Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 78 по вул. Миргородський в с.Слобідка, Миргородського району, з причини не проживання його в будинку з дня реєстрації та примусово зняти його з реєстраційного обліку в її будинку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з 26 жовтня 2011 року є власником будинку № 78 по вулиці Миргородській в с.Слобідка Миргородського району Полтавської області, який придбала на підставі договору купівлі-продажу. [PERSON], як наймач, зареєстрований у цьому будинку, але з дня прописки і по даний час в будинку не проживає і не зявляється в ньому, але не знявся з реєстрації, що спричиняє позивачці незручності та перешкоди у нормальному користуванні належним їй майном, в звязку з чим позивачка вимушена звертатись до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала, пояснила, що номер будинку вказаний у позовній заяві помилково внаслідок описки, правильним є № 27, що підтверджується відповідними документами, тому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку № 27 по вулиці Миргородській в с.Слобідка Миргородського району Полтавської області. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 19, 22). За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Судом, встановлено, що будинок № 27 по вулиці Миргородській в с.Слобідка Миргородського району Полтавської області належить на праві приватної власності позивачці, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 26 жовтня 2011 року (а.с. 4). В даному будинку також зареєстрований відповідач [PERSON], який в даному будинку не проживає з жовтня 2013 року, що підтверджується довідкою Слобідської сільської ради (а.с. 9). Згідно ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Під дію п.п. 1 і 5 та ч.4 ст.71 даний випадок не підпадає, а в ч.1 ст.71 вказано, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідач [PERSON] в будинку позивачки не проживає з жовтня 2013 року, то він відповідно до ст.ст.71, 72, 163 ЖК України втратив право на користування цим жилим приміщенням. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Реєстрація відповідача у будинку позивачки створює останній перешкоди у вільному розпорядженні та користуванні цим нерухомим майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому вимога позивачки про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в т.ч. на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. У відповідності з Положеннями про Державну міграційну службу України, затвердженими Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 405 та постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 360, ДМС України здійснює реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, веде відповідні реєстраційні обліки. Судом задоволено позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що є достатньою правовою підставою для зняття з реєстрації [PERSON] З урахуванням викладеного суд вважає вимогу про примусове зняття відповідача з реєстрації зайвою та такою що не підлягає до задоволення. Оскільки позивачка у позовній заяві не заявляла вимог про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: partial