Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила розірвати шлюб, укладений 17.11.2018 між нею та [PERSON] та залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Зазначала, що вони від шлюбу мають дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, у зв`язку із чим сторони у справі припинили шлюбні відносини. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 03.03.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, також було встановлено строки для реалізації права сторін на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотань про проведення судового засідання. Розглядаючи справу без проведення судового засідання суд дослідивши матеріали справи дійшов наступного. 17.11.2018 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Лугинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що складено актовий запис № 27, що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 17.11.2018 вказаним органом. Від шлюбу сторони справи мають дитину сина [PERSON] , [INFO] , спору про місце проживання якої з позову не вбачається. Судом встановлено, що спільне життя сторін у справі не склалося й почуття згасли через різні погляди на життя та сім`ю, відсутність взаіморозуміння, що, відповідно, призвело до припинення сімейних стосунків. Примирення між сторонами та збереження сім`ї позивач вважає неможливим. Від так, подальше збереження\~шлюбу суперечить інтересам позивачки. Статтею 56 Сімейного кодексу України\~визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2\~ст. 112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113\~Сімейного\~Кодексу України\~ встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позивачка має право іменуваться прізвищем « [PERSON] » за законом, що не вимагає прийняття рішення судом. За вказаних обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в частині розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% сплаченого судового збору в розмірі 454 грн., адже судом задоволено одну з двох заявлених позовних вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 104,\~105,\~112,\~114-115 СК України,

Outcome: partial