Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON], Старобільського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком та зняття з реєстраційного обліку, у якому просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування буд. № 18 по вул. Мічуріна в с. Половинкине Старобільського району Луганської області, а Старобільський РВ УДМС України в Луганській області зобовязати зняти відповідача з реєстрації у вказаному будинку. В обґрунтування позову позивачка [PERSON] посилається на те, що їй на праві приватної власності належить домоволодіння № 18 по вул. Мічуріна в с. Половинкине Старобільського району Луганської області. В даному домоволодінні зареєстрована [PERSON], яка вже деякий час мешкає за іншою адресою. Відповідач відмовляється добровільно знятися з реєстрації, мотивуючи це тим, що у неї немає на це часу, перешкоджає позивачці володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй домоволодінням. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позов визнає у повному обсязі та просить суд розглянути справу без її участі. Представник відповідача [PERSON] районного відділу Державної міграційної служби України в Луганській області у судове засідання не зявився, до початку судового засідання надав письмові заперечення проти позову, у яких посилався на те, що жодних відносин та зобовязань між ними та позивачем немає та просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Факт належності домоволодіння № 18, розташованого за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Половинкине вул. Мічуріна, позивачці [PERSON] підтверджується копією свідоцтва на право власності на нерухоме майно, копією технічного паспорту на житловий будинок. Те, що відповідач [PERSON] зареєстрована у вказаному в позові будинку підтверджується довідкою Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області № 1160 від 31.08.2015 року. Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч. 1 ст. 401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Ч. 2 ст. 401 ЦК України передбачає, що сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Відповідно до\~ст. 402 ЦК України\~сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Згідно з вимогами\~ст. 403 ЦК України\~сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном. Відповідно до ч.3\~ст. 404 ЦК України\~право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач, будучи зареєстрованою в належному позивачу будинку, порушує права та законні інтереси власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, в спірному жилому приміщенні не проживає понад рік, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчиняла, суд дійшов висновку про наявність обставин для припинення сервітуту відповідача. Крім того, відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, суд задовольняє позовні вимоги, визнає відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: вул. Мічуріна,18, с. Половинкине Старобільського району Луганської області та зобовязує Старобільський районний відділ управління державної міграційної служби України в Луганській області зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 386- 388, 401, 402, 403, 404, 406 ЦК України, ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved