Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свою заяву тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6.9689 га, розташованої на території Подолівська сільська рада Барвінківського району Харківської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області № 172 від 08.08.2003 року. Земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], [NUMBER] належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 22.10.2004 року головою Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за №529. За життя [PERSON] заповідала належну їй земельну ділянку заявнику. Заповіт складено 27.02.2008 року та посвідчено державним нотаріусом Барвінківської державної нотаріальної контри, реєстровий номер 758. В зв?язку з зазначеним, заявник просила встановити той факт, що померла [PERSON] була її матір?ю. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала подану заяву. Заінтересована особа - Подолівська сільська рада Барвінківського району Харківської області, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду представника не направили, подали заяву про слухання справи у відсутність представника, проти задоволення заяви не заперечують. Відповідно до ч. ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може бути ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно з п. 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ?я сторін та враховуючи обов?язок кожної сторони довести ті обставини, на які посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Судом забезпечено усім учасникам можливість для реалізації їх прав для надання та витребування доказів, усі вони долучені до справи і досліджені. При аналізі доказів суд керується положеннями ст. 60 ЦПК України про те, що обов'язки доказування і подання доказів покладається на сторони, і виходить лише із тих доказів, які надані ними під час розгляду справи. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв?язок наявних у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов до наступного. Як встановлено судом, [INFO] померла мати заявника - [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6.9689 га, розташованої на території Подолівська сільська рада Барвінківського району Харківської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області № 172 від 08.08.2003 року. Земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER], [NUMBER] належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 22.10.2004 року головою Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за №529. За життя [PERSON] заповідала належну їй земельну ділянку заявнику. Заповіт складено 27.02.2008 року та посвідчено державним нотаріусом Барвінківської державної нотаріальної контри, реєстровий номер 758. Згідно з свідоцтвом про народження від 19 вересня 1925 року, «[PERSON]» народилася [INFO] (а.с.). Згідно з свідоцтвом про народження, «[PERSON]» народилася [INFO] (а.с. 10). Згідно з довідкою виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів Пермської області РФ, 24 серпня 1956 року після реєстрації шлюбу [PERSON] було в казано прізвище «[PERSON]» (а.с.11). Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] показали, що померла [PERSON] була матір?ю [PERSON]. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні і такі клопотання не заявлялися. Їх показання об?єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів яка у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. Пункт 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає, в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина 1 ст. 256 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Від встановлення факту спільного проживання спадкоємця та спадкодавця на момент відкриття спадщини залежить виникнення майнових прав. Аналізуючи зібрані докази по справі суд приходить до висновку що заява [PERSON] є обґрунтованою доведеною та такою що підлягає задоволенню оскільки судом достеменно встановлено що [PERSON], яка померла [INFO] була матір?ю [PERSON]

Outcome: approved