Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітню дитину [PERSON] після розірвання шлюбу залишити проживати із матірю. Позовну заяву мотивує тим, що 21 грудня 2015 року між нею та відповідачем [PERSON] сільською радою Галицького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб, актовий запис №5. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, різні погляди на життя. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про підтримання позовних вимог повністю та просив справу слухати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про слухання справи за його відсутності, просить позов задовольнити. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21 грудня 2015 року між сторонами зареєстровано шлюб [PERSON] сільською радою Галицького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб, актовий запис №5, що доводиться Свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 157203 від 09.03.2016р. У шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серії І-НМ №310028 від 26.04.2016р. На даний час сімейні відносини між сторонами фактично припиненні. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сімю не бажають, Суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. З огляду на викладене та з урахуванням положень частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, Суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. Також в позовній заяві Позивач просила їх неповнолітню дитину залишити на проживання з нею. Відповідач проти цього не заперечив, а тому Суд вважає за доцільне залишити неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], залишити на проживання з матірю. Стосовно вимоги позивача щодо стягнення судових витрат, то дана вимога підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні. А тому вимога позивача стосовно стягненню 400,00 грн. витрат на правову допомогу підлягає до задоволення. Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 105 ч.3, п.2 ст. 104, п.1 ст. 110, п.2 ст.112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved