Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісяця з індексацією відповідно до закону і на сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень щомісяця з індексацією відповідно до закону, до повноліття синів. Позивачка [PERSON] позовні вимоги мотивує наступним чином. Вона 23 листопада 2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем. За час шлюбу, а саме [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON], батьками яких є вони. Подружнє життя у них не склалося через різні погляди на життя, ведення господарства та виховання дітей. Про виховання дітей та матеріальне забезпечення сім'ї він, відповідач, не дбає. Поведінка відповідача в сім'ї є неприйнятною для наслідування їхніми дітьми. В результаті чого дані обставини негативно позначаються на їхній сім'ї. За вказаних обставин вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Їхні діти проживають разом із нею. Вона працює в Кролевецькій ЦРЛ, стабільно отримує заробітну плату. Відповідач, який є батьком дітей, має рівні обов'язки щодо утримання дітей, а тому на її, позивачки, думку він повинен утримувати дітей. Він має добрий стан здоров'я, інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує. А тому вона змушена звернутися до суду із зазначеним позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Позивачка [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить суд їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що він згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі на утримання двох синів у мінімальному розмірі. Також він зазначив, що він до липня 2015 року був зареєстрованим, як фізична особа-підприємець та матеріально забезпечував свою сім'ю. З липня 2015 року припинив займатися підприємницькою діяльністю, кошти на утримання дітей від тимчасових заробітків, а також кошти на утримання дітей надає його мати, тобто бабуся дітей. Він на даний час офіційно не працює, однак на життя заробляє тимчасовими заробітками, заробітна плата є нерегулярною та мінливою, є працездатною та фізично здоровою особою, стягнень за виконавчими документами не має, інших осіб, яких він зобов'язаний утримувати по закону також не має. Він має земельну ділянку, яку здає в оренду та отримує орендну плату за її користування. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка [PERSON], дослідивши письмові докази, суд прийшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить із наступного. Сторони зареєстрували шлюб 23 листопада 2002 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний актовий запис за №5, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого виконкомом Бистрицької сільської ради Кролевецького району Сумської області (а.с.6). За час шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], про що в Книгах реєстрації народжень зроблені відповідні актові записи за №2 та №02 відповідно, що підтверджуються свідоцтвами про народження дітей, виданих виконкомом Бистрицької сільської ради Кролевецького району Сумської області (а.с.7, 8). Сторони з 15 січня 2016 року припинили спільне проживання через розлади сімейного життя. Із довідки, виданою виконавчим комітетом Бистрицької сільської ради від 28.12.2015 року за №997, убачається, що [PERSON], дійсно проживає за адресою [ADDRESS] разом із чоловіком [PERSON] та двома синами [PERSON] та [PERSON], які знаходяться при матері.(а.с.10) Відповідач [PERSON] з даними обставинами щодо проживання позивачки [PERSON] разом з двома малолітніми синами згоден. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки питання щодо утримання дитини сторонами не вирішено у добровільному порядку, то звернення до суду позивачки з позовними вимогами щодо стягнення аліментів на утримання дітей є обгрунтованим, і відповідає положенням ст.181 СК України. Вимогами ч.1 ст.184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Як убачається із пояснень сторін та показань свідка [PERSON] і матеріалів справи, відповідач [PERSON] на життя заробляє тимчасовими заробітками, а тому заробітна плата має не постійний та мінливий характер, є працездатною та фізично здоровою особою, стягнень за виконавчими документами не має, непрацездатних батьків, яких він зобов'язаний утримувати по закону та стягнень за виконавчими документами не має, інших осіб, яких він зобов'язаний утримувати по закону, він також не має. Він матеріально забезпечує дітей за допомогою коштів своє матері, яка отримує пенсію та коштів, які отримує за допомогою тимчасових заробітків, має земельний пай, який зданий в оренду і за нього отримує орендну плату. Крім того, він згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у мінімальному розмірі на кожного сина щомісяця до їх повноліття. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які будуть стягуватися із відповідача [PERSON], суд керується положеннями ст.ст.182, 184 СК України. Оскільки відповідач [PERSON] на життя заробляє випадковими заробітками; має нестабільний, нерегулярний та мінливий заробіток, що свідчить про наявність обставин, які мають істотне значення, є працездатною та фізично здоровою особою, стягнень за виконавчими документами не має, непрацездатних батьків, яких він зобов'язаний утримувати по закону, не має, інших осіб, яких він зобов'язаний утримувати по закону, він також не має, отримує дохід від зданого в оренду земельного паю у вигляді орендної плати, а тому суд приходить висновку про те, що розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, необхідно визначити у твердій грошовій сумі на сина [PERSON] у розмірі 600 грн. і на сина [PERSON] у розмірі 450 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону, до повноліття синів. При цьому суд виходить із наступного. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину повинен бути не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 СК України. Син [PERSON] народилася [INFO] (а.с.7). Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2016 року становить 1455 грн. Син [PERSON] народився [INFO] (а.с.8). Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 січня 2016 року становить 1167 грн. Отже, мінімальний розмір аліментів на сина [PERSON] становить 350 грн. 10 коп. (1167 грн х 30 % : 100% = 350 грн. 10 коп), а мінімальний розмір аліментів на сина [PERSON] становить 436 грн. 50 коп. (1455 грн х 30 % : 100 % = 436 грн. 50 коп.) Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленого цим Кодексом. При цьому суд бере до уваги при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі на сина [PERSON] у розмірі 600 грн. і на сина [PERSON] у розмірі 450 грн. щомісяця те, що відповідач тимчасово не працює, однак є фізично здоровою та працездатною особою, а сама по собі відсутність у відповідача роботи і стабільної заробітної плати не є достатньою підставою для стягнення аліментів в незначних розмірах. Відповідачем [PERSON] недоведені обставини шляхом надання письмових доказі щодо неможливості сплати аліментів у розмірі, який перевищує мінімальний розмір аліментів на утримання двох синів. Згоду відповідача на сплату аліментів у мінімальному розмірі щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для утримання синів відповідного віку, суд розцінює, як стягнення аліментів у незначних розмірах. Доводи відповідача [PERSON] у судовому засіданні щодо згоди на сплату аліментів на утримання синів у мінімальному розмірі, але не менше 30% прожиткового мінімуму через відсутність постійного місця роботи та свого існування на тимчасові заробітки, суд до уваги при ухваленні рішення не бере, оскільки вони не можуть бути обставинами щодо стягнення аліментів у мінімальному розмірі, враховуючи, що [PERSON] є працездатною та фізично здоровою особою. Виходячи із закріплених у ч.9 ст.7 СК України засад справедливості, добросовісності та розумності при визначенні можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень і на сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 450 гривень щомісяця з індексацією відповідно до закону, до повноліття синів, суд враховує і власні потреби, що їх відповідач мусить зазнавати через тимчасову відсутність стабільного, постійного заробітку, зміни сімейного стану у майбутньому, виникнення обов'язку щодо утримання інших осіб, яких він зобов'язаний утримувати по закону і ці причини можна віднести до істотних обставин. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривень 20 коп. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial