Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою і просить встановити факт належності їй заповіту, посвідченого 16 червня 2004 року секретарем Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 33, що складений [PERSON] на імя [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що 23 грудня 2016 року померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, площею 0,1385 га, що знаходяться по вул. Ново-Нерубайській, 40 в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області. За життя мати склала на її імя заповіт, посвідчений 16 червня 2004 року секретарем Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області [PERSON] Після смерті матері вона, як спадкоємець за заповітом, звернулася до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 89/02-14 від 22 лютого 2017 року їй було рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення факту належності документу, так як у заповіті прізвище спадкоємця вказано «Лосицька», а у її паспорті «Лосіцька», у звязку з чим вона звернулася до суду з заявою. Заявниця до судового засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій вона вказала, що на задоволенні заяви наполягає і просить справу розглянути без її участі. Заінтересована особа приватний нотаріус Біляївського районного нотаріального округу [PERSON] до судового засідання не зявилася, але направила до суду заяву, в якій вказала, що просить заяву [PERSON] розглянути у її відсутність. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 23 грудня 2016 року померла [PERSON], згідно свідоцтва про смерть (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами: верандою, погрібом, сараєм, літньою кухнею, цистерною для води, вбиральнею, огорожею, та земельну ділянку, площею 0,1385 га, що знаходяться по вул. Ново-Нерубайській, 40 в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 04 липня 2002 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2195, та свідоцтва про право власності на земельну ділянку від 20 червня 2014 року (а.с.5, 6). 16 червня 2004 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла своїй доньці [PERSON] усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, та взагалі усе те, що день смерті буде належати їй за законом, що посвідчений секретарем Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 33 (а.с.9). Але в заповіті секретар Нерубайської сільської ради допустила описку в написанні прізвища спадкоємця. Заявниця звернулася до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 89/02-14 від 22 лютого 2017 року їй було рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення факту належності документу, так як у заповіті прізвище спадкоємця вказано «Лосицька», а у її паспорті «Лосіцька» (а.с.19). Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що дівочим прізвищем заявниці є «Лойченко» (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Той факт, що прізвище заявниці «Лосіцька», підтверджується копією трудової книжки, виданої 07 серпня 1974 року на імя [PERSON], [INFO], яка змінила прізвище на «Лосицьку» у звязку з укладенням шлюбу, про що інспектором по кадрам зроблено відповідний запис, копією паспорта на імя [PERSON], [INFO], копією закордонного паспорта на імя [PERSON], [INFO], копією пенсійного посвідчення на імя [PERSON], [INFO] (а.с.13, 17, 14, 15). Згідно статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як розяснено в п.12 абз. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення актів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.95 на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у звязку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в звязку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Встановлення факту належності заповіту заявниці необхідно для оформлення права на спадщину після смерті матері [PERSON] З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки у судовому засіданні було встановлено, що в заповіті невірно вказано прізвище заявниці «Лосицька», яке не збігається з її прізвищем у паспорті, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved