Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд: позбавити його батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на її користь, на утримання неповнолітніх дітей у сумі 2000 (дві тисячі) гривень щомісяця, тобто по 1000 (одній тисячі) гривень на кожну дитину, до повноліття кожного з дітей. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне. 30 вересня 2000 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від цього шлюбу у них народилось двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач почав зловживати спиртними напоями, припинив дбати про родину, дітей, участі у вихованні синів не приймав зовсім, у зв'язку з чим вдома почали виникати сварки та скандали. Крім того, відповідач почав появлятися вдома з ознаками наркологічного сп'яніння та поводити себе неадекватно. Напочатку 2013 року вони з відповідачем фактично припинили шлюбні стосунки, а влітку 2013 року відповідач забрав свої речі та пішов з дому. Позивач зазначає, що 28 серпня 2013 року шлюб з відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач приходив до них додому, але його цікавили не діти, та їх виховання, а отримання грошей від неї в борг. Вона неодноразово просила його зайнятися дітьми, погратися з ними, допомогти виконати домашнє завдання та поспілкуватися з ними, приділити їм увагу як батько, але його це не цікавило. Потім відповідач взагалі почав з'являтися дуже рідко. Грошових коштів на утримання дітей не надає, участі у вихованні дітей не приймає та навіть фактично не спілкується з ними. В теперішній час його місцезнаходження невідоме. В судове засідання позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з'явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області Панченко Н.В., належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В період з 30 вересня 2000 року по 28 серпня 2013 року сторони перебували у шлюбі, від якого народились двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER], від 30.09.2000 року, виданого Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області (а.с. 28), рішенням Харківського районного суду Харківської області від 28 серпня 2013 року (а.с. 11), свідоцтвом про народження, виданим на підставі актового запису № 97, зробленого 04 вересня 2006 року в Книзі реєстрації народжень Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області (а.с. 14), свідоцтвом про народження, виданим на підставі актового запису № 73, зробленого 28 серпня 2001 року в книзі записів актів громадянського стану про народження Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області копію (а.с. 12). Після розірвання шлюбу відповідач мешкає окремо, вихованням дітей не займається не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, грошових коштів на утримання не надає. За змістом ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батько дітей [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 16 березня 2016 року (а.с. 41), останнє відоме місце перебування - [ADDRESS] (а.с. 3), не підтримує з дітьми будь-яких зв'язків, участі у вихованні не приймає, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, життям дітей не цікавиться. Підтвердженням того, що відповідач не приймає участі у вихованні дітей є Акт депутата Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 01.07.2016 року (а.с. 18). Відповідно до характеристики Пісочинського колегіуму Харківської районної ради Харківської області від 27 квітня 2016 року, [PERSON] до навчання відноситься добре, має бажання вчитися. Школу відвідує регулярно, пропускає уроки тільки по поважній причині. На уроках уважний, намагається засвоїти матеріал по ходу пояснення та біля дошки, але це не завжди йому вдається. У школі веде себе спокійно, врівноважено. З повагою ставиться до старших. До своїх класних обов'язків відноситься серйозно, завжди їх вчасно та добре виконує. Часто приймає участі в різних заходах, походах та святкуваннях. З класним колективом у [PERSON] добрі відносини. Вії має багато друзів серед учнів, багато говорить, активний у спілкуванні. Користується авторитетом серед товаришів. Веселий, має добре почуття гумору, справедливий до себе та інших. Намагається завжди відстояти свою думку. Також в характеристиці зазначено, що його вихованням займається мати - позивач по справі, регулярно відвідує батьківські збори, постійно цікавиться та здійснює контроль за його успішністю та поведінкою, завжди допомагає сину в навчанні та активно приймає участь у житті класу (а.с. 16). Відповідно до характеристики Пісочинського колегіуму Харківської районної ради Харківської області від 27 квітня 2016 року, [PERSON], зарекомендував себе старанним, відповідальним учнем, володіє програмовим матеріалом на достатньому рівні, має довільно здорову, слухову пам'ять, достатньо опановує всі шкільні предмети, завжди виконує всі домашні завдання, дбайливо ставиться до своїх та чужих речей. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно, любить чергувати, підтримує порядок на робочому місці, має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. В характеристиці також зазначено, він мешкає разом зі матір'ю - позивачем по справі, та вона приділяє належну увагу вихованню і моральному розвитку дитини, цікавиться шкільними успіхами сина. Хлопчик завжди охайно виглядає та має все обхідне для навчання. Окрему увагу заслуговує зазначення того, що батько [PERSON] жодного разу не відвідував батьківські збори, не приходив до школи і успіхами сина не цікавився (а.с. 17). Зі змісту висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 03 лютого 2017 року вбачається, що Харківська районна державна адміністрація Харківської області встановила, що усунення від виконання батьківських обов'язків з боку відповідача [PERSON], [INFO] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], має місце (а.с. 54-55). Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов'язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, відносно своїх малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дітей, судом не встановлено. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Такий обов'язок є особистим та рівним як щодо матері, так і батька дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи, рівний обов'язок батьків щодо утримання сина, з метою забезпечення рівня життя, достатнього для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON], аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, тобто по 1000 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення кожною дитиною повноліття. Згідно зі ст.217 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Згідно квитанції № 16611700 від 28 жовтня 2016 року позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 гривень (а.с. 2). Питання про стягнення понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме позивачу суд присуджує з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати з судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved