Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовує тим, що її батькам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] [INFO] її батько [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини вищевказаного будинку. Вона та дружина померлого - [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, прийняли спадщину шляхом вступу в оперативне управління майном та його охороною. Таким чином, її мати [PERSON] спадкоємець 3/4 частки спадкового майна, а позивач - 1/4 частки будинку. Мати позивача [PERSON] померла [INFO]. Після смерті матері [PERSON] позивач прийняла спадщину за законом, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Вважає, що за таких підстав має право на дане спадкове майно. У підготовче засідання позивач не з'явилась, однак її представник [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що вони позов підтримують і просять його задовольнити, а справу розглядати без їхньої участі. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з'явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов визнає, та просила розглядати справу за її відсутності. Представник Старовижівської селищної ради Волинської області у підготовче судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю та просив справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в підготовче судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (аркуш справи 11). Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), який набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс, прийнятий 1963 року (далі - ЦК УРСР). Згідно зі статтями 524, 527, 529 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 221/2018, заведеної після смерті [PERSON], встановлені наступні обставини. [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] Позивач та її матір - [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом, прийняли спадщину в рівних частинах шляхом вступу в оперативне управління майном. Таким чином [PERSON] прийняла 3/4 частки спадкового майна, а позивач - 1/4 частки спадщини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] (аркуш справи 10). За життя остання заповіту не складала (аркуш справи 9), позивач є спадкоємцем І черги за законом (аркуш справи 6-8). Відповідно до заяви, наявної в матеріалах спадкової справи та поданої до нотаріуса, позивач прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (аркуш справи 33). Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині та які прийняли спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] немає. Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 14). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Довідкою, виданою виконавчим комітетом Седлищенської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 27 листопада 2018 року № 724 (аркуш справи 9) та витягом з погосподарської книги № 5 за 2018 рік (аркуш справи 12) підтверджується право спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] Позивачем виготовлено Технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] (аркуш справи 15-20). Із заяв, поданих відповідачами до суду убачається, що їм було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнаються в повному обсязі (аркуш справи 29, 44). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON], а тому є всі законні підстави для визнання за нею права власності на це майно в порядку спадкування. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] що залишилося після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору залишити за нею у зв'язку з поданою про це письмовою заявою.

Outcome: approved