Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить встановити, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття доньки, тобто до [INFO]; стягнути зі [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дочкою трьох років, тобто до [INFO], мотивуючи свої вимоги наступним. З відповідачем вони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з грудня 2010 року по жовтень 2013 року, проживали однією сім'єю та разом вели спільне господарство [ADDRESS]. Від спільного проживання у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. При реєстрації дитини, вона записала доньці прізвище «[PERSON]», ім'я «[PERSON]» та по батькові «[PERSON]», оскільки відповідач заяву про реєстрацію дитини не подавав. Після народження дитини вони проживали однією сім'єю, відповідач визнавав [PERSON] своєю донькою. Через деякий час стосунки між ними погіршились, внаслідок чого вони тепер проживають окремо. Оскільки дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач коштів на її утримання не надає, вона звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіславши заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони проживали разом та вели спільне господарство з грудня 2010 року по листопад 2013 року (а.с.10). Від спільного життя у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] (а.с.7). Дані про батька дитини до свідоцтва про народження внесені на підставі ст.135 Сімейного кодексу України. Згідно з довідкою секретаря будинку, [PERSON] проживає [ADDRESS] разом з донькою [PERSON], яка знаходиться на її утриманні (а.с.9). Згідно з ч.1 ст.128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття і, на підставі викладеного, відповідач зобов'язаний виплачувати позивачу аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи обставини, визначенні ст.182 Сімейного кодексу України, те, що відповідач не заперечує своє батьківство та не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини до її повноліття, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у цій частині. Водночас, у задоволенні вимог щодо стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку необхідно відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки, право на отримання аліментів від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років має саме дружина, а сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, їх шлюб зареєстровано не було, вимога позивача щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, є безпідставною та такою, що не ґрунтується на законі. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial