Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього дочки [PERSON] , [INFO] . В обгрунування позовних вимог позивач вказує, що є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Дитина народилася в шлюбі з [PERSON] , який було укладено 15 жовтня 2016 року. Шлюб між ними розірвано, рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 25 січня 2021 року. Батько дитини після її народження ні разу дочку не бачив, не цікавиться її життям, не бере участі у її виховання. За рішенням суду [PERSON] сплачує аліменти на утримання дочки. За її зверненням Радивилівською міською радою 28 січня 2021 року прийнято рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] . Батько дитини подав нотаріально завірену заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо дочки [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини свідчать про ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дочки. Ухвалою суду від 05 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду у загальному позовному провадженні. Сторонам роз`яснено порядок надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень та доказів. Органом опіки та піклування Радивилівської міської ради подано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] . Ухвалою суду від 09.06.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи служби в справах дітей Радивилівської міської ради подала до суду заяву. в якій вказала, що при винесені рішення покладається на розсуд суду. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Радивилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненської області (а.с.8). [PERSON] , уклавши 05 березня 2021 року шлюб з [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. [PERSON] подав нотаріально завірену заяву, в якій вказує, що згідний на позбавлення його батьківських прав щодо дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.10) Згідно висновку органу опіки та піклування Радивилвської міської ради [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав по відношенню малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 164 СК України особу може бути позбавлено батьківських прав, якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків та не здійснює батьківського піклування щодо своєї малолітньої дочки [PERSON] , не піклується про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, не приймає участі у її вихованні, усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст.ст. 164, 165, 166 СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини та не здійснюють батьківського піклування, передбачено застосування такої правової санкції, як позбавлення батьківських прав. За таких обставин позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до положень Сімейного кодексу України він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена або на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки, позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду, судовий збір в розмірі 908,00 гривень, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved