Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 10 червня 2017 року. Від шлюбу дітей не мають. Зазначила, що причиною звернення до суду із позовом є те, що спільне життя з відповідачем не склалось через небажання останнього мати дітей, відсутність взаєморозуміння та довіри між ними, що призвело до втрати почуттів один до одного. В даний час проживають окремо. Вважає, що збереження шлюбу та примирення неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2021 року судом вживались заходи щодо примирення подружжя. В судове засіданні позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма. В телефонному режимі позов визнав, просить справу розглянути у його відсутність. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 10 червня 2017 року, про що зроблено відповідний актовий запис №130, після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 10 червня 2017 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, не бажають зберегти сім`ю, судом вживались заходи щодо примирення подружжя, яке між ними не відбулось, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд знаходить стягнути з відповідача судові витрати. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved