Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на майно в порядку спадкування, а саме просить: встановити факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем - [PERSON], однією сім'єю з 2002 року до часу відкриття спадщини; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, площею 6,60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Миколаївської сільської ради, масив 5, ділянка 8, яка належала спадкодавцю - [PERSON], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №015608, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 26.02.2007 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №170/12. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи є її заява відповідно до якої вона просить здійснити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку всім представленим доказам суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що 18 липня 2007 року померла [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть №22. З 2002 року і до моменту її смерті (часу відкриття спадщини) [PERSON], постійно проживала спільно зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS], вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, позивач доглядалаа за [PERSON], допомагала їй, що в сенсі статті З СК України означає, що вони зі спадкодавцем проживали однією сім'єю. Згідно з ч.2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Вказані обставини підтвердили свідки - сусіди: [PERSON] та [PERSON], які надали до суду свої письмові пояснення. Таким чином, відповідно до положень ст. 3 СК України, відносини, що існували між [PERSON] та [PERSON], за своїм характером є сімейними правовідносинами, що зумовлюють певні правові наслідки. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає повністю доведеним факт проживання позивача однією сімєю в період з 2002 року по день смерті [PERSON] 20.07.2007 року. Згідно з ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки, вище судом достеменно встановлено факт проживання позивача зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років, та на момент відкриття спадщини, а саме на момент смерті [PERSON], позивач проживала з нею, суд вважає обґрунтованою вимогу щодо встановлення факту прийняття спадщини позивачем, оскільки, положення статті 1264 ЦК України відносять позивача до кола спадкоємців, а у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, тобто факт прийняття нею спадщини відбувається в момент включення її до кола спадкоємців. Інших спадкоємців, які звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] немає, що підтверджується довідкою із державної нотаріальної контори. З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved