобов`язався утримувати дочок, однак свого обов`язку не виконує, з 15.07.2019 жодних коштів на їх утримання не перерахував, що свідчить про ухилення останнього від сплати аліментів. З урахуванням наведеного, оскільки відповідач є працездатним, інших дітей на утриманні не має, його непрацездатна матір на його утриманні не перебуває, так як отримує пенсію та має власні заощадження, відповідач працює в Національному університеті «Львівська політехніка» на посаді доцента кафедри, має можливість та зобов`язаний згідно зі ст.180 СК України утримувати [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, а також зобов`язаний згідно зі ст.199 СК України утримувати [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, оскільки остання хоча і досягла повноліття, однак є студенткою денної форми навчання факультету міжнародних відносин ЛНУ ім.Івана Франка, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, в той час позивач самостійно не може забезпечити дітям належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, тому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі однієї третини заробітку (доходу) щомісячно на утримання дочок. Крім цього, оскільки після розірвання шлюбу, відповідач добровільно сплачував аліменти востаннє у липні 2019 року, а надалі від сплати таких ухилявся, незважаючи на неодноразові прохання позивача та дітей, вважає справедливим та доцільним стягнення аліментів починаючи не з дня пред`явлення позову, а й за минулий час з серпня 2019 року - першого місяця прострочення сплати аліментів у добровільному порядку. Ухвалою від 09.01.2020 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі №463/10629/19 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] ; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 05.02.2020. Ухвалою від 24.01.2020 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі №463/11303/19 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження; призначити судове засідання на 18.02.2020; Крім цього, постановлено витребувати з Личаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області інформацію щодо доходів за період останніх 12 місяців [PERSON] та [PERSON] ; витребувати з Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію за період останніх 24 місяців про перетинання державного кордону [PERSON] (громадянка України, [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ), та [PERSON] (громадянин України, [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , які надійшли на адресу суду 12 та 13 лютого 2020 року. Ухвалою судового засідання від 18.02.2020 постановлено клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] - задовольнити; об`єднати в одне провадження цивільну справу №463/11303/19, провадження №2/463/648/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини з цивільною справою №463/10629/19, провадження №2/463/586/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, присвоїти справі єдиний унікальний номер №463/10629/19, провадження №2/463/586/20. 19.02.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, у якому відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки вважає такі безпідставними, незаконними та необґрунтованими. Зазначив, що незважаючи на розірвання шлюбу, сторони з дітьми проживають разом у належному йому будинку, витрати з утримання якого несе одноособово відповідач. Кошти на утримання дітей відповідач надає, однак не лише у безготівковій формі, а й безпосередньо дітям у готівковій формі, тому посилання позивача на його ухилення від сплати аліментів є безпідставними та не підтверджені жодними доказами. Крім цього, на даний час відповідач лікується від важкої хвороби, на яку витрачає практично усі кошти, є інвалідом ІІІ групи, тобто є непрацездатним згідно зі ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак змушений працювати у зв`яжу з необхідністю лікування. Також на його утриманні перебуває самотня непрацездатна матір похилого віку, яка також проживає з ними. Просить врахувати, що повнолітня дочка навчається безоплатно, отримує стипендію, окрім цього надає приватні уроки німецької мови, за які отримує дохід, а тому не потребує матеріальної допомоги, оскільки витрати на навчання є незначними, так як підручниками забезпечує навчальний заклад, навчається дочка у м.Львові, де і проживає абсолютно безкоштовно, в той час як в силу вищеописаних обставин відповідач надавати таку допомогу можливості не має. 27.02.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, яким він у повному обсязі підтримав поданий відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на повнолітню дочку та в задоволенні такої просить відмовити. Разом з тим, не заперечує щодо часткового задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки та з урахуванням стану його здоров`я, невпевненості у завтрашньому дні, готовий сплачувати аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні 11.03.2020 задоволено клопотання відповідача про долучення доказів та з метою мирного врегулювання спору в судовому засіданні оголошено перерву до 01.04.2020. Разом з тим, у зв`язку з запровадженням на території України карантину, за клопотаннями учасників справи судові засідання 01.04.2020, 07.05.2020, 15.06.2020 та 13.07.2020 відкладено на 07.05.2020, 15.06.2020, 13.07.2020 та 06.08.2020 відповідно, у якому прийнято заяву про уточнення позовних вимог та задоволено клопотання про допит свідка. Позивач та її представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовних заявах та заяві про уточнення позовних вимог і просили їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити частково з підстав, викладених у відзивах на позовні заяві. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є дочкою сторін. На даний час навчається в університеті, тому потребує матеріальної допомоги, зокрема на підручники, проїзд, відвідування додаткових курсів, крім цього стан її здоров`я є незадовільним, оскільки хворіє на астму та сколіоз. Після розлучення батько перераховував кошти на їхнє з сестрою утримання, однак з серпня 2019 року почав ухилятися від сплати аліментів, незважаючи на неодноразові прохання. Разом з тим батько змінив їй ноутбук та оплачував комунальні послуги за будинок, у якому вони проживають. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідка, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка, як визнали в судовому засіданні сторони, проживає з позивачем. Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд враховує доходи сторін, те, що відповідач є інвалідом третьої групи, наявність у нього тяжкого захворювання та значні витрати на обстеження і лікування, що підтверджується долученими до відзивів документами, разом з тим, враховуючи потреби дитини для забезпечення її гармонійного розвитку, беручи до уваги рівність батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача на утримання спільної дочки [PERSON] слід стягувати аліменти у розмірі 1/6 частки від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд вважає необґрунтованою, заявлену позивачем, вимогу про стягнення з відповідача аліментів саме у розмірі 1/3 частки всіх доходів відповідача, оскільки позивачем не представлено суду доказів, що витрати, необхідні для належного утримання дитини перевищують 1/6 частку доходу відповідача. Посилання позивача на ту обставину, що відповідач раніше добровільно сплачував 1500 грн. на утримання дитини не свідчить про обов`язок відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі. Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що сторони разом з дітьми проживають у будинку відповідача, витрати на утримання якого несе саме відповідач. Разом з тим, суд не бере до уваги посилання відповідача на наявність на його утриманні непрацездатної матері похилого віку, оскільки відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, в той час як доказів на підтвердження тієї обставини, що мати відповідача потребує матеріальної допомоги відповідачем не представлено. Необґрунтованими є і посилання відповідача на необхідність стягнення з нього аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а позивач заявила вимогу по стягнення аліментів саме у частці від доходу відповідача. Крім цього, відповідно до вимог ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка є студенткою другого курсу денного відділення факультету міжнародних відносин, що підтверджується копією довідки №426 від 01.10.2019 (закінчення навчання в [INFO]). Відповідно до ч.3 ст.199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. В судовому засіданні сторони визнали, що дочка проживає з позивачем. Згідно зі ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ст.201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведене, те, що повнолітня дочка сторін потребує матеріального забезпечення у зв`язку із продовженням навчання, оскільки стипендія, яку отримує остання не покриває усіх витрат, беручи до уваги доходи сторін, те, що відповідач є інвалідом третьої групи, наявність у нього тяжкого захворювання та значні витрати на обстеження і лікування, що підтверджується долученими до відзивів документами, з урахуванням того, що відповідач має можливість надавати допомогу, однак у розмірі меншому, ніж про це просить позивач, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині також підлягають до часткового задоволення і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частки від всіх видів доходів щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення [PERSON] навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку При цьому, стан здоров`я дочки сторін та витрати на її лікування суд враховує як обставину, яка підтверджує потребу у матеріальному забезпеченні у зв`язку із продовженням навчання, однак не покладає на відповідача обов`язку брати участь у таких витратах, які за своєю природою є додатковими і в силу вимог ст.6, 185 СК України покладаються на батьків лише до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, в той час як [PERSON] , [INFO] , на даний час є повнолітньою, а тому суд не вбачає підстав для визначення єдиної частки від заробітку (доходу) відповідача на утримання обох дочок. Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів, починаючи не з дня пред`явлення позову, а з серпня 2019 року, тобто за минулий час, то відповідно до ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Тобто стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності в сукупності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. В той же час посилання позивача на ту обставину, що вона неодноразово зверталась до відповідача із вимогою сплачувати аліменти, однак останній ухилявся від їх сплати, що також підтвердила допитана в судовому засіданні свідок, суд оцінює критично, оскільки такі спростовуються представленими відповідачем копіями чеків, з яких вбачається, що останній перераховував кошти старшій дочці, зокрема у вересні та грудні 2019 року. Крім цього, та обставина, що відповідач не сплачував аліментів сама по собі не може свідчити про ухилення відповідача від їх сплати, оскільки відповідач місця проживання чи місця роботи не змінював, доходів не приховував, в той же час вкінці 2019 року - на початку 2020 року поніс значні витрати на ремонт будинку, у якому проживає і позивач з дітьми, що підтверджується копіями чеків на придбання товарів. З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів за минулий час, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Задовольняючи частково позовні вимоги, у відповідності до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 768 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, оскільки всупереч вимогам ч.3 ст.137 ЦПК України позивач не лише не подала детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що є необхідною умовою для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, а й взагалі не зазначала та не підтвердила розміру таких витрат, про наявність поважних причин неможливості подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, не заявила. Крім цього, на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: partial