Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання батьківства. Позов мотивує тим, що має рідного батька [PERSON] . Проте на момент її народження, батьки у шлюбі не перебували, а тому у свідоцтві про її народження запис батька проведений згідно ст.135 Сімейного Кодексу України, тобто зі слів матері. Відповідач [PERSON] завжди підтримував з нею родинні стосунки. Враховуючи викладене, позивач бажає узаконити батьківство та визнати в судовому порядку [PERSON] своїм рідним батьком, про що й просить суд винести відповідне рішення. Ухвалою судді від 23.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. У підготовчому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві та просила суд визнати її батьком [PERSON] . Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні повідомив, що позов визнає та не заперечує, що є рідним батьком позивача [PERSON] . Представник третьої особи Чутівського відділу ДРАЦС у підготовче засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Письмових пояснень щодо позову не надала. Третя особа, [PERSON] у підготовчому засіданні пояснила, що дійсно батьком її доньки [PERSON] є відповідач [PERSON] . Причиною відсутності запису про батька у свідоцтві про народження доньки стало те, що вона із відповідачем не перебували у зареєстрованому шлюбі. Проте [PERSON] завжди визнавав той факт, що позивач є його рідною донькою. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено можливість суду за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у випадку визнання відповідачем позову. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з літа 1992 року по 2000 рік [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20.08.1993 Чапаєвською сільською Радою Чутівського району Полтавської області, батьком дитини є « [PERSON] », а матір`ю « [PERSON] » (а.с.10). Згідно інформації, що міститься у Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст.135 Сімейного кодексу України за №00032390386 від 02.09.2021, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.11). Як стверджує позивач, з літа 1992 року її батьки [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільне домашнє господарство. Приблизно коли їй було дев`ять років батьки стали проживати окремо, проте батько завжди підтримував з нею родинні відносини. Запис про батька у свідоцтві про народження було складено зі слів матері, оскільки батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі. Позивач вважає відповідача своїм рідним батьком, оскільки останній ніколи не заперечував цього факту. Вказані обставини знайшли своє підтвердження в суді, оскільки відповідачем [PERSON] повністю визнано позовні вимоги [PERSON] , а також надано письмові пояснення по кожному питанню, що маються у позовній заяві стосовно предмета спору (а.с.31). Також у підготовчому засіданні були допитані в якості свідків: [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що [PERSON] є батьком [PERSON] . Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч.2 ст. 125 CК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частин 1, 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч.4 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою, тобто прізвище дитини вказано за прізвищем матері, а ім`я та по батькові - за її вказівкою. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2008 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд виходить зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Таким чином судом взято до уваги те, що сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved