Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона є наймачем кімнати № 56 в гуртожитку, розташованому за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, буд. 16. У вказаній кімнаті також зареєстровані: [PERSON], [PERSON], доньки позивачки, та [PERSON], колишній чоловік позивачки. З 01.12.2005 року відповідач фактично не мешкає у вказаному житловому приміщенні, не приймає участі у сплаті комунальних послуг. Він добровільно виселився з житла, забрав всі свої речі, ніяких перешкод у користуванні житловим приміщенням позивачка весь цей час не чинила. Наявність реєстрації відповідача у вказаній квартирі порушує права та інтереси позивача. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та підтвердила доводи, викладені у позовній заяві. Просила суд позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.ст. 6, 127 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Гуртожитки можуть використовуватись для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 03.06.1986 року № 208 затверджено «Примірне Положення про гуртожитки», яким, відповідно до ст. 131 ЖК України, визначається порядок користування гуртожитком, зокрема, можливість збереження права користування жилою площею у гуртожитку при тимчасовій відсутності деяких категорій громадян (п. 13 Примірного Положення). Відповідно до ч. 8 ст. 8 ЦПК України та з урахуванням подібності за змістом правовідносин щодо користування жилою площею в гуртожитках з правовідносинами, що регулюються загальними правилами ст.ст. 71, 72 ЖК України щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутньою особою права на жиле приміщення застосовується в разі тимчасової відсутності й у гуртожитку особи, яка на законних підставах вселилась у таке житло (за відсутності підстав для виселення). Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 р. № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Суд може продовжити пропущений строк у разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо). Як встановлено судом, житловий будинок № 16 по вул. Маяковського в м. Сєвєродонецьку є гуртожитком малосімейного типу. На підставі рішення правління його власника ВАТ «Сєвєродонецький Хімремонт», [PERSON] видано ордер № 52/56 від 07.02.2006 р. на право зайняття з родиною із 2 осіб у зазначеному гуртожитку кімнати № 56. Членами сімї в ордері вказана донька позивачки [PERSON] У визначеному законом порядку, крім зазначених осіб, у вказаному жилому приміщенні був зареєстрований і чоловік позивачки, [PERSON] відповідач по справі. Згідно з довідкою ВАТ «Сєвєродонецький хімремонт» [PERSON] не проживає за адресою [INFO], к. 56 з 01.12.2005 року. Це підтверджено також актом КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 22.01.2014 року. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції 19.08.2004 р. Ніяких доказів про відсутність відповідача з поважних причин суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] понад шість місяців без поважних причин не мешкає у кімнаті 56 будинку 16 по вул. Маяковського м. Сєвєродонецька, у звязку з чим він повинен бути визнаним таким, що втратив право користування даною житловою площею. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved