Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття його з місця реєстрації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є власником квартири №2, розташованої по [ADDRESS], на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської областівід 31.01.2012 року, яким було визнано право власності в порядку спадкування даного майна за позивачем. В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, проте він там не проживає більше 10 років, обов'язки по оплаті житлово-комунальних послуг не виконує. Через реєстрацію відповідача вона обмежена у праві розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав, своєї думки щодо позову не висловив. Зі згоди позивача та представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача та його представника, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 5 ст.74 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення прав власності та житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської областівід 31.01.2012 року за [PERSON] визнано право власності на 7/132 частин [ADDRESS], на 4/22 частин [ADDRESS] придбаних під час шлюбу по договору від 29.04.1999 р., та 4/44 частин кв. 2 після смерті чоловіка [PERSON], на 7/44 частин [ADDRESS] придбаних під час шлюбу за договором від 03.06.2002 року та 7/88 частин кв.1 після смерті [PERSON] Викладене узгоджується з Витягом про державну реєстрацію прав №34464588, виданого Комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації». Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Згідно довідки №3025 виданою Суворівською селищною радою від 26.11.2015 року, [PERSON] [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], на протязі 10 років за вказаною адресою не проживає. Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, розташованому за адресою: [ADDRESS]., а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved