Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня предявлення позову та до 30 червня 2017 року. В обґрунтування позову зазначила, що вона постійно проживає зі своїм сином [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою про склад сімї. [PERSON] навчається на третьому курсі денного відділення Харківського автотранспортного технікуму ім. Орджонікідзе. Період навчання з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року. [PERSON] не працює та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач по справі є військовослужбовцем, має постійне місце роботи та має змогу надавати сину матеріальну допомогу. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 06 травня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №206, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія 1-ВЛ №002135. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ВЛ №083936 /а.с. 6/. Із довідки №564 від 29 березня 2016 року, виданої КП «Пісочинське виробниче управління житлово-комунального господарства» вбачається, що [PERSON] мешкає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /а.с. 5/. [PERSON] на даний час не досягнув 23 років та є студентом третього курсу денного відділення Харківського автотранспортного технікуму ім. С. Орджонікідзе, термін навчання з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року /а.с. 7/. [PERSON] в звязку з навчанням не працює та не має власних прибутків /а.с. 8/, проживає разом з матірю та фактично перебуває на її утриманні. Відповідач працює у навчальному закладі Харківська державна академія культури на посаді концерт мейстер та має постійний дохід. З наданої позивачем довідки вбачається, що за період з грудня 2015 року по травень 2016 року загальна сума її доходу становить 22020,72 грн. /а.с. 8/. Пленум Верховного Суду України у п. 20\~постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм [PERSON] кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснив, що, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форм навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аналіз зазначених статей вказує на те, що ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина [PERSON] кодекс України не містить. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина законом не встановлюється. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму задоволенню не підлягають, оскільки при визначенні судом розміру аліментів на повнолітнього дочку або сина норми ч. 2 ст. 182 СК України не застосовуються. Тому, враховуючи, рівний обовязок батьків щодо утримання сина, з урахуванням того, що відповідач є військовослужбовцем та має постійний дохід, інших дітей та непрацездатних членів сімї, які перебувають на його утриманні не має, позов визнав та з урахуванням того, що [PERSON] продовжує навчатися, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до закінчення навчання [PERSON], але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial