Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 1985 року. Від шлюбу мають одну дитину, дочку [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим зазначила, що спочатку їх сімейне життя складалось добре, проте протягом двох останніх років відносини між ними погіршилися через відсутність взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок, та як наслідок, до фактично припинення шлюбних відносин. Більше того, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Також зазначила, що розірвати шлюб в органах ДРАЦС за спільною заявою відповідач відмовився. За таких обставин вважає, що шлюб набрав формальних рис, подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати, і після розірвання шлюбу присвоїти їй шлюбне прізвище [PERSON] . Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 01 вересня 2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з поштового повідомлення, наявного в матеріалах справи, відповідач повідомлення про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до такої документи отримав 08.09.2021 року, однак станом на дату розгляду справи, відзив на позов, будь-які інші заяви чи клопотання не подав. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 16 липня 2021 року Борщівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано Франківськ), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 10 листопада 1985 року у Виконавчому комітеті Дзвиняцької сільської ради Борщівського району Тернопільської області. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу мають одну дитину, яка на даний час є повнолітньою. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі протягом двох останніх років подружні відносини не підтримують, наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved