Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], згідно якої просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, вказавши, що між ними укладено шлюб 30.03.2002 року відділом РАЦС Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області, актовий запис № 119, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 24.06.2004 року. Дошлюбне прізвище позивача - [PERSON]. Спільних дітей у сторін не має. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припиненні з серпня 2018 року, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом. Примирення і збереження сім'ї між ними не можливе, тому шлюб необхідно розірвати. Позивач та її представник за угодою - адвокат Матяш О.О. в судове засідання не з'явилися, надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але належним чином був повідомлений про місце і час судового засідання, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи не з'явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки та з урахуванням клопотань сторони позивача, суд вирішив на підставі ст. ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з'ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб 30.03.2002 року відділом РАЦС Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області, актовий запис № 119, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 24.06.2004 року повторно. Дошлюбне прізвище позивача - [PERSON] Спільних дітей у сторін не має. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припиненні з серпня 2018 року, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом. Примирення і збереження сім'ї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, з урахуванням думки позивача, суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу шлюбне прізвище [PERSON] Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved