Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з заявою про встановлення фактупроживання її однією сімєю з [PERSON] в період з 1985 року по день його смерті 01.05.2016 року та встановлення факту знаходження її на утриманні [PERSON] в період з 1985 року по день його смерті 01.05.2016 року, мотивуючи свої вимоги тим, що з 28 червня 1975 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Від даного шлюбу мають двох повнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Її чоловік помер 01.05.2016 року. До смерті чоловіка, починаючи з 1985 року, вони спільно проживали за адресою: [INFO] і вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Вона вже багато років перебуває на пенсії та отримує пенсію за віком і інших джерел доходу не має. Її чоловік [PERSON] теж був пенсіонером, отримував пенсію за вислугу років та перебував на обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та працівників силових структур. Протягом всього шлюбу вони, як подружжя вели спільне господарство, мали спільний бюджет, допомога чоловіка була для неї істотною і постійною. Для призначення пенсії у зв»язку з втратою годувальника, їй необхідно встановити факт проживання однією сім»єю з її чоловіком [PERSON]та встановити факт її знаходження на повному утриманні свого чоловіка. [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Суду надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві та зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі зі своїм чоловіком [PERSON] до дня його смерті. Шлюб між ними не розірваний і весь час вони проживали спільно з чоловіком однією сім»єю, вели спільне господарство та окремо ніколи не проживали. Бюджет у них був спільний та складався спочатку з заробітних плат її та чоловіка. Потім у 2011 році вона вийшла на пенсію і більше не працювала. Спочатку розмір її пенсії складав 1200грн., на теперішній час 1750грн.. Її чоловік теж був пенсіонером, але до 2013 року він продовжував працювати та отримував окрім пенсії за вислугу років у розмірі 1450грн. ще і заробітну плату у розмірі приблизно 3000грн., а отже його дохід був значно вищим від її пенсії. В подальшому заявник [PERSON] в судове засідання не з»явилась. Суду надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності. Представники заінтересованих осіб: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя в судове засідання не зявилися. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку.Суду надані заяви від кожного з заінтересованих осіб з проханням справу розглянути без участі їх представників, заперечень щодо вимог заяви [PERSON] від заінтересованих осіб не надходило. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно свідоцтву про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС № 405514 [PERSON], [INFO], зареєструвала шлюб 28 червня 1975 року з громадянином [PERSON] [INFO] та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON](а.с.8).Згідно свідоцтву про смерть серії I-ЖС № 356713, [PERSON] помер 01 травня 2016 року про що 02 травня 2016 року складено відповідний актовий запис № 3174(а.с.10). З акту № 180 від 11.05.2016 року, складеного центром обслуговування абонентів МКП «Основаніє» вбачається, що [PERSON] з 1985 року фактично проживає за адресою: [INFO](а.с.9). Зареєстрованим місцем проживання заявника [PERSON] є адреса: м. Запоріжжя, пров. Збройний, буд. 6. Заявник [PERSON] просить суд встановити факт її проживання однією сім»єю з померлим чоловіком [PERSON], посилаючись на те, що вони з чоловіком перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали разом однією сім»єю до його смерті, вели спільне господарство, але були зареєстровані за різними адресами, що може викликати у заінтересованих осіб сумніви щодо їх спільного проживання однією сім»єю. Суд приходить до переконання, що вимоги заяви в цій частині не підлягають задоволенню з наступних підстав. Положеннями ч.2 ст. 3 Сімейного Кодексу України передбачено, що сім»ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану(ч.1ст.21 СК України). Державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства(ч.1 ст. 27 СК України). Главою 6 ЦПК України передбачено розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових праві фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи лише про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу .Отже, встановлення факту проживання однією сім»єю осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі, навіть при їх реєстрації місця проживання за різними адресами, діючим законодавством не передбачено та суперечить вимогам закону. Таким чином, оскільки заявник [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС № 405514 і цей шлюбстаном на день смерті [PERSON] 01.05.2016 року не розірваний, у суду відсутні підстави встановлювати факт проживання однією сімєю чоловіка [PERSON] та дружини [PERSON], оскільки при зазначених вище обставинах, цей факт не потребує встановленню у судовому порядку та сам по собі випливає з вимог закону. Реєстрація за різним місцем проживання подружжя не спростовує факту їх спільного проживання однією сім»єю при наявності зареєстрованого у встановленому законом порядку шлюбу. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно розясненням, що містяться у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з наступними змінами та доповненнями, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім»ї годувальника, які були на його утриманні. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що підтримує з заявником [PERSON] сусідські відносини. Вона проживає в одному будинку з заявником з 1999 року, але [PERSON] ще раніше проживала в квартирі № 66, будинку 25 по ул.. Історичній м. Запоріжжя. Їй достовірно відомо, що заявник [PERSON] та її чоловік [PERSON] завжди проживали однією сім»єю, вели спільне господарство. Коли чоловік заявника [PERSON] перейшов на пенсію, він продовжував працювати. Отже, він отримував пенсію і працював, а заявник [PERSON] отримувала лише пенсію. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знайома з сім»єю заявника [PERSON] протягом 30 років та підтримує з ними добрі стосунки. Подружжя [PERSON] були дружною парою, між ними завжди були гарні стосунки.Чоловік [PERSON] дуже піклувався про свою сім»ю, та докладав всіх зусиль, щоб полегшити життя своїй дружині [PERSON]. Це подружжя завжди проживало разом до дня смерті [PERSON]. Коли [PERSON] захворів, [PERSON] як дружина, піклувалася про нього, лікувала, здійснювала за ним догляд, оскільки протягом двох останніх років до смерті він важко хворів. Подружжя [PERSON] завжди вели спільне господарство, мали спільний бюджет, який спочатку складався з їх заробітних плат, а потім з пенсій. Знаходячись на пенсії [PERSON] деякий час продовжував працювати, а заявник мірошник Л.М. коли вийшла на пенсію, вже не працювала. Відповідно до посвідчення № 86/11974, [PERSON] з 21.10.1999 року призначена пенсія за вислугу років(а.с.45). З довідки № 1231/03 від 03.06.2016 року вбачається, що [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні ПФУ в Запорізькій області і отримував пенсію за вислугу років у розмірі 1480,99грн. щомісяця(а.с.13). Згідно довідки ПАТ «Запорізькій оліяжиркомбінат» № 167/1168 від 22 вересня 2016 року, [PERSON] працював на вказаному підприємстві з 01.08.2000 року по 01.08.2012 року і його середньомісячна заробітна плата за період з січня 2011 року по липень 2012 року включно, складала 2808,25грн.(а.с.49). Отже, сукупний доход, який отримував померлий [PERSON] у загальній сумі складав 4289,24грн.(1480,99грн.+2808,25грн.=4289,24грн.). Згідно довідки № 3644, виданої УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя, заявник [PERSON] за період з червня 2011 року по липень 2011 року отримувала пенсію у розмірі 1439,55грн., з серпня по вересень 2011 року у розмірі 1448,72грн., з жовтня по листопад 2011 року у розмірі 1452,56грн., у грудні 2011 року розмір пенсії склав 1455,63грн.(а.с.67). Відповідно до довідки № 2338 від 31.05.2016 року заявник [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ в Шевченківському районі м. Запоріжжя і на теперішній час отримує пенсію за віком при повному стажі у розмірі 1752,21грн. щомісяця(а.с.12). Згідно трудової книжки [PERSON]М.(дошлюбне прізвище [PERSON]), вона 26.06.2011 року була звільнена за власним бажанням, у зв»язку з виходом на пенсію та після виходу на пенсію відомості про її подальшу роботу в трудовій книжці відсутні(а.с.46-47), а отже вона з вказаної дати більше не працювала. Положеннями статті 31 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб передбачено, що члени сім»ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів для існування. Члени сім»ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів для існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Заявник [PERSON] зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України з питання призначення їй пенсії в разі втрати годувальника, але листом за № 860/М-9 від 03.10.2016 року їй розяснено, що у зв»язку з неподанням нею необхідних документів, що підтверджують факт її знаходження на утриманні померлого [PERSON] відсутні підстави для призначення пенсії у разі втрати годувальника(а.с.59). На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] в частині встановлення факту її знаходження на утриманні свого померлого чоловіка [PERSON], оскільки в судовому засіданні підтверджено належними доказами, що допомога, яка надавалася їй померлим чоловіком за час їх спільного проживання та перебування у зареєстрованому шлюбі, зокрема, після її виходу на пенсію та втрати працездатності, була для заявника [PERSON] постійним і основним джерелом засобів для існування, оскільки сукупний дохід, що отримував померлий [PERSON] значно перевищував дохід у вигляді пенсії, яку отримувала заявник [PERSON].Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] в частині встановлення факту перебування її на утриманні у свого чоловіка [PERSON], що передбачено п.2 ч.1 ст. 256 ЦПК України. При цьому суд також враховує, що встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати в подальшому її право перейти на нову пенсію, а саме, на пенсію у разі втрати годувальника.

Outcome: partial