Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку № 42 по вул. Південна в с. Волохів Яр, Чугуївського району Харківської області, укладений 20.09.2017 між нею та [PERSON], та визнати за нею право власності на вказаний будинок. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що у вересні 2017р. вона домовилась з [PERSON] про купівлю будинку за адресою: с. Волохів Яр Чугуївського району Харківської області, вул. Південна, № 42. Згідно з довідкою Волохово-Ярської сільської ради Чугуївського району Харківської області, головою господарства зазначеного будинку значиться [PERSON] - мати відповідача по справі, яка померла 28.03.2012р. Однак, згідно з реєстраційними матеріалами КП «Чугуївське МБТІ», на житловий будинок № 42 по вул. Південна, с. Волохів Яр, Чугуївського району Харківської області право власності не зареєстроване. Домовившись з відповідачем про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу, розраховуючи на те, що відповідач оформить всі необхідні документи, позивач була переконана, що між сторонами буде укладений договір купівлі-продажу на раніше визначених умовах, та сплатила повну вартість будинку в сумі 10 000,00 грн., що підтверджується розпискою від 20.09.2017р. Також, відповідач прийняв на себе зобов'язання нотаріально посвідчити укладений між ними договір купівлі-продажу, але в подальшому від нотаріального посвідчення договору відмовився, посилаючись на брак часу, грошей та відсутність всіх необхідних документів для оформлення угоди у нотаріуса. [PERSON] вважає, що зазначеними діями відповідач порушує її права, оскільки між сторонами досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, повністю виконано обов'язок з передачі майна, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до Волохово-Ярської сільської ради Чугуївського району, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Волохів Яр Чугуївського району Харківської області, вул. Південна, № 42, в порядку спадкування за заповітом після смерті 28 березня 2012 року матері [PERSON], посилаючись на те, що він є єдиним спадкоємцем після смерті матері і оформив спадщину на земельну ділянку, а оформити спадщину на житловий будинок не може у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, оскільки будинок зареєстрований лише у погосподарській книзі сільської ради, а тому не може оформити нотаріально договір купівлі-продажу будинку, укладений між ним та [PERSON] Сторони у судове засідання не зявилися, від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі та просить розглядати справу за його відсутності. Представник Волохово-Ярської сільської ради у судове засідання не зявився, сільський голова надав заяву про розгляд справи без участі представника, заперечень проти позову не надав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази, судом встановлено, що 28.03.2012р. [PERSON] померла, про що видане свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 349030 від 28.03.2012 (а.с. 11). За життя померла склала заповіт, що посвідчений 22.09.2010р. секретарем Волохово-Ярської сільської ради Чугуївського району Харківської області [PERSON] та зареєстрований у реєстрі 18.10.2010 за № 100, згідно якого усе своє майно заповіла сину - [PERSON], (а.с. 27-28). Відповідно до ст. 1277 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За інформацією, наданою Чугуївською державною нотаріальною конторою за № 1053/01-16 від 27.03.2018р., в термін, передбачений законом (6 місяців), після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотконтори звернувся син померлої [PERSON]; заведена спадкова справа № 369/2012 та видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченим Волохово-Ярською сільською радою Чугуївського району Харківської області 22.09.2010р. за № 100, на приватизовану земельну ділянку площею 7,8073 га, що знаходиться на території Волохово-Ярської сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 25-26). Відповідно до довідки № 05-07/326, виданої виконавчим комітетом Волохово-Ярської сільської ради Чугуївського району Харківської області 03.04.2018р., за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Волохів Яр, вул. Південна, буд. 42 була зареєстрована та постійно проживала [PERSON] на підставі того, що цей будинок належав їй на праві власності, про що свідчить запис № 249 у погосподарській книзі № 03 за 2011-2015 роки Волохово-Ярської сільської ради Чугуївського району (а.с. 17). Згідно з довідкою КП «Чугуївське МБТІ» за № 159 від 09.02.2018р. та технічним паспортом, право власності на житловий будинок № 42 по вул. Південній у с. Волохів Яр Чугуївського району Харківської області не зареєстроване (а.с. 6-9). Таким чином, відповідач є єдиним спадкоємцем після смерті матері [PERSON] за заповітом, який оформив спадщину на приватизовану земельну ділянку, але оформити право на спадщину на житловий будинок не може у звязку з відсутністю державної реєстрації будинку, оскільки той зареєстрований лише у погосподарській книзі сільської ради. 20.09.2017р. [PERSON] склав розписку, відповідно до якої він отримав у [PERSON] кошти у розмірі 10\~000,00 грн. за будинок за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Волохів Яр, вул. Південна, буд. 42, який він продає, та зобовязався після отримання спадщини, що залишилась після смерті його матері [PERSON], переоформити вказаний будинок за договором купівлі-продажу на [PERSON] ( а.с. 10). Відповідно до\~ст. 41 Конституції України,\~право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 328 ЦК України також визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Законною підставою набуття права власності є договір купівлі-продажу. Згідно зі\~ст. 638 ЦК України,\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі вчиняються правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Відповідно до\~ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі\~ст. 657 ЦК України,\~договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України,\~договір є обов'язковим для виконання його сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Таким чином, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, що підтверджується розпискою про отримання коштів за будинок. Між сторонами були обумовлені всі потрібні для даної угоди умови договору, які позивач виконала повністю. Відповідно до ч. 2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, і відбулось повне виконання договору, але одна із сторін ухилилась від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Частиною 3 статті 640 ЦК України визначено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Положення\~ст. 334 ЦК України\~передбачають, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об'єктивно сторони договору купівлі-продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, але позивач і відповідач як сторони правочину домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору. Отже, сторони у справі домовилися щодо усіх істотних умов договору, відбулося повне виконання договору, що підтверджено письмовими доказами. Проте одна із сторін, а саме відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення через відсутність правовстановлюючого документа на будинок, що є предметом договору купівлі-продажу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову [PERSON] не суперечить закону, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом.\~\~\~ Враховуючи визнання позову відповідачем у справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про можливість визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку від 20.09.2017 року між сторонами. За приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» - відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав. Згідно Наказу Міністерства юстиції України № 914/5 від 26.05.2009 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів» - рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи, що [PERSON] позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері шляхом звернення до нотаріальної контори через те, що належно посвідчений правовстановлюючий документ на будинок відсутній, відповідно і зареєструвати договір купівлі-продажу будинку у нотаріуса неможливо через відсутність цього документу, тому суд вважає, що вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи і тому підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved