Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , відповідно до якого прохала суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем 08 грудня 2018 року у Кременчуцькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, актовий запис №1470. Місце проживання дитини залишити з нею. Стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому в Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 08 грудня 2018 року за актовим записом № 1470. Від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. З жовтня місяця вони не підтримують з відповідачем шлюбних відносин, так як втратили один до одного почуття любові та поваги. Відповідач постійно вчиняє сварки, ображає її нецензурною лайкою та здійснює інші правопорушення відносно неї та їх дитини, в зв`язку з чим вона вимушена неодноразово звертатися в органи поліції з заявою про вчинення противоправної поведінки [PERSON] відносно неї та дитини, яка містить ознаки злочину. При даних обставинах вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в з зв`язку з чим вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити. Прізвище після розірвання шлюбу залишити « [PERSON] », судовий збір та витрати на правову допомогу стягнути з відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву згідно якої, справу прохає розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи заяви сторін, суд вирішив на підставі ст. 247 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за відсутності сторін та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 08 грудня 2018 року у Кременчуцькому міському відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області , актовий запис №1470, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 08 грудня 2018 року. Під час шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16 травня 2019 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №616. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припиненні з жовтня 2019 року, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, враховуючи клопотання позивача, суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною 2 ст. 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків дитини, тому враховуючи згоду відповідача, суд вважає за можливе місце проживання дитини визначити з матір`ю. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно квитанції №1677-19-029/С від 19 лютого 2020 року позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом сплачено судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. та відповідно до квитанції №788, що видана адвокатом Щербань О.М., позивачкою сплачено 700 грн. за надання їй професійної правничої допомоги. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, а також те, що позов підлягає задоволенню, то із відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1 540 грн. 80 коп. понесених останньою судових витрат.

Outcome: approved