Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON]\~звернулася до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що неповнолітній [PERSON] є власником житлового будинку №79, розташованого по вул. Горького в смт. Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області, в якому зареєстрований відповідач. Представник позивача зазначає, що [PERSON] був чоловіком позивача, який не проживає в зазначеній квартирі з моменту реєстрації, тобто з 19 березня 2013 року по даний час. Позивач зверталася до відповідача з проханням добровільно виписатись з належного малолітньому сину житлового будинку, однак відповідач відмовився добровільно виписатися з будинку. У звязку з наведеним, представник позивача просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, який розташований по вул. Горького, 79 в смт. Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. В порядку ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 ЦПК України,\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення правовідношення (частина 2 статті 16 ЦК України). В силу ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що малолітній син позивача [PERSON], [INFO], являється власником житлового будинку №79 з господарсько-побутовими будівлями, розташованого по вул. Горького в смт. Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області, на підставі договору про припинення права на аліменти для дитини у звязку з передачею права власності на нерухоме майно від 21.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] та зареєстрованого 21.06.2013 року за №1402492 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Під час укладання договору від імені [PERSON] діяла його мати [PERSON] як законний представник (а.с. 9-11). Відповідно довідки Голованівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області від 25.05.2017 року №2094 (а.с. 12) та довідки Голованівського районного сектору УДМС України в Кіровоградській області від 30.08.2017 року №963 (а.с. 39), місце проживання відповідача [PERSON] зареєстроване в [INFO]. Як вбачається з копії домової книги житлового будинку №79 по вул. Горького в смт. Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області, місце проживання відповідача зареєстроване в цьому будинку з 19.03.2013 року (а.с. 13-14). З 22.07.2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 25.02.2013 року, що набрало законної сили 07.03.2013 року (а.с. 19-20). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ОЛ №007781, виданого 22 липня 2005 року виконавчим комітетом Красногірської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 21). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї позивача від 03.10.2016 року, складеного соціальним інспектором та уповноваженою особою [PERSON], за результатами обстеження домоволодіння по вул. Горького, 79 в смт. Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області, встановлено, що [PERSON] не проживає за цією адресою (а.с. 58). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За нормами ст. 150 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР), громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР). Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК Української РСР, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, судом встановлено, що відповідач, який був чоловіком позивача та з яким припиненні сімейні відносини, у житловому будинку №79 по вул. Горького в смт. Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області, що належить на праві особистої власності малолітньому сину позивачу, більше року (з 19 березня 2013 року) не проживає, про причини відсутності за місцем реєстрації понад один рік суду не повідомив, а тому суд приходить до висновку про відсутність таких причин. У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки відповідач втратив право користування житловим будинком сина позивача та добровільно не знявся з реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з наданих квитанцій, позивач за подання даного позову до суду, сплатила судовий збір в розмірі 640 грн., виходячи з розміру, встановленого підпунктом 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір (а.с. 1), а також згідно квитанції №28/17 від 10.08.2017 року сплатила 550 грн. за правову допомогу Голованівській юридичній консультації АО «Кіровоградська обласна колегія адвокатів» (а.с. 45), що підлягає відшкодуванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved