Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування квартирою № 20 в будинку № 9 по проспекту Західному в м. Бердянську Запорізької області. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що разом з нею в квартирі зареєстрована [PERSON], яка з 1991 року є громадянкою [PERSON] Федерації, фактично в квартирі не проживає, за місцем реєстрації не зявляється, свого особистого майна та речей у квартирі не тримає, грошових коштів на оплату комунальних послуг не надає. Витрати по утриманню квартири несе позивачка. Просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, посилаючись на Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідачки в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що [PERSON] є громадянкою [PERSON] Федерації. Відповідачка приїздила до м. Бердянська, намагалася знятися з реєстрації, але їй було відмовлено через те, що вона змінила прізвище в звязку з укладенням шлюбу. З 1991 року відповідачка зареєстрована та мешкає в [PERSON] Федерації. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Ст. 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України гарантовано право громадянина на житло. Ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За правилами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ч. 1 ст. 321 ЦК України установлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] (вул. 12 грудня) у м. Бердянську Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28 лютого 1994 року. Відповідно до довідки про укладення шлюбу № 1240, виданої 28 листопада 2017 року, [PERSON] 09 серпня 1993 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та їй присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідачка зареєстрована в [INFO] Федерації з 16 лютого 1991 року, що підтверджується штампом в паспорті громадянина [PERSON] Федерації, виданому на імя [PERSON] Судом установлено, що власником спірної квартири разом з позивачкою є відповідачка, яка набула право власності на квартиру згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», визнання позову представником відповідачки порушує її право власності на квартиру. Враховуючи, що відповідачка є власницею частки зазначеної квартири, а відповідно до діючого законодавства усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed