Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі розмірі 4000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду та продовжувати до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі який рішенням Радивилівського районного суду від 01 жовтня 2020 року розірвано. В шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Станом на день подання позову до суду сторони разом не проживають, дитина проживає з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Добровільної згоди щодо розміру та порядку надання матеріальної допомоги на утримання дитини між ними не досягнуто. Відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток, інших осіб на його утриманні немає. Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності. Позивачем подано заяву про зміну позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини заробітку щомісячно. Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Подав клопотання про долучення до матеріалів справи докази, що підтверджують його офіційне працевлаштування. Позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі частки від доходу. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», в разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Судом встановлено, що рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.5) [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (серія [NUMBER] ), в якому батьками вказано сторони (а.с.6). Дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою центром адміністративних послуг Радивилівської міської ради №685/01.10-36 від 11.11.2020 року (а.с.7). [PERSON] офіційно працевлаштований - працює на посаді муляра відділу логістики та будівництва ТОВ «Радивилівмолоко», що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.19-20). Згідно довідки про доходи, виданої ТОВ «Радивилівмолоко» від 15.02.2021 року, підтверджено, що [PERSON] має стабільний дохід. (а.с.18) Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як роз`яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Відповідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно приписів ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів

Outcome: approved