Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення повноліття старшим сином, а потім на утримання молодшого сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення ним повноліття, а також аліментів на своє утримання у розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення сином трьох років. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 14.09.2013 року та мають двох неповнолітніх дітей, проте сімейні стосунки припинено, відновлювати їх сторони не мають наміру, шлюб існує формально, примирення не можливо. Відповідач не надає належної допомоги на утримання дітей, які перебувають на утриманні позивача. Крім цього, позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, яку останній не надає. На підставі викладеного позивач звернулась до суду та просить розірвати шлюб і стягнути аліменти. Позивач у судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, справу розглянути без її участі, залишити прізвище без зміни. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву в якій позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення, просив розглянути справу без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно ст.ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно ст.ст.181, 191 СК України позивач, як мати дитини, має право на отримання від відповідача, як батька дитини, аліментів на утримання дитини у частці від його заробітку (доходу) від дня пред`явлення позову. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ст.84 ч.ч.2,4 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , повторно виданим Фортечним районним у місті Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Кіровоградській області, актовий запис №580 (а.с.5). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис №7 (а.с.7). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Кіровоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Кіровоградській області, актовий запис №1226 (а.с.8). Батьками обох дітей зазначені сторони. Довідка №804 від 16.04.2019 року, видана виконкомом Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, свідчить, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із синами [PERSON] і [PERSON] (а.с.9). Сторони проживають окремо, сімейні стосунки припинено, відновлювати їх сторони не бажають, шлюб існує формально, характер взаємовідносин, які склалися між сторонами, робить їх подальше спільне життя не можливим, примирення не можливо. Відповідач є батьком двох дітей, проте належної участі щодо утримання дітей і дружини не приймає, а тому діти перебувають на утриманні позивача. Таким чином, зваживши докази по справі, суд приходить до висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення позову до суду прийнято із усвідомленням його наслідків, відповідачем позов визнано, примирення сторін не можливо, розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, позивач самостійно забезпечити належне утримання себе та неповнолітніх дітей не може, а тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який є батьком дітей і повинен її надати. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, що не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін і дітей, а також відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з відповідача на користь позивача та держави підлягають стягненню судові витрати, що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України. Відповідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved