Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи, що 10 лютого 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі [PERSON], який був зареєстрований виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 1. Від шлюбу в сторін народилася одна дитина : [PERSON]. [INFO], яка проживає знаходиться на утриманні позивачки. Позивачка в позові зазначає, що подальше збереження сім'ї стало неможливе. Причиною, яка спонукала її звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що за роки спільного проживання сторони переконались в тому, що через різні характери і бачення подальшого життя у них відсутнє взаємопорозуміння, взаємоповага та довіра один до одного. На ґрунті цього вони вже тривалий час не проживають разом. [PERSON] вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливе і недоцільне. В судове засідання позивачка не з'явилася, проте від неї через канцелярію суду надійшла заява в якій вона просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує, просить його задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надійшла від нього заява, в якій він просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнає, погоджується на розірвання шлюбу. Суд, вважає за можливе розгляд справи провести у відсутності сторін, оскільки вони належним чином повідомлкні про розгляд справи та надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 10 лютого 2012 року виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області, актовий запис № 1, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 10.02.2012 року. Від шлюбу в сторін народилася одна дитина : [PERSON]. [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.06.2012 р. актовий запис №18 (а.с.5). Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя. На підставі ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Із позовної заяви, встановлено, що спільне подружнє життя у сторін не склалося, між ними не має взаєморозуміння і поваги. Сторони довгий час проживають окремо один від одного. Суд відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивачем в позові вказано, що примирення на краще їхні стосунки не змінить, та переконана, що шлюб потрібно розірвати, що не заперечив в своїй заяві відповідач, погодившись на розірвання шлюбу. Стосунки, які існують, між сторонами по справі, небажання примиритися, свідчать про те, що сторони не мають бажання перебувати у шлюбі. Шлюб існує формально, що суперечить інтересам обох сторін, а тому його необхідно розірвати. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а також, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved