Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.01.2016 у справі №2/389/1137/15, та щомісячно до 5 числа стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. з індексацією відповідно до закону до повноліття доньки [PERSON], тобто до 16.05.2031. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що за рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.01.2016 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття доньки, тобто до 16.05.2031. Відповідно до заяви відповідача від 16.03.2017, що подана ним до начальника Знамянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, відповідач щомісяця сплачує на утримання доньки аліменти в розмірі 1000 грн. Відповідач з 20.04.2016 є фізичною особою-підприємцем та має чималі доходи, про що свідчить успішна діяльність його магазину по вул.Калинова,118-я в м.Знамянка Кіровоградської області, придбання ним нового автомобілю та його відпочинок за кордоном. При цьому, їх донька має слабке здоровя та часто хворіє, потребує лікування та якісного харчування. Також, донька відвідує дитячий садок, на оплату якого також потрібні кошти. Її заробіток єдиний дохід в їх родині. З огляду на зазначене, вона вважає, що розмір аліментів, що сплачується відповідачем на утримання доньки, повинен бути більшим ніж одна тисяча гривень. Оскільки відповідач має несистематичний та мінливий дохід, фактично сплачує аліменти не в частці від свого доходу, а в твердій грошовій сумі, вважає доцільним у подальшому стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. з індексацією відповідно до закону. Даний розмір аліментів становить майже два прожиткових мінімуми для дитини віком до шести років у 2018 році, тому буде оптимально достатнім для гармонійного розвитку доньки, з урахуванням її віку та стану здоровя, а також обєктивним стосовно доходу відповідача. Оскільки в добровільному порядку відповідач не бажає збільшувати розмір аліментів, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Вказали, що відповідач без згоди позивачки подав заяву державному виконавцю та щомісяця сплачує на утримання доньки аліменти в розмірі 1000 грн. Позивачку дана сума не влаштовує, тому вона наполягала на стягненні аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, надавши відзив на позовну заяву, в якому вказав, що він сумлінно виконує рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.01.2016 та сплачує аліменти в розмірі, що перевищує визначений законом мінімальний розмір аліментів, а саме перевищує 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім аліментних зобовязань, він бажає особисто допомагати своїй дитині та регулярно робить це, купуючи їй речі, він віддає їх [PERSON] Підприємницькою діяльністю він займається з квітня 2016 року і в умовах великої конкуренції в обраному ним виді діяльності дохід, який він отримує від здійснення роздрібної торгівлі, є невисоким. Загальна сума його річного доходу за 2016 рік становить 48341 грн. 45 коп. За його приблизними підрахунками, у 2017 році його дохід значно не зріс. Крім того, з вказаної суми ще слід відрахувати витрати на щомісячну орендну плату за приміщення, яке він орендує для здійснення підприємницької діяльності, яка становить 2550 грн. щомісяця; сплату аліментів на утримання дитини в розмірі 1000 грн.; плату за комунальні послуги за квартиру, в якій він проживає. Крім того, йому також необхідно купувати продукти харчування, одяг, взуття, тощо. Тож, його матеріальне становище не змінилося. Для здійснення підприємницької діяльності ним, за позичені на вісім років кошти, придбано легковий автомобіль. Повернути кошти він розраховує за допомогою своєї матері [PERSON], яка тривалий час працює в Італії, та обіцяла йому допомогти в сплаті боргу за цією позикою. Додані до позовної заяви докази свідчать про те, що їх донька хронічних захворювань та особливих потреб не має, відвідує дитячий садок та додаткових витрат на утримання не потребує. Таким чином, поданою позовною заявою та доданими до неї доказами [PERSON] не довела підстав для зміни розміру вже стягнутих з нього рішенням суду аліментів та не обґрунтувала необхідність їх стягнення саме в розмірі 3000 грн. щомісяця. Разом з тим, відповідач у судовому засіданні не заперечував проти зміни способу стягнення аліментів, а саме не заперечував проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., замість стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Заслухавши пояснення сторін та представника позивача, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно з рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.01.2016 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнені аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття доньки, тобто до 16.05.2031 (а.с.38-39). Із заяви [PERSON], що подана ним начальнику Знамянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, від 16.03.2017 встановлено, що за власним бажанням він зобовязався сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1000 грн. щомісяця (а.с.4). Виписка з історії розвитку від 15.11.2017 та довідка від 15.11.2017 №277 свідчать про те, що [PERSON] хронічних захворювань та особливих потреб не має (а.с.7, 8). Згідно з довідкою від 15.11.2017 №22, [PERSON] відвідує дошкільний навчальний заклад №7 «Козачок» і плата за харчування дитини в закладі складає 12 грн. 60 коп. щоденно (а.с.9). З довідки про доходи від 15.11.2017 вбачається, що загальна сума доходу [PERSON], яка працює інженером ІІ категорії в регіональній філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», за період з серпня 2017 року по жовтень 2017 року становить 26184 грн. 12 коп. (а.с.10). [PERSON] з 20.04.2016 зареєстрований як фізична особа-підприємець, запис про проведення державної реєстрації №24430000000005690, про що свідчать відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.5-6). Податкова декларація про майновий стан і доходи свідчить про те, що загальна сума річного доходу [PERSON] за 2016 рік склала 48341 грн. 45 коп. (а.с.40-41). З договорів оренди нежитлового приміщення від 01.05.2016 та 01.05.2017, а також відповідних рахунків вбачається, що [PERSON] орендує нежитлове приміщення по вул.Калініна,118-я у м.Знамянка Кіровоградської області для здійснення підприємницької діяльності згідно з виданою ліцензією та щомісяця сплачує орендну плату в розмірі 2550 грн. (а.с.42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50). З договорів позики (безвідсоткової) від 21.05.2017 та 03.06.2017 встановлено, що [PERSON] отримав безвідсоткові позики в розмірі 3000 доларів до 22.05.2022 та 2000 доларів до 04.06.2025 (а.с.53, 54). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття і, на підставі викладеного, відповідач зобов'язаний виплачувати позивачу аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 чт.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У правовій позиції, що викладена Верховним Судом України 05.02.2014 у цивільній справи №143цс13, вказано, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тож, аналізуючи та оцінюючи в сукупності всі докази у справі, враховуючи визначенні ст.182 Сімейного кодексу України обставини та те, що позивачкою не обґрунтовано та не доведено підстав для зміни способу та розміру вже стягнутих з відповідача за рішенням суду аліментів, також не обґрунтовано необхідність їх стягнення саме в розмірі 3000 грн. щомісяця, а також те, що у відповідача відсутня можливість сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, який є непомірним для нього, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог. За змістом ст.141 ЦПК України, судовий збір слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного, ст.ст.180, 181, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed