Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 2011 року. Від шлюбу мають двоє дітей, сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери, різні погляди на сімейне життя, сімейні цінності, та на ставлення один до одного, як подружжя. Крім того, зазначила, що відповідач байдуже ставиться до своїх обов`язків в сім`ї, матеріально сім`ю не утримує, зневажливо ставиться до неї як до жінки та дружини. Суперечки, що почастішали між ними, призвели до того, що з листопада 2020 року вони подружні відносини не підтримують, спільно не проживають. За таких обставин вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 06 вересня 2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з поштового повідомлення, наявного в матеріалах справи, відповідач повідомлення про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до такої документи, не отримав, такі повернулися на адресу суду з відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку з чим, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів відповідача, такий про надходження позову та відкриття провадження у справі 01 жовтня 2021 року повідомлявся через офіційний веб - сайт суду. На момент розгляду справи судом відповідачем відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12 вересня 2011 року Шупарською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 12 вересня 2011 року у Шупарській сільській раді Борщівського району Тернопільської області. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя має двоє дітей, сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі з листопада 2020 року спільно не проживають, подружні відносини не підтримують. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved