Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі посилаючись на те, що відповідач є батьком її неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Вони з чоловіком разом не проживають та вирішують в судовому порядку питання про розірвання шлюбу, відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в судовому порядку на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 500 грн., починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти на дитину в розмірі 200 грн. щомісячно, оскільки постійного місця роботи не має, є інвалідом ІІІ групи, пояснив, що отримує пенсію по інвалідності в розмірі 950 грн.. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 4); відповідно до довідки виконавчого комітету Чонгарської сільської ради до складу сім'ї позивачки входить її донька [PERSON], 2011 року народження (а.с. 5). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, батько може надавати матеріальну допомогу дитині, то є підстави для стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку. За таких обставин, та враховуючи факт неспроможності позивачки самостійно забезпечити дитину всіма необхідними матеріальними благами, необхідними для її належного фізичного та духовного розвитку, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача який є працездатним, постійного місця роботи не має, інших утриманців не має, аліментів в твердій грошовій сумі на дитину щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я дитини та відповідача, який постійного місця роботи не має, отримує пенсію як інвалід ІІІ групи в розмірі 950 грн. на місяць, тому аліменти необхідно стягнути в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. на дитину щомісяця. На підставі викладеного та

Outcome: partial