Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, за участю заінтересованої особи: Головного Управління Державної міграційної служби України, в якій просить суд встановити факт постійного проживання її батька [PERSON], [INFO], у повнолітньому віці на території України станом на 1991 рік, у томі числі станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року. Свою заяву обґрунтовує тим, що вона, [PERSON] [INFO], народилась у смт. Фрунзівка, Фрунзівського району Одеської області, у сімї [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після припинення СРСР не здійснили обмін своїх паспортних документів, в звязку з чим заявниця також не була документована паспортом громадянина України. 05 вересня 2017 року заявниця звернулася до Малиновського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області із заявою щодо оформлення паспорта громадянина України. Висновком за результатами проведення процедури встановлення особи громадянки [PERSON], складеним Малиновським РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області затвердженим начальником Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області у оформленні паспорта громадянина України [PERSON] відмовлено, так як вона не є громадянкою України. Оскільки відповідно до п.35 Порядку оформлення, видачі, обміну пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою кабінету Міністрів країни № 302 від 25.03.2015 року, заявник для оформлення паспорту подає оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків або одного з них, які на момент народження особи перебували у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України), а батьки заявниці померли, тому документування заявниці у адміністративному порядку не вбачається за можливе, що є підставою для звернення до суду з вказаною заявою. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та розповіла суду, що народилася 17 жовтня 1998 року у смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області. Навчалася в Онилівський загальноосвітній школі 1-11 ступенів Захарівського району Одеської області, яку закінчила у 2013 році. Після закінчення школи ніде не навчалася та офіційно не працювала. З дня народження проживала разом з батьками матірю [PERSON], батьком [PERSON] у с. Жигайлове Фрунзівського району Одеської області. 11.07.2012 року помер батько [PERSON], мати померла 20.04.2017 року. На теперішній час заявниця мешкає у знайомих у м. Одесі, має двох малолітніх дітей, перебуває на обліку в центрі бездомних осіб, як особа яка не має постійного місця проживання. Заявниця розповіла що не отримувала паспорта громадянки України, оскільки її батьки цим не займалися, жили з паспортами колишнього СРСР, а після смерті батьків, отримати громадянство це встановити юридичний факт постійного проживання батька на території України у певний період часу. Просить заяву задовольнити. До канцелярії суду 11.02.2019 року надано заяву в якій заявниця вимоги підтримує та просить розглянути справу у її відсутності. Представник ГУ ДМС України в Одеській області в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, звертаючи увагу суду, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо зокрема належності до певної національності, набуття громадянства України громадянином іншої держави. Дитина, яка народилася на території України після 24 серпня 1991 року і не набула за народженням громадянство України та є особою без громадянства або іноземцем, щодо якого подано зобовязання припинити іноземне громадянство, реєструється громадянином України за клопотанням одного з її законних представників. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону за клопотанням до громадянства України можуть бути прийняті особи, які протягом останніх пяти років безперервно проживали на території України. Враховуючи вищевикладене заявник може звернутися до органів ДМС України з заявою про набуття громадянства України, однак заявниця не зверталася з заявою про набуття громадянства України, чи отамання дозволу на імміграцію до ДМС України чи її територіальних підрозділів. Також представником ГУ ДМС України в Одеській області надано до канцелярії суду відзив. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась 17.10.1998 року в смт. Фрунзівка, Фрунзівського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЖД № 336627, батьки: батько: [PERSON], мати: [PERSON]. Свідоцтво про народження [PERSON] видано 01 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби по Фрунзівському району [PERSON] михайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області. З довідки директора Онилівської ЗОШ № 27 І-ІІ ступенів №12 від 14.03.2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно навчалась в Онилівській ЗОШ № 27 І-ІІ по 11 червня 2013 року. З довідки за № 211 від 06.10.2017 року виданої Онилівською сільською радою Захарівського району Одеської області вбачається, що [PERSON] [INFO] (дівоче прізвище [PERSON]П.) була дійсно зареєстрована та проживала на території сільської ради с. Жигайлове, Захарівського (Фрунзівського) району Одеської області з 20.01.1983 року по 17.09.85 року (вибула МССР, Новокалешти). З 1987 року до дня смерті 20.04.2017 року проживала не зареєстрована за адресою: [INFO]. З довідки за № 210 від 06.10.2017 року виданої Онилівською сільською радою Захарівського району Одеської області вбачається, що [PERSON], [INFO] був дійсно зареєстрований та проживав на території сільської ради с. Жигайлове, Захарівського (Фрунзівського) району Одеської області з 28.08.1980 року по 17.09.85 року (вибув МССР, Новокалешти). З 1987 року до дня смерті 11.07.2012 року проживав не зареєстрована за адресою: [INFO]. 17 липня 2012 року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про його смерть серія 1-ЖД № 307447, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 107. 27 квітня 2017 року [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про її смерть серія 1-ЖД № 500094, виданим Фрунзівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 187. [PERSON] звернулась до Малиновського районного відділу ДМС України в Одеській області з заявою про видачу їй паспорта громадянина України після досягнення 18-ти річного віку. Висновком за результатами проведення процедури встановлення особи від 10.10.2017 року було встановлено, що [PERSON] проживала разом з батьками в селищі Жигайлово Фрунзівського району Одеської області з часу народження, навчалася у в Онилівській ЗОШ № 27 І-ІІ по 11 червня 2013 року, 05.09.2017 року надійшла відповідь на запит проте, що згідно обліків відділу адресно -довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області місце проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстрованим або знятим з реєстраційного обліку не значиться. У оформленні паспорта громадянина України [PERSON] відмовлено, так як вона не є громадянкою України. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України « Про громадянство» у діючий редакції особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України є громадянином України. Відповідно до ст.12 Закону України « Про громадянство» у реакції діючий на момент народження заявниці (17.10.1998 року) дитини батьки якої на момент її народження перебували в громадянстві України, є громадянином України незалежно від того чи народилася вона на території України чи за її межами. Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про громадянство» у редакції яка діяла на момент народження заявника (17.10.1998 року) при різному громадянстві батьків, один з яких на момент народження дитини перебував у громадянстві України, дитина є громадянином України, якщо вона народилася на території України. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» у діючий редакції громадянами України є особи, які проживали на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року і не були громадянами інших держав. Проаналізувавши вищенаведені документи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено та підтверджено достатніми доказами, що батько заявниці [PERSON] на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року проживав на території України без реєстрації, і не був громадянином іншої держави. Згідно з ч.2ст.8\~Конституції України\~звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підстав і Конституції України гарантується. Відповідно до п.5 ч.2 ст.\~293, ч. 2 ст.\~315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений уст. 315 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. На підставі\~викладеного,\~та

Outcome: approved