Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи їх тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини між позивачкою та відповідачем припинені остаточно. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO]. Родина розпалася остаточно, на примирення позивачка не згодна. На підставі наведеного, позивачка просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28.02.2009 року Відділом реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим (актовий запис №166). У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, додатково пояснивши що немає сенсу у наданні судом їхньому подружжю строку на примирення, оскільки вони проживають окремо вже з серпня 2013 року, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28.02.2009 року Відділом реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим (актовий запис №166), не наполягала на стягненні з відповідача на її користь сплаченого судового збору, зазначила що спору про розділ майна не має, а також про місце проживання дитини між ними не має. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимог про розірвання шлюбу; підтвердив той факт, що із позивачкою вони, дійсно, з серпня 2013 року проживають окремо; зазначив, що спору про розділ майна не має, а також про місце проживання дитини між подружжям не має. Суд, відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України, прийняв визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Заслухавши пояснення позивачки, визнання позову відповідачем, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку про задоволення вимог позивача. Судом встановлено, що позивач з відповідачем знаходяться у шлюбі з 28.02.2009 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим (актовий запис №166). Як зазначили сторони у судовому засіданні, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з серпня 2013 року у зв'язку з тим, що вони втратили відчуття любові та взаєморозуміння один до одного. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, дійсні причини і мотиви позову про розірвання шлюбу, а саме: неможливість подальшого сумісного життя, відсутність відчуття любові і взаєморозуміння між сторонами, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить їхнім інтересам, які мають істотне значення, враховуючи визнання відповідачкою позову, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] На час ухвалення судового рішення спір між сторонами про розділ сумісно набутого під час шлюбу майна, місце проживання дитини відсутні. З оглядом на наведене, шлюб між позивачкою та відповідачем, зареєстрований 28.02.2009 року Відділом реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим (актовий запис №166) підлягає розірванню. Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суду, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Суд не вирішує питання щодо повернення позивачці судових витрат, оскільки позивачка на цьому не наполягала. У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду після набрання ним законної сили - надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб - у порядку, передбаченому діючим законодавством. На підставі статей 7, 104-105, 110-112, частини 2 статті 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved