Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що [PERSON] належить на праві власності житлова квартира за адресою: м. Ужгород, вул. Можайського, 16/86. Право власності у позивачки на вказану квартиру виникло на підставі [PERSON] купівлі продажу від 15.05.2018 року, укладеного між [PERSON]І та відчужувачем квартири [PERSON] Попередній власник квартири [PERSON] зобовязувався знятись з реєстрації за адресою: м. Ужгород, вул. Можайського, 19/86 протягом одного місяця. Однак, свого обовязку щодо зняття з реєстрації за вказаною вище адресою відповідач не виконав. Оскільки факт реєстрації відповідача за вказаною вище адресою порушує права позивача щодо користування та розпорядження даною житловою квартирою, зобовязує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу, просить суд задовольнити позовні вимоги, та, винести рішення, яким визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловою квартирою за адресою: м. Ужгород, вул. Можайського, 16/86. Згідно правил ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Суд констатує, що відповідачу [PERSON] було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Також, судом було встановлено третій особі строк для подання пояснень на позовну заяву. Враховуючи те, що відзиву відповідачем та пояснень третьої особи на позовну заяву до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтований та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, [PERSON] належить на праві приватної власності житлова квартира за адресою: м. Ужгород, вул. Можайського, 16/86, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Так, суд встановлено, що відповідно до [PERSON] купівлі продажу квартири від 15.05.2018 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], позивач придбала у відповідача житлову квартиру за адресою: м. Ужгород, вул. Можайського, 16/86, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного [PERSON] ННС №426903, зареєстрованого в реєстрі №308. Позивач, обґрунтовуючи даний позов вказує на те, що попередній власник квартири [PERSON] зобовязувався знятись з реєстрації за адресою: м. Ужгород, вул. Можайського, 19/86 протягом одного місяця. Однак, свого обовязку щодо зняття з реєстрації за вказаною вище адресою відповідач не виконав та продовжує бути зареєстрованим у даній квартирі. Із наявної в матеріалах справи відповіді на судовий запит за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області №3,10/109 від 10.01.2019 року вбачається, що [PERSON] є зареєстрованим за адресою: [INFO]. Однак, судом встановлено, що відповідач не проживає за вказаною вище адресою із дня укладення [PERSON] купівлі продажу квартири, а саме 15.05.2018 року. Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією Акту обстеження житлового приміщення від 19.12.2018 року, з якого вбачається, що [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] із травня 2018 року. Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу Української РСР особа визнається також, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Однак, судом встановлено, що факт реєстрації відповідача [PERSON] за вказаною вище адресою порушує права [PERSON] як законного власника свого майна щодо користування та розпорядження вказаною квартирою, зобовязує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу. Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що слід визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved