overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося і сім'я фактично розпалася через різні характери та погляди на життя і ведення домашнього господарства, у зв'язку з чим постійно виникали конфлікти та суперечки, через що сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного. З кінця 2013 р. сторони не ведуть спільного господарства та фактично проживають окремо. Позивачка вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереженням шлюбу буде суперечити її інтересам, шлюб носить формальний характер, примирення та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Сторони у засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином. Позивачка надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач, повідомлений належним чином, до зали судових засідань не з'явився, причини неявки суду не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався, письмових заперечень не направляв. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 15 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1717(а.с.4). Причинами розпаду сім'ї стали різні характери та погляди на життя і ведення домашнього господарства, у зв'язку з чим постійно виникали конфлікти та суперечки, через що сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, як вказує позивачка, примирення між сторонами не можливе і шлюб носить тільки формальний характер. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимога позивачки обґрунтована і доказана, а позов підлягає задоволенню, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося і сім'я фактично розпалася через те, що кожен став жити своїм життям, не переймаючись проблемами одне одного, внаслідок відсутності спільних інтересів, втрату почуття поваги та любові, подружжя не має бажання бути разом, а тому сторони не ведуть спільного господарства та фактично проживають окремо. Позивачка вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереженням шлюбу буде суперечити її інтересам, примирення та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Сторони у засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином. Позивачка надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність, в якій також не заперечувала проти заочного розгляду справи та неможливість примирення з [PERSON] Відповідач, повідомлений належним чином, до зали судових засідань не з'явився, причини неявки суду не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався, письмових заперечень не направляв. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 09 липня 2010 року у першому Суворовському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №426 (а.с.4). Причинами розпаду сім'ї стали відсутність взаєморозуміння по життєво важливим питанням, відсутності спільних інтересів, втрату почуття поваги та любові. Сторони разом не проживають, не підтримують подружніх відносин, як вказує позивачка, примирення між сторонами не можливе і шлюб носить тільки формальний характер. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимога позивачки обґрунтована і доказана, а позов підлягає задоволенню, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони припинили подружні відносини та ведення спільного господарства, як зазначила [PERSON], подальше спільне життя і збереження сім'ї з відповідачем не можливо, шлюб носить формальний характер. Сторони у засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивачки про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутність (а.с.17), а також заява відповідача, в якій він позовні вимоги визнає і просить слухати справу у його відсутність (а.с.16). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 02 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №66(а.с.4). Від шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO].(а.с.5) Причиною розпаду сім'ї стали різні характери та погляди на життя, у зв'язку з чим сторони не підтримують подружні відносини. В силу ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, відповідач погодився на розірвання шлюбу, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, а шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів і життєвих інтересів та різних поглядів на шлюб і сім`ю. У зв`язку з цим шлюбні стосунки між ними тривалий час вже припинено. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши заяву, в якій просить розглядати справу без її участі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У зв`язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 20 жовтня 1990 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано Степівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області, про що 20 жовтня 1990 року зроблено відповідний актовий запис. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO] . Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторонами шлюбні стосунки на даний час припинені. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам та інтересам дитини. В межах заявленого позову майнового спору між сторонами немає. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Згідно з ч. 2 ст.104 та ч. 3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що оскільки на даний час сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам позивача, спір щодо поділу майна та утримання дитини відсутній, відтак є усі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння по життєво важливим питанням, внаслідок чого сторони з березня 2014 р. не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, як зазначила позивачка, подальше спільне життя і збереження сім'ї з відповідачем не можливо, шлюб носить формальний характер. Сторони у засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивачки про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутність, а також заява відповідача, в якій він позовні вимоги визнає і просить слухати справу у його відсутність. Також в своїх заявах сторони зазначили про неможливість примирення між ними. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 30 вересня 2006 року у Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №913(а.с.7). У подружжя є спільний малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.4). Причиною розпаду сім'ї стало відсутність взаєморозуміння по життєво важливим питанням, у зв'язку з чим сторони не підтримують подружні відносини. В силу ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, відповідач погодився на розірвання шлюбу, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, а шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння по життєво важливим питанням, різні погляди на вирішення сімейних проблем, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного, через що постійно виникають сварки, суперечки. З 2011 р. шлюбні відносини припинені, як зазначила позивачка, подальше спільне життя і збереження сімї з відповідачем не можливо, шлюб носить формальний характер. Сторони у засідання не зявилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивачки про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутність, а також заява відповідача, в якій він позовні вимоги визнає і просить слухати справу у його відсутність. Також позивач та відповідач зазначили про те, що нема необхідності надавати їм час для примирення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 02 квітня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Суворовської адміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис №205(а.с.4). Від шлюбу у подружжя є спільний неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.12). Причинами розпаду сімї стали різні характери та погляди на життя, у звязку з чим сторони не підтримують подружні відносини. В силу ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що у сторін сімя розпалася, відповідач погодився на розірвання шлюбу, про що надав заяву до суду, тому суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, а шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги одне до одного, внаслідок чого сторони з серпня 2013 р. не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, як зазначила позивачка, подальше спільне життя і збереження сім'ї з відповідачем не можливо, шлюб носить формальний характер. Сторони у засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивачки про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутність, а також заява відповідача, в якій він позовні вимоги визнає і просить слухати справу у його відсутність. Також в своїх заявах сторони зазначили про неможливість примирення між ними. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 25 грудня 2009 року у Другому Суворовському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №398(а.с.3). У подружжя є спільний малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.5). Причинами розпаду сім'ї стали відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, у зв'язку з чим сторони не підтримують подружні відносини. В силу ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, відповідач погодився на розірвання шлюбу, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, а шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та згоди, втрату почуття кохання, різні характери та погляди на життя, через що виникали безпідставні сварки, конфлікти та нетерпимість у відносинах один до одного, внаслідок чого, як зазначила позивачка, подальше спільне життя і збереження сімї з відповідачем не можливо, шлюб носить формальний характер. Сторони у засідання не зявилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивачки про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутність, а також заява відповідача, в якій він позовні вимоги визнає і просить слухати справу у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 25 квітня 2009 року у Першому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №279(а.с.4). Від шлюбу у подружжя є спільний малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.6). Причинами розпаду сімї стали різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та згоди, у звязку з чим сторони не підтримують подружні відносини. В силу ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що у сторін сімя розпалася, відповідач погодився на розірвання шлюбу, про що надав заяву до суду, тому суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, а шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та згоди, через що з вини відповідача виникали безпідставні сварки, конфлікти та нетерпимість у відносинах один до одного, відповідач неодноразово принижував честь та гідність позивачки, внаслідок чого, як зазначила позивачка, подальше спільне життя і збереження сімї з відповідачем не можливо, шлюб носить формальний характер. Сторони у засідання не зявилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивачки про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутність, а також заява відповідача, в якій він позовні вимоги визнає і просить слухати справу у його відсутність. Також в своїх заявах сторони зазначили про неможливість примирення між ними. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №919(а.с.8). У подружжя є спільна малолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.4). Причинами розпаду сімї стали різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та згоди, у звязку з чим сторони не підтримують подружні відносини. В силу ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що у сторін сімя розпалася, відповідач погодився на розірвання шлюбу, про що надав заяву до суду, тому суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, а шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги, діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, внаслідок чого стали виникати сварки та суперечки з різних причин, через що створюється нетерпимість у відносинах і стало неможливим подальше спільне життя та збереження шлюбу. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання, примирення та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, також зазначила, що примирення не можливе, оскільки відповідач протягом останніх півтора року проживає з іншою жінкою. Відповідач позовні вимоги визнав. Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 17.08.2002 року \~ у відділі реєстрації актів громадянського стану Центрального районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис №287 (а.с.4). Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Причинами розпаду сімї стали різні погляди на життя, життєві цінності, втрата взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, у звязку з чим сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні. В силу ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати, оскільки його збереження не можливе та суперечить інтересам сторін. В позовній заяві позивач також просила відновити їй дошлюбне прізвище «Гоцуленко». Згідно з нормами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, суд приходить до висновку, що вимога позивачки підлягає задоволенню, тому прізвище «Задоя», яке вона взяла у звязку з укладенням 17.08.2002 року шлюбу з [PERSON], підлягає зміні на дошлюбне прізвище «Гоцуленко».

Outcome: approved