Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [INFO], про позбавлення батьківських прав стосовно їхньої малолітньої дочки [PERSON], [INFO] Позов мотивує тим, що від шлюбу у неї з відповідачем [INFO] народилася дочка [PERSON]. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.10.2013 р. шлюб між ними було розірвано. Згідно свідоцтва про зміну імені , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Олександрійському району реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області від 12.02.2014 р. вона, позивачка, змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», про що було складено актовий запис №1 від 12.02.2014 р. Дочка залишилася проживати разом з нею, позивачкою. За рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки. Однак відповідач, не зважаючи на рішення суду, аліменти не сплачує, має заборгованість. Також зазначає, що вона , позивачка, створила нову сім'ю та проживає з чоловіком без реєстрації шлюбу. Вона та її новий чоловік займаються вихованням дитини, вони забезпечують її медичним обслуговуванням, піклуються про її розвиток. Дочка перебуває на їхньому повному утриманні . Відповідач, як батько дитини, увагу дочці не приділяє, ігнорує обов'язок щодо виховання та утримання, не забезпечує її потреби, не спілкується, зі святами не вітає, не цікавиться станом здоров'я, розвитком. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, позов підтримують і просить його задоволити. Судові витрати позивачка просить залишити по фактично понесеним . Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно довідки Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради Кіровоградської області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Судова повістка, про виклик відповідача в судове засідання, яку було направлено на вказану адресу, повернулась з відміткою про невручення . Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за 10 днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. 13.03.2019 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик відповідача на 15 год. 00 хв. 27.03.2019 року на розгляд зазначеної цивільної справи. Враховуючи викладене, відповідач вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив, з заявою до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався, відзив на позов не подав. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить винести рішення з урахуванням висновку органу опіки та піклування. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність сторін, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. 26.03.2018 р. позивачка звернулася до Автозаводського районного суду м.Кременчука з даним позовом. 23.04.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09.10.2018 р. дану справу направлено за підсудністю до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області. 17.01.2019 р. справа надійшла до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області та розподілена згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями судді Крімченко С.А. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.03.2019 р. справу було призначено до розгляду на 27.03.2019 р. Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч.2 ст. 166 ЦК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Відповідно до Положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принципово визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також, ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані: піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком малолітньої [PERSON],[INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано 24.10.2013 р. (а.с.9). Батько дитини, відповідач по справі, проживає окремо від дочки. Після розірвання шлюбу в 2014 р. позивачка переїхала разом з дочкою проживати в м.Кременчук Полтавської області. Відповідач не спілкується з дочкою [PERSON], не займається її вихованням, не піклується про дитину, про фізичний та духовний розвиток, не телефонує, не цікавиться її життям та здоров'ям, не відвідує навчальний заклад. Крім того, відповідач матеріально не утримує дочку, аліменти на утримання дитини не сплачує, має заборгованість. Малолітня [PERSON],[INFO], проживає разом з матір'ю, тобто позивачкою по справі. Вихованням та утриманням малолітної [PERSON] займається її мати, позивачка по справі, яка піклується про життя, здоров'я , розвиток дочки. Згідно розрахунків Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів: за 2015 р. - борг становить 3522,53 грн./а.с.90/; за 2016 р. борг становить 8787 грн./а.с. 91/; за 2017 р. борг становить 13258,50 грн. /92/. Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданого державним виконавцем Олександрійського МРВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Загорулько І.М. по ВП № 40530428 боржник [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.10.2018 р. 42587,14 грн./а.с. 89/. Згідно довідки дошкільного навчального закладу /ясла-садок/ № 82 від 12.03.2018 р. [PERSON] станом на 12.03.2018 р. відвідує старшу групу № 1 «Колосок» дошкільного навчального закладу /ясла-садок/ № 82 . Згідно характеристики на дитину [PERSON], [INFO], дівчинка відвідує старшу групу № 1 «Колосок» дошкільного навчального закладу /ясла-садок/ № 82 з 01.09.2015 р. , батько дитини [PERSON] під час перебування дитини в ДНЗ № 82 з вихователями не спілкувався, батьківські збори не відвідував. Згідно рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 1422 від 15.12.2017 р. вирішено затвердити висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 15.12.2017 р. № 1422 [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO], оскільки він не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини. Згідно даного висновку дитина [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад з 01.09.2015 р. Згідно інформації , наданої дільничним лікарем-педіатром поліклініки № 2 дитячої лікарні м. Кременчука дитина перебуває під наглядом з 2015 р., прибула з м. Олександрії Кіровоградської області, при зверненні за медичною допомогою до поліклініки та при викликах дома з дитиною перебувала мати. Також зазначено, що 25.09.2017 р. спеціалісти служби у справах дітей відвідали малолітню [PERSON], [INFO], за місцем її проживання: [ADDRESS] та встановили, що дитина проживає разом з матір'ю [PERSON] , співмешканцем матері [PERSON] та сестрою [PERSON], [INFO] Умови проживання дитини задовільні. [PERSON] забезпечена всім необхідним для розвитку та відпочинку. Суд вважає, що відповідач свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Наведенні докази свідчать про необхідність захисту прав та інтересів дитини та визначення її правового статусу, відповідач заслуговує на позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дочки. Судові витрати у розмірі 704, 80 грн., сплачені позивачкою при зверненні з позовом до суду, залишити по фактично понесеним .

Outcome: approved