Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 07 березня 2015 року. Сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей, внаслідок чого шлюбні відносини припинені з липня 2020 року, з цього часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про підтримання та визнання позовних вимог, в яких просили розглядати справу за їх відсутності. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 07 березня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції в Харківській області в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 47, на підтвердження чого надане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині [PERSON] . Згідно наданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який, як зазначено у позові, проживає з позивачем (а.с. 7). Як вбачається зі змісту позову, сімейне життя не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей, внаслідок чого шлюбні відносини припинені з липня 2020 року, з цього часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач, яка після реєстрації шлюбу отримала прізвище свого чоловіка, виявила бажання не відновлювати своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи те, що в даному випадку позов задоволено повністю, судовий збір у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути зі сторони відповідача на користь. Таким чином, оскільки позов задоволений повністю, сплачений позивачем судовий збір при пред`явлені позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі.

Outcome: approved