Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що сторони зареєстрували шлюб 06 лютого 2007 року. Від шлюбу мають п`ятеро неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з даним позовом вказує те, що спільне сімейне життя у сторін не склалося. Відповідач зловживав спиртним, створював несумісні умови для спільного проживання, вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо неї, ображав нецензурними словами, що відбувалося у присутності неповнолітніх дітей та негативно вливало на їх виховання. Після чергової сварки та фізичного насильства 01 листопада 2019 року, яке відповідач до неї застосував, вони припинили спільне проживання. Вважає подальше перебування у шлюбі з відповідачем неможливим. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та пояснила, що відповідач зловживає спиртним, влаштовує сварки та конфлікти, чинить на неї фізичне та психологічне насильство, з приводу чого вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів. З 01 листопада 2019 року вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Пояснила, що втратила почуття любові та поваги до чоловіка, наміру зберегти сім`ю не має. Вважає подальше перебування у шлюбі з відповідачем неможливим і таким, що суперечить її інтересам та інтресам їх неповнолітніх дітей, які є свідками постійних сварок та конфліктів в сім`ї. Просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, вважає, що підстави для розірвання шлюбу відсутні, просив надати термін для примирення, оскільки має намір зберегти сім`ю заради дітей. При цьому ствердив ті обставини, що між сторонами часто виникали сварки та різного роду конфлікти, відбувалося фізичне та психологічне насильство один до одного. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Частина 1 статті 24 Сімейного кодексу України вказує на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 лютого 2007 року. Від шлюбу мають п`ятеро неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя у сторін не склалося, різного роду непорозуміння та часті конфлікти між ними, що відбувалися у присутності неповнолітніх дітей, призвели до погіршення стосунків та розпаду сім`ї. Сторони з 1 лиситопада 2019 року разом не проживають, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи категоричну позицію позивача про те, що наміру зберегти сім`ю вона не має, наполягає на розірванні шлюбу, а також те, що примушування до шлюбу чи перебування у ньому є недопустими і таким, що суперечить положенням ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до переконання, що вживати заходи щодо примирення подружжя є недоцільним і таким, що суперечить моральним засадам суспільства. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, суд приходить до висновку про те, що подальше їх спільне життя та збереження сім`ї є неможливим і таким, що суперечить інтересам позивача, їх неповнолітнім дітей, що є підставою для розірвання шлюбу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved