Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, вона є власником вказаної квартири. В належній їй на праві приватної власності квартирі зареєстрована, але з 1999 року без поважних причин не проживає її донька [PERSON] Добровільно знятися з реєстраційного обліку вона відмовляється, залишається зареєстрованою в належному їй будинку, чим створює перешкоди по володінню, користуванню та розпорядженню її власністю, тобто порушує законне право власності на житло. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явилася, про день і час розгляду справи повідомлена через оголошення, розміщене на веб-порталі судової влади України, зокрема, на офіційному веб-сайті Роменського міськрайонного суду Сумської області. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її обов'язкової участі [PERSON] суду не надала. В судове засідання третя особа - [PERSON] не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій проти позову не заперечувала, просила його задовольнити. Суд, заслухавши думку позивача, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 12.12.2007 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно [PERSON], [PERSON] і [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] - по 1/ 3 частки (а. с. 5, 6). Відповідно до свідоцтва про смерть [INFO] [PERSON] помер (а. с. 7, 8). Згідно довідок Пустовійтівської сільської ради Роменського району за адресою: [ADDRESS], зареєстрована [PERSON], але за даними сільської ради не проживає за даною адресою з 1999 року; за даною адресою проживає [PERSON], має такий склад сім»ї : син - [PERSON] і [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки Пустовітівської сільської ради від 27.09.2018 р. [PERSON], 1975 р.н., дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 17 липня 2013 року, але за даною адресою не проживає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачки. Дружить із нею. Часто буває в неї вдома. Відповідач доводиться донькою позивачці. Проживала в даній квартирі з народження до 1999 року. Потім вийшла заміж за іноземця і переїхала проживати за межі України. Зараз відповідач проживає за кордоном. Позивач жодних перешкод відповідачці не чинила. Вона добровільно переїхала жити за кордон, у зв'язку з тим, що вийшла заміж. Особистих речей відповідачки в квартирі не має. Останній раз відповідачка приїздила в гості до матері років п'ять тому. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. За ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальному житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, відповідно до якої до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрована, але фактично не проживає з моменту реєстрації,- 17.07.2013р., її донька, - відповідач [PERSON], а тому, на підставі ч.2 ст.405 ЦК України, право відповідача на користування спірним житлом підлягає припиненню на вимогу власника цього майна. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved