Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~з участю третьої особи\~без самостійних вимог Волочиської міської ради Хмельницької області як органу опіки та піклування, в якому просила встановити місце проживання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 24 січня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який було розірвано рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2019 року. Під час шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Зазначає, що сімейне життя не склалось, після розлучення вона знялася з реєстрації з попереднього місця проживання та зареєструвалась за місцем свого теперішнього проживання у квартирі, яка належить її матері. Оскільки син переїхав разом із нею, позивач хотіла і сина зняти з попереднього місця реєстрації, однак відповідач відмовився з`явитись в орган, що здійснює реєстрацію місця проживання та надати письмову згоду, а тому їй було відмовлено у прийнятті заяви та знятті сина з реєстрації. Як вказує позивач, вона займається вихованням дитини, має постійне місце роботи, регулярний заробіток, натомість відповідач не має постійного заробітку та доходу, на тривалий час виїжджає за кордон, окрім того було декілька випадків, коли вона забирала сина з будинку відповідача, так як він з різних причин виїжджав за межі м. Волочиська, у зв`язку із чим син залишався під доглядом батьків відповідача, що на її думку є неприпустимо, а тому син не може бути зареєстрованим та фактично проживати із відповідачем. Зважаючи на викладені обставини, позивач просить задовольнити позов. В ході розгляду справи судом замінено третю особу без самостійних вимог Волочиську міську раду Хмельницької області на Волочиську районну державну адміністрацію Хмельницької області як орган опіки та піклування. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позов з викладених у ньому підстав. Представник відповідача в суді проти позову не заперечив, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи - Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області Кабанюк Н.В., в суді підтримала вимоги позивача. У поданному органом опіки та піклування висновку про визначення місця проживання дитини вказано, що доцільно проживати дитині разом із матір`ю, тобто позивачем. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. В силу статті 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (статті 153, 155 СК України). Отже, батьки дитини не тільки мають право на виховання дитини, але й обов`язок виховувати дитину у атмосфері поваги до її прав, її людської гідності, в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, сім`ї, свого народу та Батьківщини. Згідно зі статтею 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. За змістом статей 160-161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 2011 року, який розірвано рішенням суду від 23 травня 2019 року (а.с. 11). В шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). На даний час дитина [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] . Позивач [PERSON] працює головним спеціалістом командування Волочиського районного військового комісаріату та отримує заробітну плату (а.с. 12,13). Згідно довідки № 0.184-6315/0/15-20 від 24.02.2020 року, виданої головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, [PERSON] регулярно перетинає кордон та виїжджає за межі України. Як вбачається із змісту характеристики [PERSON] учня 3-А класу Волочиської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 5, дитина розвивається нормально, має хороші здібності до навчання (а.с. 18). Згідно з актом обстеження умов проживання від 23.01.2020 року, проведеним за місцем проживання [PERSON] разом з дитиною [PERSON] по [ADDRESS] , в квартирі чисто, є меблі, місце для сну та занять дитини. В акті обстеження умов проживання від 24.01.2020 року, проведеним за місцем проживання [PERSON] по [ADDRESS] вказано, що за данною адресою створені належні умови для проживання дитини - [PERSON] . Згідно з висновком органу опіки та піклування № 20-29-139/2020-р від 30 січня 2020 року про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю [PERSON] (а.с. 68-70). З огляду на наведене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами та установивши, що малолітня дитина сторін на даний час проживає з матір`ю, остання приділяє належну увагу вихованню дитини й відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] з матір`ю [PERSON] , що забезпечить якнайкращі інтереси дитини. В судовому засіданні не встановлено обставин у розумінні положень ст. 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір`ю. Враховуючи всі наведені обставини в сукупності, а також повне визнання позову відповідачем, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат вирішено відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved