Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Позивач мотивувала свої вимоги тим, що 30.10.2011 помер її чоловік [PERSON] У період спільного проживання, за рахунок спільних коштів, вони придбали автомобіль [NUMBER]. У 2015 році відповідач попросив надати йому автомобіль для тимчасового користування, на що вона погодилась та надала йому технічний паспорт на автомобіль. Позивач, як спадкоємець першої черги, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний автомобіль, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на нього. Оскільки вказаний автомобіль разом з документами перебуває у користуванні у відповідача, вона не має можливості оформити свої спадкові права. На вимогу позивача відповідач відмовляється повернути автомобіль, тому вона звернулася до суду та просила ухвалити рішення про витребування з чужого незаконного володіння автомобіля та технічного паспорта на автомобіль. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні, не заперечувала проти винесення заочного рішення та просила розглядати справу за її відсутності (а.с. 28). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача, ураховуючи, що вона скористалася своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, про час, дату та місце розгляду справи, з урахуванням положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. 29.09.2016 судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Оглянувши заяву позивача, позовну заяву, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. 02.07.1983 Звенигородським р/о ЗАГС Черкаської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №106, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії I-СР №403600 (а.с. 6). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про її народження серії ІІ-БВ №471877 від 22.10.1986 (а.с. 7). Відповідно до даних копії свідоцтва про смерть серії 1-БВ №1471121, виданого Виконавчим комітетом Пилипохребтіївської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області, [PERSON] помер 30.10.2011 (а.с. 9). На день смерті [PERSON] 30.10.2011 в домоволодінні [ADDRESS] склад зареєстрованих складав: [PERSON] голова домоволодіння, [PERSON] чоловік, [PERSON] дочка, [PERSON] - дочка, що підтверджується даними виписки з погосподарської книги Новоушицької селищної ради за період з 2011 по 2015 №374 від 20.04.2016 (а.с. 10). 19.04.2016 приватним нотаріусом заведено спадкову справу після смерті [PERSON], що підтверджується даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43634120 (а.с. 11). Станом на 19.02.2016 автомобіль ВАЗ 2107, 1990 року випуску, д/н [NUMBER] зареєстрований за [PERSON], що підтверджується даними листа Територіального сервісного центру 6842 №31/22/2/-237 від 20.02.2016 (а.с. 12). Відповідно до даних постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса [PERSON], [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль ВАЗ 2107, 1990 року випуску, д/н [NUMBER], у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 13). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 387, ст. 321 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як роз'яснено п. 19 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення ст. 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів справи вбачається, що заповіт [PERSON] не складав, таким чином спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті чоловіка [PERSON]. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на зазначене з відповідача на користь позивача слід стягнути 551,20 грн витрат на сплату судового збору, що документально підтверджені (а.с. 1) та 400,00 грн витрат на правову допомогу (а.с. 14). На підставі викладеного та

Outcome: approved