Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини: доньки Дарї, [INFO] в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також на її утримання в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років, тобто до 18 вересня 2018 року. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалась на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 листопада 2015 року виконавчим комітетом Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку Дарю, [INFO]. Дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач проживає окремо від відповідача. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач матеріальної допомоги позивачу та їх спільній дитині не надає, в зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги позивача визнає повністю. Просить слухати справи без його участі (а.с.25). Суд вважає можливим розглянути справу без відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 листопада 2015 року виконавчим комітетом Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 18 (а.с.07). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину доньку Дарю, [INFO] (а.с.08). Батьком даної дитини в свідоцтві про її народження записаний відповідач [PERSON] і останній цього не заперечує. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні і це підтверджується довідкою про склад сімї за вихід. № 1226 від 10.04.2017 року, виданою виконавчим комітетом Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області (а.с.09). Ці обставини визнані відповідачем. Позивач, посилаючись на те, що відповідач не піклується про матеріальне забезпечення дитини на відповідному рівні, не надає матеріальної допомоги, тому просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд при вирішенні спору щодо визначення розміру стягуваних аліментів також керується принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, відповідно до яких дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевірив їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи вимоги ст.ст.180-183 СК України, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на дитину задовольнити, стягнувши із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки Дарї, [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 10 квітня 2017 року і до досягнення дитиною віку повноліття. Крім того відповідно до ч.ч.2,4\~ст.84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як убачається з матеріалів справи, позивач проживає разом з малолітньою донькою, яка перебуває на її утриманні. Донька сторін на час розгляду справи ще не досягла трьох років. Відтак, позивач має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України та ч.1 ст.191 СК України аліменти на дружину та на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно\~від того\~чи вона\~працює\~та незалежно від\~її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання до суду\~доказів\~того, що\~дружина, з\~якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини та дружини, суд враховує той факт, що відповідач є здоровим працездатним чоловіком, інших дітей, яким-би він сплачував аліменти не має, також він не надав суду будь-яких доказів, що на його утриманні перебувають інші особи чи стосовно свого скрутного майнового стану. Також при стягненні аліментів на дитину необхідно зазначити їх мінімальний розмір, визначений законом - не менше 30% прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину слід стягувати до досягнення дитиною повноліття, а на матір - до досягнення донькою Дарєю трирічного віку. При визначенні розміру утримання позивача суд виходить з того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу до досягнення донькою трьох років, а тому з відповідача на користь позивача [PERSON] слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 18 вересня 2018 року. У разі зміни обстановки відповідач і позивач мають право звертатись до суду з позовом про перегляд розміру аліментів. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 640 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. Згідно з п.1 ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved