overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що квартира [ADDRESS] належить їй на підставі права власності. Відповідно до особового рахунку № 2018100 в квартирі, окрім неї зареєстрована онука [PERSON], [INFO], який у квартирі не мешкає з 2010 року. Зазначений факт підтверджується актом ЖКП «Азовжилкомплекс. У звязку з тим, що відповідач зареєстрований у належній їй квартирі, вона сплачує комунальні послуги в збільшеному розмірі. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 100 в будинку №19/2 по вул. Азовстальській в м. Маріуполі Донецької області. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася. надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.05.1998 року (а.с.6). Згідно акту ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 19.03.2015 року у зазначеній квартирі зареєстрований, але не мешкає з 2010 року [PERSON] (а.с.7). Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Згідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги те, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим у вказаній квартирі, але фактично не проживаючим в ній перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні ним своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] та визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що квартира [ADDRESS] належить їй на прав приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 27 жовтня 2003 року. Відповідач по справі її колишній чоловік, шлюб з яким розірвано 07.03.2002 року. З 14.02.2006 року відповідач зареєстрований в зазначеній квартирі. З весни 2008 року відповідач перестав проживати в квартирі та виїхав з м.Маріуполя на постійне місце мешкання до м.Ялта,де мешкає й по теперішній час. Факт не проживання його в квартирі підтверджується актом КП «Восток». В добровільному порядку відповідач відмовляється приїхати до м.Маріуполя та знятися з реєстрації в її квартирі. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 36 в будинку №40 корпус 1 по вул.Пейзажній в м. Маріуполі Донецької області. Позивач [PERSON] до суду не з'явилися, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в її просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира № 36 будинку №40 корпус 1 по вул. Пейзажній в м. Маріуполі Донецької області належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з [PERSON], та посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] 27 жовтня 2003 року (а.с.5). Згідно акту ККП «Східна» від 16.04.2015 року у зазначеній квартирі [PERSON] зареєстрований, але не мешкає з березня 2009 року по теперішній час (а.с.8). Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Згідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги те, що позивач [PERSON] є власником квартири № 36 в будинку №40 корпус 1 по вул.Пейзажній в м. Маріуполі, а відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим у вказаній квартирі, але фактично не проживаючим в ньому перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні ним своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] та визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS] посилаючись на те, що вона є власником зазначеної квартири. 11.01.2014 р. між нею та відповідачем було укладено договір найму, згідно якого [PERSON] надає [PERSON] кімнату [ADDRESS] строком на 1 рік. Але відповідач в квартирі не проживає , його речі в квартирі відсутні. Строк дії зазначеного договору закінчився, тому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зобов'язати його знятися з реєстрації . Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява в якій позов підтримують повністю, просить розглядати справу у її відсутність в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи Комсомольського МС УДМС України в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином . Від нього до суду надійшла заява , згідно якої просить розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до часткового задоволення за таких обставин. Судом встановлено, що згідно договору найму житла від 11.01.2014 р. [PERSON] надала [PERSON] квартиру [ADDRESS], 1 в м. Комсомольську строком на 1 рік (а.с.9). Згідно довідки про склад сім»ї в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.8). Згідно акту від 04.06.2015 р. [PERSON] не проживає і не проживав за адресою [ADDRESS] (а.с.6). Згідно ст. 98 ЖК України тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст. 99 ЖК України у разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку, а з будинків, що загрожують обвалом, - в адміністративному порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів, в тому числі на підставі рішення суду, тому вимога позивача про зобов'язання знятися [PERSON] з реєстраційного обліку є безпідставною і задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право постування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] та зобов'язати УДМС у Полтавській області зняти його з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що вона є власником зазначеної квартири в квартирі також зареєстровано відповідача, який в квартирі не проживає тривалий час , речі в квартирі відсутні, а вона змушена сплачувати за нього комунальні послуги. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява в якій позов підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник УДМС у Полтавській області в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до часткового задоволення за таких обставин. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, що підтверджується договором дарування квартири від 08.12.2007 р. (а.с.7). Згідно довідки про склад сім»ї КЖЕП № 1 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] (а.с. 6). Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні понад дин рік, що підтверджується актом від 22.09.2016 р. без поважних причин і втратила право користування ним, тому позов в цій частині підлягає до задоволення . Вимоги позивача щодо зобов'язання УДМС у Полтавській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку не підлягають до задоволення , оскільки не ґрунтуються на законі. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право постування житловим приміщенням квартирою № 49 [ADDRESS] та зобовязати УДМС у Полтавській області зняти його з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що вона є власником зазначеної квартири в квартирі також зареєстровано відповідача, який в квартирі не проживає тривалий час , речі в квартирі відсутні, а вона змушена сплачувати за нього комунальні послуги. Позивач в судове засідання не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява в якій позов підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник УДМС у Полтавській області в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до часткового задоволення за таких обставин. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, що підтверджується договором дарування квартири від 08.12.2007 р. (а.с.7). Згідно довідки про склад сім»ї КЖЕП № 1 в квартирі №49 проспект [PERSON], (раніше Леніна) 2 в м. Горішні Плавні зареєстровані [PERSON], [PERSON] (а.с. 6). Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні понад дин рік, що підтверджується актом від 22.09.2016 р. без поважних причин і втратили право користування ним, тому позов в цій частині підлягає до задоволення . Вимоги позивача щодо зобовязання УДМС у Полтавській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку не підлягають до задоволення , оскільки не ґрунтуються на законі. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 22.03.2013р. між позивачем та її сином було укладено договір дарування квартири [ADDRESS]. Станом на 22.03.2013р. в квартирі було зареєстровано двоє осіб - син позивачки та його дружина, відповідачка по справі [PERSON]. 02.08.2013р. шлюб між ними було розірвано, але фактично відповідачка не проживає в квартирі з грудня 2012 року. Відповідач пішла з квартири зібравши всі речі у тому числі особисті, участі в оплаті комунальних послуг вона не приймає. Позивачка просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивачка не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, заперечень не надала, сповіщалася про час і місце розгляду справи через оголошення у газеті «Запорізька правда». В порядку ч.9 ст.74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про день розгляду справи, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів. За таких, обставин на підставі ст. 224 ЦПК України суд розглядає справу у відсутність відповідача, оскільки наявних в справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін. Перевіривши докази по справі суд приходить до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, які підлягають задоволенню, оскільки вони в повному обсязі підтверджуються наданими документами: договором дарування квартири (а.с.5-6), витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно (а.с.8) та технічним паспортом на квартиру (а.с.9). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно ч.6 ст.259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, в якій зазначила, що по [ADDRESS] розташований житловий будинок з надвірними будівлями, який належить їй на підставі права на спадщину після смерті чоловіка, [PERSON] Даний будинок її чоловік отримав на підставі договору дарування 02.04.2002 року. Відповідно до даних будинкової книги з 07.09.2004 року в даному будинку був зареєстрований але ніколи не проживав, [PERSON]. Місце знаходження [PERSON] на даний час позивачці не відомо, він не являється членом її родини. Наявність реєстрації в її будинку сторонньої для позивачки особи - відповідача [PERSON], який в будинку не проживає, створює для неї перешкоди в користування своїм будинком. Тому вона була вимушена звернутися до суду для вирішення цього питання. Позивач в судовому засіданні позивні вимоги свої підтримали та просили їх задовольнити в повному обсягу. Відповідач [PERSON] був повідомлений належним чином, про час та місце судового засідання , про що свідчить судові повідомлення та виклик через масову інформацію, про причини неявки від нього повідомлень не надійшло, тому згідно ст. 224 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи, проти чого не заперечував позивач. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 грудня 2011 року, за реєстровим № 3278, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. ( а.с.7) . З домової книги , суд вбачає , що [PERSON] дійсно зареєстрований в будинку , який розташований за адресою : [ADDRESS] (а.с. 4-6). У відповідності до ч. 1 ,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд . Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, те що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], вона має право зняти [PERSON] з реєстраційного обліку. Таким чином, позивні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користуванням жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [PERSON] не проживає у квартирі, що знаходиться, за адресою: [ADDRESS] протягом тривалого часу. Позивач до початку судового засідання через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперчувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії довідки КП «ЖЕК-13» ЧМР від 31.05.2016 року № 2128 (а.с. 8 та довідки по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с. 20) відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] як член сім'ї наймача. Відповідно до копії акту від 12.05.2016 року [PERSON] зареєстрований, але не проживає в квартирі, що знаходиться за адресою [ADDRESS] з серпня 2005 року (а.с. 10). Відповідно до довідки КП Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради № 2915 від 25.08.2016 року, право власності на квартиру по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року не зареєстровано. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повідомили суду, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі за адресою [ADDRESS] з 2005 року, речі відповідача у квартирі відсутні. Як на підставу позову позивач посилається на ст. 383 та ч. 2 ст.. 405 ЦК України. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Суд вважає, що до даних правовідносин застосовуються положення ст. 71 ЖК України, оскільки відповідно до відомостей наданих суду КП Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ні за ким не зареєстроване. Квартира [ADDRESS] відноситься до державної форми власності, що підтверджується копією особового рахунку на квартиру № [NUMBER] (а.с. 20) та копією довідки КП «ЖЕК-13» ЧМР від 31.05.2016 року № 2128 (а.с. 8). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст.71 ЖК України підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідно до акту від 12.05.2016 року та показань свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідач не проживає в спірній квартирі з серпня 2005 року, тобто понад 6 місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]про визнання права власності на майно за набувальною давністю. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що сторони по справі 20.08.1977 року уклали шлюб, який був зареєстрований Кантакузівським сільським ЗАГС с. Кантакузівка Драбівського району Черкаської області за актовим записом №20. Відповідач 28.09.1978 року уклав договір купівлі-продажу, на підставі якого набув у власність 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що знаходяться за адресою: вул. Комсомольська (наразі Новоселівська), буд. 91 у м. Золотоноша Черкаської області. Оскільки вище вказана частина будинку була набута відповідачем за час шлюбу, позивач,

Outcome: approved