Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07.07.2012 року, від якого мають дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем розірвано 08.12.2014 року. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, але не зареєстрована за місцем проживання, оскільки для цього потрібна згода батька, відповідач відмовляється зареєструвати доньку будь-де. Він тривалий час не приймає жодної участі у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки, не цікавиться станом її здоров'я, духовним та фізичним розвитком, не відвідує дитсадок, фактично добровільно покинув доньку і протягом більше двох років без поважної причини ухиляється від здійснення своїх батьківських прав та обов'язків. Просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1000 гривень щомісяця на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення донькою повноліття. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] (довіреність від 19.08.2016р.) - позовну заву підтримала та пояснила, що дитина - [PERSON], [INFO], проживє в [ADDRESS], по місцю реєстрації її матері, діда та баби. Дитину не можуть зареєструвати за цією адресою без згоди батька, відповідач не з'являється, не спілкується, ніяких грошових коштів на утримання дитини не надає, не цікавиться здоров'ям та життям дитини. Просила позов задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Третя особа - Сектор опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Приазовської районної державної адміністрації, в судове засідання представника не направило, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Представники третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради - Вареник Я.Є. (довіреність № 01-0003/40 від 03.01.2017р.) - не заперечувала проти задоволення позову. Крім того пояснила, що під час проведення спеціалістами служби обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], було встановлено, що за даною адресою проживають батьки [PERSON] Матір [PERSON] пояснила, що її син [PERSON] за даною адресою не проживає, а проживає в місті Запоріжжі, де вона на своє ім'я придбала впорядковану трикімнатну квартиру, в якій і проживає її син з новою родиною: дружиною, двома сумісними доньками та сином дружини, який називає [PERSON] батьком. Також [PERSON] зазначила, що вона знає про те, що в суді розглядається справа про позбавлення її сина батьківських прав, але [PERSON], вона та вся їх родина не проти цього, бо з моменту розлучення колишня невістка розірвала всі зв'язки з їх родиною, її син дуже болісно це переніс, і тільки шлюб з жінкою, у якої був син віком втраченої в результаті розірвання шлюбу доньки повернув [PERSON] до нормального життя. Крім того, в телефонному режимі [PERSON] повідомив начальнику служби у справах дітей, що вислав свою письмову згоду з позовними вимогами [PERSON] на адресу Бердянського міськрайонного суду, оскільки має нову повноцінну родину. Надала акт обстеження умов проживання та висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що знає позивачку, вони є родичами по діду, проживають неподалік один від одного. Не бачила, щоб відповідач відвідував доньку [PERSON], дитина жодного разу не згадувала про батька. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що знає позивачку, вони сусіди, відповідача не знає. Дитина - Поліна знаходиться у бабусі в смт. Приазовське, відвідує дитячий садок, мама дитини приїжджає туди, батька дитини жодного разу не бачила, від дитини також за батька нічого не чула. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, третьої особи, свідків, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 07.07.2012 р. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08.12.2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 15.01.2013. (а.с.8). Згідно довідки Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області №6010 від 17.11.2016р., [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та має склад сім'ї: дід - [PERSON], баба - [PERSON] (а.с.10). Згідно довідок Приазовського комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) загального типу №2 «Червона шапочка» №31 від 14.11.2016р., №07 від 02.02.2017р. батько дитини - [PERSON] - [PERSON] зв'язок з дитячим садком не підтримує, даних про участь батька у житті та вихованні дитини дитячий садок не має. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно висновку органу опіки та піклування при Приазовській райдержадміністрації №01-34/262 від 04.05.2017р., орган опіки та піклування Приазовської райдержадміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], оскільки він ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню доньки протягом тривалого часу. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради надав суду висновок № 01-4074/47 від 05.07.2017р. про доцільність в інтересах малолітньої дитини позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки він свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не піклується про її виховання, матеріально не утримує, не турбується про всебічний розвиток, здоров'я, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, фактично батько існує лише за документами. Зазначені висновки повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи, в тому числі підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно принципу 6 Декларації про права дитини від 20.11.1959 року, яка проголошена Генеральною Асамблеєю ООН, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна зростати, окрім іншого, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1 та ч.2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, позбавлення відповідача батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування батьком своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення дитині спокійного життя та гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України для позбавлення його батьківських прав. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню в інтересах малолітньої дитини. При цьому застосовуючи такий крайній захід, як позбавлення батьківських прав, суд також враховує, що у разі зміни обставин, що стали підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, він має право бути поновленим у батьківських правах відносно своєї доньки відповідно до положень ст.169 СК України. Згідно ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені нею витрати на сплату судового збору за подачу позову в частині позбавлення батьківських прав у розмірі 640,00 грн. (квитанція від 02.02.2017р. - а.с.1). Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягуються з відповідача в дохід держави, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги щодо стягнення аліментів у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved