Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона народилась 28.11.1979 року в [PERSON] м. Тбілісі. Має маму [PERSON], батька [PERSON]. У 1980 році вона з мамою переїхала до м. Одеси, після чого батька більше не бачила. Маму вона майже не памятає, вона померла коли їй було 5 років. З 1980 року і по теперішній час постійно, без виїзду, проживає на території України без реєстрації за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, провулок Первомайський 1-й, буд. 14. Для отримання паспорту громадянина України, вона подала заяву до [PERSON] районного відділу в м. Одесі, де було вирішено провести процедуру встановлення особи, після якої було встановлено особу [PERSON] та прийняте рішення в оформленні паспорта відмовити, у звязку з тим, що відомості щодо належності до громадянства будь-якої країни відсутні. Без встановлення даного факту в судовому порядку вона позбавлена можливості отримати громадянство України. Просить суд встановити факт постійного проживання на території України [PERSON] [INFO], станом на 13.11.1991 року. Представникзаявника [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву (вхід. 10199 від 09.03.2017 року) з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особа Головного управління державної міграційної служби в Одеській області в особі [PERSON] районного відділу Головного управління державної міграційної служби Одеської області в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народилася 28.11.1979 року в м. Тбілісі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ХІ-ТИ № 260252 (а.с. 9-10). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії І-ЖД № 368276 [PERSON] народила доньку [PERSON] 06.10.2006 року (а.с.8). Згідно з актами встановлення особи від 01.06.2016 року особу гр. [PERSON], [INFO] було встановлено [PERSON], [PERSON], [PERSON] (5-7). За результатами проведення процедури встановлення особи гр. [PERSON] затвердженого начальником Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 24.06.2016 року [PERSON] було прийнято рішення про відмову у оформленні паспорту громадянина України [PERSON] (а.с. 11-13) Як вбачається з довідки № 72/25058 від 10.06.2014 року, виданої [PERSON], [INFO] в тому, що згідно інформації Агентства розвитку державних сервісов Міністерства юстиції [PERSON], вона не є громадянкою [PERSON] (а.с. 14). [PERSON] районного відділу Головного управління ДМС в Одеській області ДМС України від 25.06.2016 року №7 зазначено, що при перевірці заяви [PERSON] не встановлено відомостей щодо реєстрації її місця проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, тобто неможливо визначити належність [PERSON] до громадянства України (а.с.15). Як вбачається з довідки № 17049400645761777429 Головного управління національної поліції в Одеській області гр. [PERSON], [INFO], була неодноразово засуджена, останній раз 02.09.1998 року Ленінським районним судом м. Одеси за ст. 229-1 ч.2, 44 КК України (в ред. 1960 року), звільнена 16.09.1998 року за постановою Іллічівського районного суду м. Одеси. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство» передбачено, що особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама постійно проживала на інших територіях, що входили на час її постійного проживання до складу [INFO], Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подав заяву про набуття громадянства України, реєструється громадянином України. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Проживання на території України на законних підставах згідно зі ст.1 Закону України «Про громадянство» - це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Згідно п. 5 ч. 2ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно дост. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений уст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для отримання паспорту громадянина України. Судом встановлено, що заявник не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України, так як не має документів підтверджуючих його реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року. Факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується поясненнями заявника, а також свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були допитані в судовому засіданні, та підтвердили, що [PERSON] переїхала до м. Одеси у 1980 році разом з мамою та постійно проживала на території України до теперішнього часу. Заявницею надано до суду фотокартку на якій зображено саму заявницю у 1989 р. у віці 10 років під час перебування у Одеському цирку в м. Одеса. Таким чином, факт постійного безперервного проживання заявниці на території України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Тому суд вважає, що заява обґрунтована та є всі підстави для її задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved