Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем 22 травня 2012 року. Позовна заява мотивована тим, що 22 травня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Шляхівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис за № 4. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON],[INFO]. Спільне подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалося, фактичні шлюбні стосунки вони припинили в лютому 2014 року і стали проживати окремо. Подружні відносини припинено по тій причині, що сторони виявилися людьми з різними характерами, поглядами на життя. Непорозуміння між ними викликали неможливість спільного спілкування, вирішення сімейних питань, конфлікти, часті сварки, які привели до того, що сім'я фактично розпалася. Позивачем неодноразово були прийняті заходи для збереження сім'ї, але позитивних результатів не було. Позивачка переконалася, що подальше її життя з відповідачем є неможливим, так як вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у них із відповідачем різні бюджети та різні плани на майбутнє. Тому позивач дійшла висновку про необхідність розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач у судове засідання не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву, у якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд розгляд даної справи проводити за її відсутності. При реєстрації розірвання шлюбу просила змінити її прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, дату, місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання 08.05.2015р. відповідач не з'явився повторно, хоч як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення від 29.04.2015р., про час, дату, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечила проти такого порядку розгляду справи. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 22 травня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 4 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 22 травня 2012 року виконкомом Шляхівської сільської ради Бершадського району Вінницької області. (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 04 липня 2012 року виконкомом Шляхівської сільської ради Бершадського району Вінницької області. (а.с. 6). Сімейне життя у них не склалось у зв'язку з тим, що сторони виявилися людьми з різними характерами, поглядами на життя. Непорозуміння між ними викликали неможливість спільного спілкування, вирішення сімейних питань, конфлікти, часті сварки, які привели до того, що сім'я фактично розпалася. Позивачем неодноразово були прийняті заходи для збереження сім'ї, але позитивних результатів не було. Позивачка переконалася, що подальше її життя з відповідачем є неможливим, так як вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у них із відповідачем різні бюджети та різні плани на майбутнє. Шлюб практично розпався, а тому його збереження буде суперечити інтересам позивача. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може пред'явити один із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 10 серпня 1984 року Шляхівською сільською радою Бершадського району Вінницької області, дошлюбне прізвище [PERSON] - [PERSON]. (а.с. 13). Таким чином, оскільки позивач виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище «[PERSON]», при реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача слід зазначити «[PERSON]». З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved