Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ізмаїльський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги обґрунтував тим, що вона є власником житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області справа №2-3687-2006 від 05.10.2006 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №12344280 від 31.10.2006 року. Після розірвання шлюбу вона змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] , виданого 12.11.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис 176. На час, коли вона стала власником зазначеного житлового будинку у 2006 році там вже були прописані відповідачі [PERSON] - з 29.05.1992 року та [PERSON] - з 27.08.2000 року, що підтверджується відповідними відмітками в домовій книзі, як діти колишнього власника будинку. Проте з часу, коли вона стала власником будинку, тобто з 05.10.2006 року, відповідачі жодного дня не проживали за адресою своєї реєстрації та вивезли свої особисті речі. Де вони фактично мешкають в теперішній час їй не відомо, проте, наскільки їй відомо вони взагалі виїхали з країни. На теперішній час у неї є наміри щодо розпорядження належним їй на праві власності будинком, і знаходження зареєстрованим в ньому осіб створюють їй певні труднощі. Крім того, наявність зареєстрованих в будинку осіб призводе до збільшення оплати за комунальні послуги які розраховуються, виходячи з кількості цих осіб. Вважає, що відповідачі втратили право на користування зазначеним житловим будинком, створюють їй, як власнику, перешкоди в праві вільного користування та розпорядження своєю власністю, які необхідно усунути шляхом зняття з реєстраційного обліку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, від її представника - адвоката Волкогонова О.К. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала, у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору - Ізмаїльський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. (а.с.32) 04.02.2020 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області позовні вимоги в частині зняття з реєстраційного обліку відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ,залишено без розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені. Відповідно до ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року, реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. За змістом ст.7 даного Закону України зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення прав власності та житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть тощо. За ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] . (а.с. 13). Позивач після розірвання шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] , виданого 12.11.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського районного управління юстиції Одеської області.(а.с.17) Згідно рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.10.2006 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] (а.с.12) Відповідач [PERSON] [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 20.11.2019 року №39587. (а.с. 24) Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач втратив право на користування будинком [ADDRESS] , а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved