Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 19.09.2004 року у відділі РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області був зареєстрований шлюб, укладений між сторонами, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу вчинено актовий запис за № 1889. При реєстрації сторони залишили незмінними свої дошлюбні прізвища. Від шлюбу мають трьох спільних малолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] і син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. В процесі сумісного проживання виявилось, що сторони внаслідок різного етнічного походження та різного виховання є абсолютно різними людьми, по - різному дивляться на побудову сімейних відносин, на ставлення подружжя один до одного. Крім того, поведінка відповідача часто буває агресивною і позивач відчуває небезпеку поряд з ним, з приводу чого неодноразово зверталася за допомогою в поліції. З цих причин сторони не можуть порозумітися, не можуть знайти спільну мову з багатьох питань, і в їх сім'ї склалася несприятлива психологічна обстановка, що особливо негативно впливає на дітей. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2016 року провадження в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зупинено та надано сторонам строк один місяць для можливості примирення. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач 01.11.2016 року в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином. В попередньому судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.09.2004 року у відділі РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу вчинено актовий запис за № 1889, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 19.09.2004 року. При реєстрації сторони залишили незмінними свої дошлюбні прізвища, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.02.2006 року Від шлюбу мають трьох спільних малолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] і син [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім'я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів зі скаргами на дії свого чоловіка, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, строк на примирення не дав позитивних результатів, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача потрібно стягнути на користь позивача 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved