Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 1 000 грн щомісячно до досягнення двадцятитрьохрічного віку. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з 01.091995 року по 17 березня 2011 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, навчається у Харківському автотранспортному технікумі на другому курсі денної форми навчання. Відповідач є фізичною особою-підприємцем, інших дітей не має, добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31 березня 2015 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на повнолітню дитину, що продовжує навчання - [PERSON] у розмірі 1 000 грн. щомісячно на період навчання до досягнення дитиною 23 років. Вирішено питання про судові витрати. Ухвалою суду від 17 серпня 2015 року вказане рішення скасовано за заявою представника відповідача, справу призначено до розгляду у судовому засіданні. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] на даний час офіційно не працевлаштований та не має постійних заробітків. У 2008 році відповідач уклав шлюб з [PERSON], у його дружини є двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з ними та знаходяться на утриманні відповідача, т.я. батько дитини матеріальної допомоги або аліментів на утримання сина не сплачує. Вважає, що [PERSON] повинен отримувати стипендію. Також зазначив, що у відповідача є певні проблеми зі здоров'ям. Так згідно висновків ультразвукового дослідження Міської клінічної лікарні № 8 у нього дилатація лівих порожнин, гіпертрофія лівого шлуночка. Тому йому заборонена важка фізична праця. Посилаючись на викладене просив відмовити у задоволенні позову. Третя особа [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 01 вересня 1995 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 березня 2011 року. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 18 лютого 1997 року, видане Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова). Також, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є студентом 3 курсу денного відділення Харківського автотранспортного технікуму ім. С. Орджонікідзе, закінчує навчання 30 червня 2017 року (довідка № 949/15 від 03.09.2015 року). Відповідно до довідок про доходи № 230-15 та № 231-15 від 05.08.2015 року з січня 2014 року по грудень 2014 року та з січня 2015 року по липень 2015 року стипендія [PERSON] не нараховувалась за результатами сесії. [PERSON] з 2003 року перебуває на диспансерному обліку у кардіоревматолога з діагнозом ПМК ІІ ст. (пролапс ми трального клапана серця) і диспластична кардіопатія. Також, він має діагноз - гострий алергоз, кропивниця та інші захворювання шкіри. Зазначене підтверджується витягами з медичних карток дитини, консультативними висновками та ін., які містяться у матеріалах справи. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживає разом з матір'ю - позивачем у справі, та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Стягнення аліментів на дітей, які досягли повноліття, з підстав, передбачених ст.ст. 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно. Згідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно не працює, тому не має постійного доходу, у зв'язку з чим не має змоги сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісяця, але стан здоров'я та матеріальне становище, відсутність на утриманні інших рідних чи усиновлених дітей та непрацездатних батьків, дозволяє йому працювати та сплачувати аліменти на дитину, яка продовжує навчання. Враховуючи, що відповідач має можливість надавати допомогу своєму синові, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі 500,00 грн щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду (18.02.2015 року) і до досягнення двадцятитрьохрічного віку. У силу положень п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року звільнений від сплати судового збору, розмір якого у справах даної категорії складає 243 гривень 60 копійок, відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача вказану суму судового збору в дохід держави у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial