Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що на утриманні позивача знаходяться неповнолітні діти [PERSON], [INFO], який згідно довідки доданої до матеріалів справи являється дитиною-інвалідом, та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач та вказує, що він ухиляється від обов'язку щодо утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, а тому, з урахуванням змінених позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісячно. В судове засідання позивач не зявилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до суду письмові заперечення, в яких вказує, що позовні вимоги визнає частково, зазначає, що не отримує доходів, які б дозволяли йому сплачувати аліменти в розмірі заявленому позивачем, згоден сплачувати аліменти в розмірі 450 грн. на кожну дитину. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], являється відповідач [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітній [PERSON] є дитиною-інвалідом. Неповнолітні діти знаходяться на утриманні позивача. Згідно положень ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на її утримання. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачена можливість визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають значення. Враховуючи, що в судовому засіданні не було встановлено наявності у відповідача офіційного заробітку, аліменти з нього підлягають стягненню саме у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення вказаної норми, позивачем не було доведено, що доходи відповідача дозволяють йому сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, у зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial