Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 8213 про стягнення з неї заборгованості на користь ТОВ «Фінфорс» у розмірі 9699,90 гривень та стягнути з відповідача понесений судовий збір у розмірі 840,80 гривень. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 06 травня 2020 року на поштову адресу отримала постанову про відкриття виконавчого провадження №61899911 від 22.04.2020 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною на підставі виконавчого напису від 15 квітня 2020 року №8213, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у розмірі 9699,90 гривень. За письмовим зверненням до ПВВО м. Києва Дорошкевич В.Л., отримала копію виконавчого напису нотаріуса за №8213 від 15.04.2020 року, копію кредитного договору №584662-А від 16.06.2019 року, копію постанови про відкриття виконавчого провадження №61899911 від 22.04.2020 року, копію постанови про арешт коштів боржника, копію постанови про стягнення з боржника основної винагороди, копію постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, копію постанови про арешт майна боржника. Зазначила, що не згодна із вчиненням виконавчого напису від 15.04.2020 року за №8213 про стягнення з неї заборгованості на користь ТОВ «Фінфорс», оскільки останній вчинено з грубим порушенням порядку вчинення нотаріальних дій, а жодних кредитних договорів з ТОВ «Фінфорс» не укладала, як і не отримувала від відповідача жодних повідомлень про наявність в неї заборгованості та необхідність погашення такого боргу. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від позивача надійшла заява, в якій вона просить суд позов задовольнити та справу розглянути за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, своїми процесуальними правами на подання відзиву або зустрічного позову не скористався. В матеріалах справи наявні рекомендовані поштові повідомлення про отримання відповідачем судових повісток. Третя особа - ПВВО м. Києва Дорошкевич В.Л. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, своїми процесуальними правами не скористалася. Третя особа - ПН Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області, причини неявки суду не повідомив, своїми процесуальними правами не скористався. В матеріалах справи наявні поштові конверти з судовими повістками, від отримання яких третя особа відмовилася, про що зазанчено в довідці форми Ф-20. Відповідно до положень частини 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та законності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 6 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Згідно зі ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Згідно приписів статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пунктів 1, 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо:подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року (підпункт 3.1 Порядку вчинення нотаріальних дій). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3 Порядку вчинення нотаріальних дій). Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Як вбачається з Правової позиції Верховного Суду України, висловленої у справі за №6-887цс17, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Так, судом встановлено, що 16 червня 2019 року між позивачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» укладено договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №584662-А, згідно якого позивачу надано грошові кошти в сумі 4050,00 гривень зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 1,5% на день, яка є фіксованою (а.с.11-18). 15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №8213 про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором від 16 червня 2019 року №584662-А, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами №40071779-15 від 29 серпня 2019 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», заборгованості в сумі 9699,90 грн, яка утворилася за період з 16 червня 2019 по 11 березня 2020 року та складається з простроченої суми заборгованості по кредиту у розмірі 4050,00 грн, простроченої суми заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 3645,00 грн, суми заборгованості по штрафам і пені 2004,90 грн (а.с.19). 22 квітня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною винесено постанову про відкриття провадження №61899911 з примусового виконання виконавчого напису від 15 квітня 2020 року за №8213, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем (а.с.21). Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом з урахуванням пункту 2 Переліку документів за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Згідно пункту 2 указаного Переліку, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати оригінал кредитного договору; засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, яка набрала законної сили 01 листопада 2017 року у справі 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів Українивід 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у частині внесення змін до пункту 2. Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2020 року в приватного нотаріуса Броварського нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича витребувано належним чином завірені матеріали, на підставі яких ним вчинено виконавчий напис від 15 квітня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за №8213. Однак, станом на сьогоднішній день, до суду вищезазначені витребувані документи не надійшли, а виконання ухвали суду про витребування доказів приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем проігноровано. Окрім того, 30.12.2020 року на адресу суду від Міністерства юстиції України надійшла відповідь на запит з якої вбачається, що наказом МЮУ від 07.08.2020 року №2691/5 відповідно до Рішення вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 23.07.2002 року №10 у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій та набранням законної сили рішенням суду про порушення нотаріусом чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане МЮУ 09.02.2005 року за №5550 на ім`я Колейчика В.В. - анульовано (а.с.76). Відповідно до положень статті 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. В судовому засіданні судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо заборгованості та щодо факту наявності зобов`язальних відносин [PERSON] перед ТОВ «Фінфорс». Окрім того, внаслідок невиконання ПН Броварського нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем ухвали Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 жовтня 2020 року, суд позбавлений можливості встановити наявність у відповідача права вимоги за кредитним договором від 16 червня 2019 року за 584662-А, укладеним між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», а також перевірити факт наявності чи відсутності заборгованості, встановити дійсний її розмір. Розмір боргових зобов`язань, який визначений у виконавчому написі нотаріуса не підтверджений випискою по рахункам договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від №40071779-15 від 29 серпня 2019, зазначеного у виконавчому написі, а також відсутній і сам договір, на підставі якого ТОВ «СС ЛОУН» відступив право вимоги за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «Фінфорс». Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідач не довів належними та допустимими доказами безспірність заборгованості, що не визнається позивачем. Ураховуючи викладені обставини суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, що є наслідком задоволення позову в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи положення статті 141 ЦПК України та приписи Закону України «Про судовий збір», судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судових витрат по справі в розмірі 840,80 грн, що складаються з судового збору за подання позову. На підставі викладеного, Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 11, 15, 16, 1054 ЦК України, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5,

Outcome: approved