Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з КП «Дирекція теплопостачання» 12926,90 грн. заборгованості по заробітній платі за період з 01.12.2015 року по 29.02.2016 року. Свої вимоги мотивувала тим, що 08.11.2002 року її призначено на посаду головного бухгалтера у КП «Дирекція теплопостачання». Починаючи з 01.12.2015 року по 29.02.2016 року заробітна плата не виплачується відповідачем, посилаючись на відсутність коштів. Станом на 01.03.2016 року через невиплату заробітної плати виникла заборгованість по заробітній платі на загальну суму 12926,90 грн., а тому просить стягнути дану заборгованість з відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила його задовольнити та розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача КП «Дирекція Теплопостачання» в судове засідання не зявився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення та просив розгляд справи провести у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши думку сторін по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці серії БТ-ІІ № 3725601, належній [PERSON] (а.с. 5), позивачка з 01.10.1999 року прийнята на роботу до КП «Дирекція Теплопостачання» на посаду економіста. 01.04.2002 року позивачку було переведено на 0,75 % посадового окладу економіста та 0,25 % посадового окладу заступника головного бухгалтера. 08.11.2002 року позивачку було переведено на посаду головного бухгалтера, що також підтверджується копією наказу № 91-к від 07.11.2002 року Комунального підприємства «Дирекція теплопостачання» (а.с. 4). Відповідно до довідки про розмір заробітної плати № 15 від 14.03.2016 року, виданої КП «Дирекція теплопостачання», штатний оклад [PERSON] (позивачка) складає 4266,60 грн. щомісячно, заробітна плата до виплати в середньому становить 4300,0 грн. щомісячно та загальна заборгованість по заробітній платі за період з 01 грудня 2015 року по 29 лютого 2016 року включно складає 12926,90 грн. (а.с. 6, 16). В силу ч.2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а вразі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудових колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду за який стягується виплата. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач допустив заборгованість по виплаті заробітної плати позивачці, а також те, що представник відповідача повністю визнав позовні вимоги, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки 12926,90 грн. заборгованості по заробітній платі. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору в порядку п. 1 ч. 1 ст 5. ЗУ «Про судовий збір», то суму судового збору слід стягнути з відповідача в дохід держави. Виходячи із викладеного на підставі ст. 115, ч. 2 ст. 233 КЗпП України та

Outcome: approved