Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 24 грудня 2013 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 307 та відновити дошлюбне прізвище. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 24 грудня 2013 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 307. У даному шлюбі дітей немає. Зазначає, що протягом останніх трьох років сімейне життя погіршилося, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення та збереження сім'ї є неможливим. Просить позов задоволити. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 17 жовтня 2018 року матеріали справи передано за підсудністю до Галицького районного суду м. Львова. Справа надійшла до суду 13 листопада 2018 року. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16 листопада 2018 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05 грудня 2018 року розгляд справи відкладено на 20 грудня 2018 року о 09:30 год., у зв'язку з неявкою учасників справи. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11 грудня 2018 року за заявами сторін розгляд справи призначено на 14 грудня 2018 року о 09:30 год. Позивач у підготовче судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Часу для примирення не потребує /а.с. 26/. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без його участі. Зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, що дає суду можливість вважати, що відповідач визнає позов. Часу для примирення не потребує /а.с. 25/. На підставі ч.1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України проведення попереднього судового засідання здійснюється за відсутності сторін, від яких надійшли відповідні заяви. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, наслідки визнання позову йому зрозумілі, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.200, ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалює судове рішення в підготовчому судовому засіданні. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 24 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 307, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] /а.с. 3/. У даному шлюбі дітей немає. Судом також встановлено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер. Відтак, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимогв частині розірвання шлюбу. Зі свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 226310 вбачається, що дошлюбне прізвище позивача «[PERSON]». Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині зміни прізвища позивача на дошлюбне також підлягають задоволенню. На підставі ч.1 ст.142 Цивільного процесуального кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з наступними змінами, у зв'язку з визнанням позову відповідачем позивачеві необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, згідно квитанції №17978647 від 12 жовтня 2018 року, а з відповідача на корить позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Outcome: approved