Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно їх сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її син [PERSON] проживає в шлюбі з [PERSON] . Від подружнього життя в них народився син [PERSON] , [INFO] , якому вона доводиться рідною бабусею. Відповідачі проживають з нею в одному будинку, який розділено на дві окремі частини, в одній з яких проживають вони, а в іншій - вона. Практично від народження онуком піклувалась вона. Він постійно проживав у її частині будинку, де знаходились всі його речі, та перебував на повному її утриманні. Відповідачі життям дитини абсолютно не цікавились, зловживали спиртними напоями, ніде не працюють, жодних коштів на утримання сина не надавали та не надають. Відколи онук пішов до школи батьки жодного разу не поцікавились його навчанням, школу ніколи не відвідували. Всі зазначені факти підтверджені працівниками Служби у справах дітей виконавчого комітету Знам`янської міської ради, до якої вона неодноразово зверталась. Враховуючи те, що відповідачі проживають хоч і в окремій ізольованій частині будинку, але все ж таки в одному будинку, онук має можливість спостерігати всі негативні прояви з боку батьків - пияцтво, бійки, сварки, що вкрай негативно відображається на його особистості. За її заявою 24.09.2019 Службою у справах дітей виконавчого комітету Знам`янської міської ради прийнято рішення про негайне відібрання малолітньої дитини з сім`ї батьків та тимчасове влаштування в сім`ю родичів. На даний час онук проживає в своєї рідної тітки (її дочки) [PERSON] в м.Кропивницькому, де продовжує навчання. З часу передання онука в сім`ю [PERSON] відповідачі жодного разу своїм сином не цікавились, не відвідували, коштів на утримання не надавали, тобто, ніяких висновків не зробили. Онук повертатись до свого будинку, а тим більше до батьків не бажає. Таким чином, відповідачі свідомо та умисно повністю ухились, а точніше відмовились від виконання своїх батьківських обов`язків і здійснення своїх батьківських прав, що відбувається протягом майже шести років. Вважає, що поведінка відповідачів є винною, оскільки ніхто і ніяким чином не заважав і не перешкоджав їм виконувати свої батьківські обв`язки щодо свого сина. Викладені обставини змусили її звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно не з`явилися в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили та відзив не подали. Згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.04.2020, розгляд справи проводиться заочно. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Знам`янської міської ради в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона є рідною тіткою малолітнього [PERSON] . Батьки дитини протягом тривалого часу ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, про фізичний та моральний розвиток дитини не турбувалися, медичною допомогою не забезпечували, не працювали, часто вживали алкогольні напої. Через це малолітнього [PERSON] було відібрано у батьків та 29.08.2019 передано до її сім`ї. Бабуся дитини є пенсіонером, тому їй було важко доглядати за дитиною. Після цього дитина постійно проживає разом з нею у м.Кропивницький, навчається у школі, відвідує музичну школу та займається додатково англійською мовою. Йому подобається проживати у неї, додому до батьків повертатися не хоче, сумує лише за бабусею. За весь час батьки жодного разу не приїжджали до дитини, не цікавилися станом його здоров`я, не виявляли інтересу щодо його виховання та навчання. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши пояснення учасників справи, покази свідка, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, встановив наступне. Свідоцтво про народження від 18.11.1983 свідчить про те, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] (а.с.8). Зі свідоцтва про народження вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). У довідці від 07.08.2019 №68 вказано, що [PERSON] навчається в 3-В класі в НВК «Знам`янська ЗШ І-ІІІ ст. №3-гімназія». Дитина охайна, доглянута, не конфліктна. [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] , яка займається його вихованням, відвідує батьківські збори, бере активну участь в житті дитини та класу. Батьки вихованням дитини не займаються, в школі жодного разу не були, фінансової допомоги своєму сину не надавали (а.с.17). З метою встановлення стану утримання та виховання дитини [PERSON] проведено обстеження умов проживання [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] , за результатами якого складено акт обстеження умов проживання від 07.08.2019. В даному акті зазначено, що житло розміщене на першому поверсі одноповерхового будинку, складається з двох кімнат. На момент обстеження відслідковувався різкий запах ацетону. Умови проживання для дитини не створені, відсутні дитячі речі, спальне місце, місце для відпочинку, місце для навчання. Будинок не провітрюється, накурено, розкидано речі. Зі слів батьків, речі дитини знаходяться в бабусі в другій половині будинку (а.с.19). Зі змісту характеристики від 11.08.2019 вбачається, що [PERSON] проживає разом з чоловіком [PERSON] та його батьком [PERSON] . Син [PERSON] - [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] в іншій половині будинку. [PERSON] не працює, веде незадовільний спосіб життя. Зі слів родини, [PERSON] приходить додому в стані алкогольного сп`яніння в неадекватному стані, в сім`ї кожного дня відбуваються сварки та бійки (а.с.18). Рішенням виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області від 29.08.2019 №191 відібрано малолітнього [PERSON] з сім`ї батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Наказом начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Знам`янської міської ради від 29.08.2019 тимчасово влаштовано малолітнього [PERSON] у сім`ю родичів [PERSON] по [ADDRESS] , до прийняття рішення про влаштування дитини (а.с.14). Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Знам`янської міської ради від 24.09.2019 №01-40/957/1 свідчить про доцільність відібрання малолітнього [PERSON] від батьків без позбавлення їх батьківських прав (а.с.15). У листі Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 07.10.2019 №13166/115-19 вказано, що [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалась, приводів до поліції не мала. [PERSON] притягувався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.307 КК України (а.с.20). Відповідно до відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Міндоходів України про суми виплачених доходів та утриманих податків від 07.10.2019, за період з 01.01.2019 по 30.06.2019 [PERSON] та [PERSON] доходів не мають (а.с.21). Під час судового розгляду суду також надано довідку та характеристику від 28.04.2020, що видані квартальним комітетом №7 м.Знам`янка, з яких вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають у [ADDRESS] . За час проживання за вказаною адресою відповідачі зарекомендували себе з негативної сторони, не працюють, зловживають алкогольними напоями, зі слів батьків між ними кожного дня відбуваються сварки та бійки (а.с.132, 133). Згідно з інформацією, наданою Знам`янською міськрайонною філією Кіровоградського обласного центру зайнятості 28.05.2020 за вих.№04-24/15/04/20, відповідачі на обліку у центрі зайнятості як безробітні не перебувають (а.с.134). Як вбачається з відомостей КНП «Знам`янська міська лікарня імені А.В.Лисенка» за №03/1081 від 24.04.2020, відповідач [PERSON] з 2003 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога зазначеної лікувальної установи з приводу опійної наркоманії (а.с.135). Згідно з довідкою та характеристикою, що видані 27.04.2020 КЗ «Навчально-виховне об`єднання I-III ступенів «Науковий ліцей Міської ради міста Кропивницького Кіровоградської області», малолітній [PERSON] з 01.09.2019 навчається у зазначеному закладі, зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, уважний, працьовитий учень. Має навчальні досягнення високого рівня, виявляє логічне і творче мислення, на уроках уважний, активний, завжди виконує домашнє завдання, має добрий загальний розвиток, без поважних причин заняття не пропускає. На даний час малолітній [PERSON] проживає разом з тіткою [PERSON] , яка відповідально ставиться до виховання та навчання дитини, підтримує постійний зв`язок з класним керівником, відвідує батьківські збори та шкільні заходи. Батьки [PERSON] з учителем не спілкуються, у батьківських зборах жодного разу участь не приймали (а.с.136, 137). Висновок органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області від 02.06.2020 №01-40/574/1 свідчить про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.130-131). Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно з ч.ч.1-4 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ч.1 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, словом не робиться нічого для задоволення життєво важливих потреб дитини). Виходячи з тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України, суд повинен мати підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.20007 №3 «Про практику застосування судами законодавств при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. За викладених обставин, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності, а також встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, враховуючи, що відповідачі не виконують свої батьківські обов`язки по піклуванню та вихованню свого сина, про його фізичний, духовний та моральний розвиток не турбуються, не забезпечують необхідним одягом, харчуванням, медичною допомогою, тобто не вживають заходів для задоволення життєво важливих потреб дитини,після відібрання дитини свою поведінку в кращу сторону не змінили і така винна поведінка батьків розцінюється судом як свідоме нехтування ними своїми батьківськими обов`язками, з урахуванням того, що під час судового розгляду справи встановлені обставини, які переконали суд у тому, що [PERSON] та [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав, тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Водночас суд вважає за необхідне зазначити наступне. Частини 2 та 3 ст.166 СК України передбачають, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до абзацу 7 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину, відповідно до ч.3 ст.181 СК України,є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи, що аліменти на утримання дитини не стягувалися, з метою захисту та реалізації прав малолітньої особи, суд, враховуючи обставини, визначені у ст.182 СК України, вважає за необхідне вирішити питання про стягнення аліментів з відповідачів на утримання малолітнього [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. по 384 грн. 20 коп. з кожного. На підставі викладеного, ст.ст.5, 150, 155, 164, 166, 167, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved