Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якій просить скасувати усиновлення неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , усиновителем - [PERSON] , за рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 27.11.2014 року та внести зміни до актового запису № 90 про народження [PERSON] , складеного 05 вересня 2008 року відділом РАЦС Котелевського РУЮ Полтавської області, виключивши з актового запису про народження з графи «батько» запис « [PERSON] », поновивши в графі «батько» відомості, записані до усиновлення [PERSON] - « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , якого відповідно до рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 27.11.2014 року усиновив відповідач по справі - [PERSON] Проте. після припинення між нею та відповідачем шлюбних відносин, [PERSON] усунувся від виконання взятих на себе батьківських обов`язків, не спілкується з усиновленим ним малолітнім сином [PERSON], протягом тривалого часу не цікавиться його життям, не приймає участі в утриманні і вихованні. Тому вона вважає за доречне скасувати усиновлення відповідачем неповнолітнього сина [PERSON] . Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. [PERSON] надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без його участі. Визнання відповідачем пред`явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - начальник Органу опіки і піклування Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області Сідненко Н.П. у судовому засіданні проти задоволення позову [PERSON] не заперечувала посилаючись на висновок комісії з питань захисту прав дитини при Котелевській райдержадміністрації від 13.09.2019 року щодо доцільності скасування усиновлення та визнання його таким, що не відповідає інтересам малолітньої дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та думку представника третьої особи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. З 26.02.2010 року позивачка [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано згідно рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 26.05.2016 року. До реєстрації шлюбу з [PERSON] позивачка народила сина - [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якого були внесені з її слів відповідно до ч 1. ст. ст. 135 СК України, про що свідчить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00014501967 від 26.09.2014 року. Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 27.11.2014 року [PERSON] оголошено усиновителем [PERSON] , [INFO] . Внесено зміни до актового запису № 90 про народження [PERSON] , складеного 05 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, записавши його прізвище « [INFO] », по батькові « [INFO] », а його батьком записано громадянина України - [PERSON] . Залишено без змін ім`я дитини, дату та місце народження. 11 грудня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області було повторно видано свідоцтво про народження на ім`я [PERSON] , де батьком дитини зазначено громадянина України - [PERSON] . Після припинення шлюбних відносин між сторонами у 2015 році відповідач припинив виконувати взяті на себе батьківські обов`язки, не спілкується з усиновленим ним малолітнім сином [PERSON], протягом тривалого часу не цікавиться його життям, не приймає участі в утриманні і вихованні дитини. У січні 2018 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , народила сина [PERSON] та проживають в даний час всією родиною за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка за № 2873, видана виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області 13.06.2019 року. Чоловік позивачки [PERSON] знайшов спільну мову з її сином [PERSON] та донькою від першого шлюбу - [PERSON] . Натомість, відповідач не спілкується та не цікавиться життям дітей, в тому числі й щодо усиновленого сина [PERSON] . Відповідач не забезпечує сімейного виховання дитині. Згідно листа від 18.06.2019 року, наданого класоводом Котелевської ЗОШ № 4 I-III ступенів, де навчається непонолітній Тимур, вбачається, що батько [PERSON] , протягом 2016-2019 навчальних років у школі не з`являвся, не цікавився навчанням сина [PERSON] , не відвідував батьківські збори та позаурочні заходи. Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини при Котелевській райдержадміністрації від 13.09.2019 року, з врахуванням інтересів неповнолітньої дитини, думку усиновлювача, а також з виникненням обставин, передбачених ч. 1 ст. 238 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність скасування усиновлення [PERSON] , [INFO] , усиновителем - [PERSON] та визнання його таким, що не відповідає інтересам малолітньої дитини. Відповідно до ч.1 ст.238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов`язків. Скасування усиновлення не допускається після досягнення дитиною повноліття, крім випадків, передбачених ч. 2, 3 ст. 238 СК України. Вказаною постановою також визначено, що основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, стосунки між усиновлювачем і усиновленою дитиною, як правило, мають такий самий характер, як і стосунки в сім`ї, охоронювані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і такі стосунки, що виникають із законного і щирого усиновлення, можна вважати достатньою умовою для застосування до них таких самих гарантій захисту, які стаття 8 Конвенції передбачає стосовно сімейного життя (рішення у справі «Піні та інші проти Румунії»). Статтею 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей встановлено, що усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Відповідно до ч. 5 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв`язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім`я, по батькові, які вона мала до усиновлення. З метою забезпечення інтересів неповнолітньої дитини, суд вважає за доцільне залишити [PERSON] прізвище та по батькові, які він одержав у зв`язку з усиновленням прізвище - « [INFO] », по батькові « [INFO] ». Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved