Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що з 06 червня 2003 року по 07 серпня 2020 року позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем. За час шлюбу в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає і надавати у добровільному порядку відмовляється, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, працевлаштованим та має постійний дохід. Сама ж вона не в змозі забезпечити повноцінне утримання дітей, оскільки отримує заробітну плату в мінімальному розмірі. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, погодився сплачувати аліменти в зазначеному в заяві розмірі. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 4). Діти перебувають на повному утриманні матері, що встановлено з довідки ОСББ «Володимирська-105» від 10 серпня 2020 року № 20 та довідки Качинської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області від 07 серпня 2020 року № 556 (а.с. 5, 6). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачкою. У відповідності до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, беручи до уваги обраний позивачкою спосіб стягнення аліментів, суд на підставі ч. 1 ст. 184 СК України приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров`я відповідача, оцінюючи його матеріальне становище, наявність постійного доходу, відсутність інших утриманців, суд з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», визначає аліменти в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved