Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі. В позові зазначено, що позивач є власником 1/2 частини житлового будинку № 144 по вул. Чапаєва в м. Мелітополі Запорізької області. Власником іншої 1/2 частини зазначеного житлового будинку є відповідач. Житловий будинок обслуговується земельною ділянкою, розміром 0,0824 га, яка належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності. Позивач вказує, що до теперішнього часу згоди між нею та відповідачем щодо порядку користування житловим будинком, іншими будівлями та спорудами, а також земельною ділянкою не досягнуто. Позивач просить суд поділити в натурі житловий будинок № 144 по вул. Чапаєва в м. Мелітополі Запорізької області між нею та відповідачем, поділити в натурі між нею та відповідачем земельну ділянку, розміром 0,0824 га, кадастровий номер 2310700000:02:010:0275, яка обслуговує житловий будинок № 144 по вул. Чапаєва в м. Мелітополі Запорізької області, згідно з частками (долями) власників у домоволодінні, та стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. В судовому засіданні представники позивача підтримали позов та просили його задовольнити в повному обсязі. Також зазначили, що позивач згодна на будь-який із варіантів розподілу спірного житлового будинку та земельної ділянки, оскільки в добровільному порядку вирішити це питання не виходить. Тому просять суд поділити житловий будинок та земельну ділянку в натурі, а також стягнути на користь позивача понесені судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 4404 гривні 00 копійок, за виготовлення робочого проекту з реконструкції житлового будинку в розмірі 1000 гривень 00 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 3500 гривень 00 копійок. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав та пояснив, що вимоги позивача безпідставні та не обґрунтовані, ними подані письмові заперечення проти заявлених вимог. Також зазначив, що предмет спору відсутній, так як між сторонами будь-якого спору немає. Тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09 листопада 2011 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2-2144, спадкоємцями зазначеного в свідоцтві майна [PERSON], який помер 26 лютого 2011 року, є його дочка [PERSON] на 1/2 частку та мати [PERSON] на 1/2 частку. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з житлового будинку № 144 по вул. Чапаєва в м. Мелітополі Запорізької області, що належав спадкодавцю на підставі договору дарування, посвідченого Мелітопольською державною нотаріальною конторою 15 червня 1989 року за реєстровими № 1-4347 та зареєстрованими КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» 17 червня 1989 року за № 12813. Згідно витягу про державну реєстрацію прав, виданого 12 листопада 2011 року комунальним підприємством «Мелітопольське бюро технічної інвентаризації», 1/2 частина житлового будинку № 144 по вул. Чапаєва в м. Мелітополі Запорізької області зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09 листопада 2011 року. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 13 червня 2014 року реєстраційною службою Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, земельна ділянка за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Чапаєва, 144, кадастровий номер: 2310700000:02:010:0275, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0824га, належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Співвласники житлового будинку не дійшли згоди у питанні про розділ житлового будинку в натурі та про визначення порядку користування земельною ділянкою. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 200-16 від 31 серпня 2016 року, існують два технічно можливих варіанти розподілу житлового будинку №144 по вул. Чапаєва в м. Мелітополі Запорізької області відповідно до часток співвласників, а також два можливих варіанти порядку користування земельною ділянкою. Крім того, в судовому засіданні були допитані спеціаліст [PERSON] та експерт [PERSON]. Допитаний в судовому засіданні спеціаліст [PERSON] пояснив, що він працює в КП «Мелітопольське бюро технічної інвентаризації». Збільшення площі спірного житлового будинку відбулося оформлення самовільного будівництва, станом на теперішній час жодної самовільної будівлі немає. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що він виконував призначену судом будівельно-технічну експертизу, ним був складений висновок судової будівельно-технічної експертизи № 200-16 від 31 серпня 2016 року. Зазначений висновок він підтвердив та пояснив, що спірний житловий будинок можливо поділити по двом варіантам, які фактично є дзеркальними. Тобто, вбачається, що запропоновані експертом варіанти розділу житлового будинку в натурі і встановлення порядку користування земельною ділянкою не суперечать законодавству. Тому суд, з урахуванням тих обставин, що жодна із сторін не зазначила, який конкретно варіант поділу житлового будинку та земельної ділянки був би для цієї сторони зручнішим та бажаним, вважає за можливе провести поділ згідно запропонованого експертом варіанту № 1. Крім того, вище вказаний висновок експерта підтверджений робочим проектом реконструкції житлового будинку, повідомленнями Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, ПАТ «Мелітопольгаз», ВАТ «Запоріжжяобенерго», ТОВ «Викир», які зазначають, що всі необхідні роботи можливо виконувати після прийняття судом рішення щодо розподілу житлового будинку в натурі на дві окремі частини. При цьому суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідача на те, що спір між сторонами фактично відсутній, в зв'язку із чим має бути відмовлено в позові. Зазначені посилання є необґрунтованими, оскільки в судовому засіданні було достеменно встановлено, що сторони не дійшли згоди у питанні про розділ житлового будинку в натурі та про визначення порядку користування земельною ділянкою. Крім того, вирішуючи питання щодо заявлених позивачем судових витрат, суд приймає до уваги, що витрати позивача на проведення експертизи документально підтверджені, а витрати на виготовлення робочого проекту з реконструкції житлового будинку по своїй виникли в зв'язку з вчиненням дій, необхідних для розгляду справи, отримання відповідної технічної документації, ці витрати документально підтверджені, однак, витрати на правову допомогу взагалі ніяким чином документально не підтверджені, тому питання щодо їх стягнення судом буде вирішено відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, поділу в натурі житлового будинку № 144 по вул. Чапаєва в м. Мелітополі Запорізької області між позивачем і відповідачем та поділу в натурі між позивачем і відповідачем земельної ділянки, яка обслуговує цей житловий будинок, а в іншій частині позову необхідно відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦК України, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволення позовних вимог, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 2202 гривні 00 копійок та в зв'язку з вчиненням дій, необхідних для розгляду справи, отримання відповідної технічної документації в розмірі 500 гривень 00 копійок, оскільки зазначені дії були вчинені фактично в інтересах обох сторін з метою вирішення питання щодо поділ житлового будинку та земельної ділянки в натурі, а витрати на правову допомогу стягненню не підлягають.

Outcome: partial