Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, у порядку спадкування за законом, після померлої [INFO] [PERSON], право власності на земельну ділянку, площею 1,82 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в адмінмежах Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області. У судове засідання позивач не з'явилася, подавши заяву про слухання справи без її участі. Відповідачі: Мліївська сільська рада, [PERSON], [PERSON] на розгляд справи не з'явилися, надавши суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позов визнають, не заперечують щодо його задоволення. Представник відділу Держземагенства у Городищенському районі Колісник Р.В., заперечував щодо задоволення позову, посилаючись на те, що питання щодо визначення кола спадкоємців та розподіл спадщини віднесено до компетенції нотаріусів та звернення до суду з таким позовом є безпідставним. Суд не приймає визнання позову відповідачами: Мліївською сільською радою, [PERSON], [PERSON], оскільки таке визнання позову суперечить вимогам закону. Вислухавши представника відділу Держземагенства, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. [INFO] в с. Антонівка, Барського району, Вінницької області померла баба позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. За життя, [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,82 га, що знаходиться в адмінмежах Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області, що підтверджується Державним актом серії ЧР № 146981 від 27.01.2005 року (а.с. 8). За загальним положенням про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається із часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» - свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому законом. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. На дану обставину також звернув увагу і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справи, про що роз'яснюється в листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку . Як вбачається із змісту наданого позивачем повідомлення державного нотаріуса Барської державної нотаріальної контори № 045 від 07.10.2013 року, позивач [PERSON] не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] та спадкова справа не заводилася. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом не виносилася (а.с. 16). Таким чином, оскільки спадкоємець [PERSON] спадщину не прийняла, її вимоги про визнання права власності на спадкове майно, не підлягають до задоволення судом.

Outcome: dismissed