Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати права власності права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, обґрунтувавши його тим, що [INFO] в смт. Нижня Дуванка Сватівського району Луганської області померла [PERSON] в віці 95 років. На час смерті [PERSON] проживала разом з онуком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіла право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0162321, своїм онукам і її двоюрідним братам [PERSON] та [PERSON] порівну. Відразу після складання заповіту вона передала онукам сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛГ №0162321 із земель колишнього КСП ім. Леніна Нижньодуванської селищої ради Сватівського району Луганської області загальною площею 7,56 умовних кадастрових гектарів, виданий 10.04.2000 року відповідно до розпорядження голови Сватівської РДА від 03.03.2000 року №173 на ім`я [PERSON] та договір оренди №212, укладений між [PERSON] та СФГ «Каштан». Крім того, перед самою смертю в кінці березня 2003 року [PERSON] отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛГ №043796, виданий 20.03.2003 року, загальною площею 4,2900 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області. Після отримання акту на землю вона відразу передала його [PERSON] , тобто фактично передала онуку право володіння належним їй майном. Після смерті [PERSON] двоюрідні брати позивача - [PERSON] та [PERSON] не зверталися до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, оскільки були впевнені, що вступили у спадщину шляхом фактичного вступу у володіння та керування і їм залишилось лише нотаріально переоформити спадкове майно, зокрема державний акт та сертифікат на земельну частку (пай). Відповідно до відповіді на адвокатський запит №02-25/1759 від 06.12.2019 року, наданої Нижньодуванською селищною радою Сватівського району Луганської області, зміни в заповіт від 19.08.2002 року, посвідчений секретарем Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області Крикуновою В.О., зареєстрований в реєстрі за №536, який залишила за життя [PERSON] не вносилися, та заповіт не відмінявся. [INFO] в м. Рубіжне Луганської області помер двоюрідний брат позивача [PERSON] у віці 40 років. Після смерті [PERSON] його рідний брат [PERSON] до нотаріальної контори за оформленням спадщини не звертався, оскільки при невстановлених обставинах він втратив оригінали документів, які б давали б йому право оформити спадкові права, а саме: сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛГ №0162321, виданий 10.04.2000 року, та Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛГ №043796, виданий 20.03.2003 року. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. [INFO] в м. Рубіжне Луганської області помер двоюрідний брат позивача [PERSON] у віці 48 років. У встановлений законом шестимісячний термін позивач звернулась в нотаріальну контору за місцем смерті її брата [PERSON] , а саме до приватного нотаріуса Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Іванової О.В., з заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви приватним нотаріусом Івановою О.В. заведено спадкову справу за №173/2018 від 05.09.2018 року після померлого [PERSON] . До складу спадкового майна, що залишилось після померлого двоюрідного брата [PERSON] та не оформлена нею, входить земельна ділянку загальною площею 4,2900 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області, та право на земельну частку (пай) - кормові угіддя загальною площею 2,30 умовних кадастрових гектарів, в тому числі: сіножаті - 0,93 ум. кад. га, пасовища - 1,37 ум. кад. га., які знаходиться в землях колективної власності КСП ім. Леніна без виділення меж в натурі, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0162321, виданого на підставі рішення Сватівської РДА №173 від 03.03.2000 року, право на які як спадкоємець мав за життя мій померлий двоюрідний брат [PERSON] після смерті бабусі [PERSON] та свого рідного брата [PERSON] . На даний час позивач бажає оформити спадщину, яка залишилась від її двоюрідного брата [PERSON] і звернулась до приватного нотаріуса Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Іванової О.В. з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину, але отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №447/02-31 від 25.10.2019 року, в якому було відмовлено в оформленні спадщини та рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання. В судове засідання позивач та його представник - адвокат Будник М.В. не з`явилися, надали суду заяви, в яких просить справу розглянути без їй участі, на задоволені позову наполягають. Представник відповідача - Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, беручи до уваги заяви учасників розгляду справи, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] в смт. Нижня Дуванка Сватівського району Луганської області померла [PERSON] в віці 95 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.05.2003 року Нижньодуванською селищною радою Сватівського району Луганської області. (а.с.12) На час смерті [PERSON] проживала разом з онуком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №935 від 27.04.2004 року Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області. (а.с.13) За життя [PERSON] заповіла право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0162321, [PERSON] та [PERSON] порівну, що підтверджується копією заповіту від 19.08.2002 року, посвідченого секретарем Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області Крикуновою В.О., зареєстрований в реєстрі за №536. (а.с.14) Після смерті [PERSON] та [PERSON] не зверталися до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, оскільки були впевнені, що вступили у спадщину шляхом фактичного вступу у володіння та керування і їм залишилось лише нотаріально переоформити спадкове майно, зокрема державний акт та сертифікат на земельну частку (пай). Вказана обставина підтверджується Витягом зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №57972989 від 18.10.2019 року.(а.с.20- 25) Відповідно до відповіді на адвокатський запит №02-25/1759 від 06.12.2019 року, наданої Нижньодуванською селищною радою Сватівського району Луганської області, зміни в заповіт від 19.08.2002 року, посвідчений секретарем Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області Крикуновою В.О., зареєстрований в реєстрі за №536, який залишила за життя [PERSON] не вносилися, та заповіт не відмінявся. (а.с.15) [INFO] в м. Рубіжне Луганської області помер [PERSON] у віці 40 років,що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.02.2005 року ВРАЦС Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області. (а.с.26) Після смерті [PERSON] його рідний брат [PERSON] до нотаріальної контори за оформленням спадщини не звертався. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що підтверджується Витягом зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №57972900 від 18.10.2019 року. (а.с.27) [INFO] в м. Рубіжне Луганської області помер [PERSON] у віці 48 років,що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.07.2018 року Рубіжанським МВ ДРАЦС ГТУЮ Луганської області. (а.с.28) У встановлений законом шестимісячний термін позивач звернулась в нотаріальну контору за місцем смерті брата [PERSON] , а саме до приватного нотаріуса Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Іванової О.В., з заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви приватним нотаріусом Івановою О.В. заведено спадкову справу за №173/2018 від 05.09.2018 року після померлого [PERSON] , що підтверджується Витягом зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №57972830 від 18.10.2019 року. (а.с.29) Ступінь родинних зв`язків з позивача з померлими підтверджується: свідоцтвом про народження матері її двоюрідних братів [PERSON] серії [NUMBER] від 26.03.1986 року; свідоцтвом про шлюб [PERSON] з [PERSON] серії [NUMBER] від 24.03.1963 року; свідоцтвом про народження двоюрідного брата позивача - [PERSON] серії [NUMBER] від 08.07.1964 року; свідоцтвом про народження двоюрідного брата позивача - [PERSON] серії [NUMBER] від 09.01.1970 року; свідоцтвом про народження двоюрідного дядька позивача - [PERSON] серії [NUMBER] від 15.08.1956 року; свідоцтвом про народження матері позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 20.06.1945 року; свідоцтвом про одруження матері позивача - [PERSON] ( [PERSON] ) серії [NUMBER] від 03.06.1950 року; свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 13.02.1951 року; свідоцтвом про одруження позивача з [PERSON] серії [NUMBER] від 31.07.1975 року. (а.с.30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38) Приватний нотаріус Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Іванова О.В. відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на майно, належне [PERSON] , яка померла [INFO] . (а.с.39) Також, позивачем 13.11.2019 року у випуску газети «Новини Сватівщини» № 46 (12121) було розміщено об`яву про недійсність сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ №0162321 із земель колишнього КСП ім. Леніна Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області загальною площею 7,56 умовних кадастрових гектарів, виданого 10.04.2000 року відповідно до розпорядження голови Сватівської РДА від 03.03.2000 року №173 на ім`я [PERSON] , та Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ №043796, виданого 20.03.2003 року на ім`я [PERSON] , загальною площею 4,2900 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області, в зв`язку з втратою. (а.с.41) Крім того, з наявних матеріалів справи, які були долучені представником позивача - адвокатом Будником М.В., вбачається, що на момент смерті [PERSON] , [INFO] на момент смерті [INFO] був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] .(а.с.79), довідкою про склад сім?ї, копіями спадкових документів, згідно яких [PERSON] , є єдиним спадкоємцем [PERSON] та його батька [PERSON] (а.с.81-86) Таким чином позивачем використані всі можливі заходи для отримання в досудовому порядку права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, а тому звернення до суду є єдиним засобом отримання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, на яке мав право за життя померлий двоюрідний брат позивача - [PERSON] . Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У paзі коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК i строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. При цьому, норми п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з яким цей ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року i не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст. 529 - 531 ЦК УРСР. Аналогічна думка викладена в листі ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. За правилами ст. 549 ЦК України (у редакції 1963 року) - спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном та якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. При оформленні спадкових прав даної категорії спадкоємців необхідно враховувати, що ці особи вважаються такими, що прийняли спадщину тільки відносно того спадкового майна, що відкрилося до набрання чинності ЦК України, тобто до 1 січня 2004 року. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п.п. 3.1, 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК. Таким чином, суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими, крім того відповідачем позов визнаний в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір. Проте, оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача понесених ним судових витрат при зверненні з позовом до суду, суд не вбачає підстав для його стягнення з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved