Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви вказала, що з січня 2015 року вона проживала разом з матір'ю, [PERSON], [INFO] однією родиною, доглядала її та вела спільне господарство за адресою: [ADDRESS], хоча [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла. Вказала, що є єдиною дитиною у матері, її батько - [PERSON] помер до смерті матері, інші спадкоємці відсутні. Після смерті матері позивач не звернулась до нотаріальної контори у встановлений законодавством строк. 27.04.2018 року постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину, у зв'язку з тим, що не надано доказів проживання разом зі спадкодавцем. Тому, позивачу необхідно встановити факт проживання зі спадкодавцем [PERSON] для отримання свідоцтва про спадщину. Ухвалою суду від 04.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи. Заявник надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи надала до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заявлених вимог не заперечує. Свідок [PERSON] пояснила суду, що проживає за адресою: [ADDRESS], тобто була сусідкою [PERSON] Після того, як [PERSON] захворіла у 2005 році і до дня смерті, [PERSON] почала проживати у доньки за адресою: [ADDRESS], де вони вели спільне господарство. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є сусідкою заявниці та проживає за адресою: [ADDRESS]. Вказала, що з 2005 року до смерті у 2011 році [PERSON] постійно проживала у своєї доньки [PERSON] Заявник, [PERSON] пояснила суду, що є рідною донькою [PERSON], після того, як мати захворіла у січні 2005 року та по день смерть матері, вони проживати разом за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство, мали спільний бюджет, побут та здійснювала догляд за матір'ю. Представник заінтересована особа надав до суду заяву, в якій вказав, що не заперечує про встановлення факту постійного проживання доньки [PERSON] зі спадкодавцем - матір'ю, [PERSON], яка померла, [INFO] року, на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року у віці 80 років, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2011 року, яке видано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.04.1955 року, матір'ю, [PERSON], [INFO], записана [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 27.04.2010 року, [PERSON], [INFO], зареєструвала шлюб 23.11.1977 року та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 12). Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.12.1987 року вбачається, що [PERSON], [INFO], уклала шлюб та після реєстрації шлюбу їй присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про права власності на житло № [NUMBER] від 02.06.1993 року, [PERSON] належить на праві приватної власності квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). З довідки КП «ЖЕО № 14» від 11.06.2012 № 323 вбачається, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 16.02.1988 року по [INFO] року. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 12.11.2013 року, вбачається, що реєстрація спадкової справи № [NUMBER], спадкодавець [PERSON], [INFO], внесена до Спадкового реєстру 12.11.2013 року (а.с. 7). 27.04.2018 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] померлої [INFO] року, у зв'язку з тим, що спадкоємець пропустив 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, та тим, що у спадкоємиці відсутні докази постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса [PERSON] від 27.04.2018 року (а.с. 5). Відповідно до акту мешканців будинку 40 по [ADDRESS] від 24.02.2018 року, [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] з січня 2005 року по день смерті [INFO] року, тобто на момент смерті [PERSON] проживала разом зі своєю дочкою [PERSON] Зазначені відомості повністю підтвердили свідки допитані у судовому засіданні. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Надані заявником письмові докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми, відповідно до ст.ст. 76-80 ЦПК України. В силу п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5 з подальшими змінами, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб. Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) і що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не були припинені внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'ю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'ю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Виходячи з наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви [PERSON], оскільки обставини, на які вона посилається в своїй заяві, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON], суд вважає, що вимоги заявника про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягають задоволенню, оскільки встановлення такого факту має для заявниці юридичне значення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved