Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем (з 10.03.2009 по 03.11.2015 років) у них народилась дитина: син [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 500, 00 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву згідно якої позовні вимоги просить задовольнити повністю, розгляд справи проводити без її участі /а.с. 21/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з 10.03.2009 по 03.11.2015 років, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 20.08.2015 року серії І-ЕГ № 100606 та рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 03.11.2015 року /а.с. 4-5/. Від спільного життя у подружжя народилася одна дитина: син [PERSON], [INFO], який згідно довідки Грем'яченської сільської ради Ківерцівського району Волинської області № 738 від 02.06.2016 року, проживає з матірю /а.с.7,8/. В силу ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. В силу ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як передбачено ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведене, суд вважає за правильне позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі розміром 500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Тому судовий збір, у відповідності до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» (станом на момент звернення з позовом до суду) розмір якого складає 551, 20 грн., підлягає стягненню з відповідача в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України. На підставі ст. 367 ЦПК України, суд може допустити негайне виконання у справах про стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць.

Outcome: approved