Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на будинок, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.04.2011 року помер її чоловік, [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на: житловий будинок № 60 по вул. Дзержинського в смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, земельну ділянку площею 0,15 га з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, земельну ділянку площею 0,1306 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за тією ж адресою, що і будинок, та земельну ділянку площею 2,09 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Стрижавської селищної ради, Вінницького району Вінницької області. Спадкоємцями після смерті [PERSON] являються позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], який є сином померлого. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 24.02.2017 року [PERSON] усунуто від права на спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 15.04.2011 року. Являючись єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на будинок № 60 по вул. Дзержинського в смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області позивач не має можливості, так як вищезазначений будинок належав померлому спадкодавцю як голові колгоспного двору. За наведених обставин позивач звертається до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на будинок № 60 по вул. Дзержинського в смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області. В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги свого довірителя підтримує та просить їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України (в ред. 2004 року), ст. 247 ч.2 ЦПК України (в ред. 2017 року), суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 24.02.2017 року, ухваленому у цивільній справі № 128/ 3844/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 15.04.2011 року помер чоловік позивача [PERSON] - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на майно: житловий будинок № 60, розташований по вул. Дзержинського в смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, земельну ділянку площею 0,15 га з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, земельну ділянку площею 0,1306 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за тією ж адресою, що і будинок, та земельну ділянку площею 2,09 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Стрижавської селищної ради, Вінницького району Вінницької області. 20.07.2011 року Вінницькою районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу. Спадкоємцями після смерті [PERSON] являються позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], який є сином померлого. На час смерті чоловіка позивач проживала разом із ним за адресою: вул. Дзержинського, 60, смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області. Відповідач [PERSON] проживає з 1992 року в Росії, але після смерті батька пообіцяв позивачу, що переїде в смт. Стрижавка, буде проживати разом з нею в батьківській хаті та догляне її, оскільки вона є людиною похилого віку та часто хворіє. В зв'язку з цим позивач погодилася на пропозицію відповідача відмовитися від спадщини на його користь, про що подала нотаріусу відповідну заяву. Однак, відповідач з Росії в смт. Стрижавка не переїхав та не надає позивачу ніякої матеріальної допомоги, в зв'язку з цим позивач змушена була звернутися до Вінницького районного суду, який рішенням від 26.07.2016 року визнав її відмову від права на спадщину недійсною. За наведених обставин, вищевказаним рішенням суду відповідача [PERSON] усунуто від права на спадкування після смерті батька [PERSON], який помер 15.04.2011 року (а.с. 12 - 14). Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Являючись єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, позивач [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки (а.с. 8 - 10). Отримати свідоцтво про право на спадщину на будинок № 60 по вул. Дзержинського в смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області позивач не має можливості, так як вищезазначений будинок належав померлому спадкодавцю як голові колгоспного двору на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння № 81 від 23.03.1989 року (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно Закону України «Про власність» від 15.04.1991 року, п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Дані правовідносини регулюються : ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; відповідно до ч.1 ст. ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; ст. 1261 ЦК України зазначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За даних обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved