Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтуванні позовних вимог позивач покликається на те, що вона являється власником житлового приміщення - житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15696088 від 23.08.2007року. Згідно будинкової книги для прописки громадян у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстрований її знайомий - [PERSON] , якого вона зареєструвала на короткий час, а саме, для реєстрації місяця проживання в 30-ти кілометровій зоні малого прикордонного руху із Республікою Польща. У грудні місяці 2018року відповідач [PERSON] покинув місце своєї реєстрації, та переїхав проживати в Гусятинський район Тернопільської області. Перебування відповідача на реєстраційному обліку у житловому будинку створює ряд незручностей, оскільки через реєстрацію відповідача вона змушена оплачувати комунальні послуги виходячи з кількості зареєстрованих осіб. Крім цього, вона немає можливості оформити субсидію на житлово-комунальні послуги та позбавлена права розпоряджатися своєю власністю. Участі в утриманні житлового будинку та оплаті комунальних послуг відповідач не здійснює, спільного господарства не веде, у будинку відсутні його особисті речі. Оскільки добровільно знятись з реєстрації відовідач не бажає, тому вона змушена звернутися до суду. Просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , втратившим право користування житловим будинком [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, на адресу суду скерувала клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду, що підтверджується, розпискою рекомендованого поштового відправлення, наявною в матеріалах справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на заяву не подав. Від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань про відкладення судових засідань. Як вбачається, із позовної заяви, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , саме на цю адресу були скеровані виклики в судове засідання. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Крім цього, відповідач був викликаний в судове засідання на 12год 00хв 13.07.2021року, оголошення про виклик опубліковане на сайті судової влади 18.05.2021року. Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так як відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання не з`явився повторно в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч.3 ст.131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, крім того не подала відзиву, від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з?ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.41Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.08.2007року за індексним номером 15696088, житловий будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 09.07.2007. Згідно будинкової книги для прописки громадян у житловому будинку [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] . З актів обстеження факту проживання в житловому будинку [ADDRESS] від 16.01.2020, 30.06.2020, 25.11.2020, складеного комісією у складі депутатів Краковецької селищної ради, в результаті обстеження встановлено, що [PERSON] за місцем реєстрації за даною адресою протягом пів року по час складання акту не проживає, у будинку відсутні його особисті речі. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном, хоч би ці порушення не були пов`язані із позбавленням володіння. Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] протягом останніх трьох років за вказаною адресою не проживає, спірним житлом не користується, спільного господарства не веде, його речей у будинку не має. Беручи до уваги те, що позивач не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд із-за реєстрації особи, яка тривалий час не проживає у її житловому будинку, та не може оформити субсидію на житлово комунальні послуги, слід прийти до висновку, що реєстрація відповідача у даному житловому будинку створює ряд перешкод в користування позивачем своєю власністю, тому позовні вимоги [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved