Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В своїй позовній заяві позивач зазначає, що з 14.06.2012 р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Позивачка разом з сином тривалий час перебували на стаціонарному лікування, за цей час відповідач жодного разу не поцікавився станом дитини. Таке його відношення та постійні сварки змусили позивачку припинити спільне проживання з відповідачем. В подальшому позивач планую розірвати шлюб. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трьох років. Відповідач працездатний, він працює у РФ у компанії ООО «КНГ-Сервіс», має щомісячний дохід і має змогу допомагати матеріально своїй дружині та синові, але добровільно відмовляється це робити. Позивач в судовому засіданні підтримала свій позов та просить суд його задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково і пояснив, що згодний сплачувати аліменти на утримання сина в тому розмірі , що просить позивачка, а аліменти на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку сплачувати він не має можливості через нестачу коштів. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що з 14.06.2012 р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.06.2012 р. ( а.с.6). [INFO] р. у шлюбі народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.10.2013 р. ( а.с.7). Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина віком до трьох років має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років і має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дружини з якою проживає та знаходиться на її утриманні їх малолітній син [PERSON],[INFO], і він не надав суду доказів того, що він не має змоги сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення їхнім сином [PERSON] трирічного віку, то суд вважає , що з відповідача [PERSON] слід стягнути аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17.02.2014 року до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання сина, а у відповідності із ст. 180 СК України таку допомогу він зобов'язаний надавати. У відповідності із ст. 183 СК України, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивача на утримання спільної неповнолітньої дитини : сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved