Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину та на дружину до досягнення дитиною трьох років, вказуючи, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 07.09.2013 року Крюківським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 424. Від шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припиненні з 2017 року, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом. Примирення і збереження сімї між ними не можливе, тому шлюб необхідно розірвати, діти проживають за згодою відповідача з матірю і перебувають на її утриманні тому прохає стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на кожного в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, прохала суд розглянути позов без її участі, залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи клопотання сторін, суд вирішив на підставі ст. 247 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, приходить до наступного. Позивач та відповідач зареєстрували шлюб 07.09.2013 року Крюківським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 424, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-КЕ № 109348, виданим 07.09.2013 року . Від шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-КЕ № 201849, виданим 25.04.2014 року Крюківським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 265 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-КЕ № 258660, виданим 21.02.2017 року Кременчуцьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 255. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припиненні з 2017 року, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом. Примирення і збереження сімї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, з урахуванням думки позивача, суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу шлюбне прізвище « Моцун». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що дитина проживає за згодою відповідача з матірю і перебуває на її утриманні, що не заперечувалось сторонами. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання\~батьками обов'язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За\~домовленістю між\~батьками дитини\~той із\~них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України \~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на кожного в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з 03.07.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі по 704,80 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі по 352,40 грн. З урахуванням визнання позову відповідачем та відповідно до ст. 142 ЦПК України, слід зобовязати Управління Державної\~казначейської служби\~України у\~м.\~Кременчук Полтавської\~області Головного\~управління Державної\~казначейської служби\~України в\~Полтавській області\~повернути позивачу\~50\~відсотків судового\~збору сплаченого\~при зверненні\~до суду\~з позовом. Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, суд, вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду у межах\~ суми платежу за один місяць.

Outcome: approved