Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заяву мотивує тим, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 08 червня 1996 року. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] .. Позивач, посилаючись на те, що вона з відповідачем втратили взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть, фактично припинили шлюбні відносини, а тому вважає, що збереження сім`ї неможливе. Звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 25 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання. На виконання вимог ст. 197 ЦПК України, судом було проведено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою суду від 19 квітня 2019 року закрито підготовче провадження по вказаній справі та призначено її до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Також просив проводити судовий розгляд даної справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~В судовому засідання встановлено, що сторони 08 червня 1996 року зареєстрували шлюб у Кіровському райвідділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис - №294. \~ \~ \~ \~Сторони неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи клопотання позивача, суд вважає за можливе при розірванні шлюбу відновити дошлюбне прізвище позивача. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, разом сторони не проживають, сімейних відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що позивачем не заявлено клопотання про відшкодування понесених нею витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved