Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є потерпілою у кримінальному провадженні по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про які внесені до ЄДРДР за № 12017241120000036 від 15.07.2017. Вироком Волочиського районного суду [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн. На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII останню звільнено від відбування покарання. 28 грудня 2017 року вирок набрав законної сили. За вироком суду, [PERSON] умисно заволоділа грошовими коштами потерпілої [PERSON] шляхом зловживання довірою останньої на суму 12735 грн. Допитана в ході судового слідства [PERSON] свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України визнала повністю та під час досудового слідства повернула частину завданих збитків потерпілій, а саме 3000 грн. Інша сума шкоди 9735 грн. залишились не відшкодованою. У звязку з наведеним, позивач просила суд стягнути з [PERSON] вказані кошти. Відповідач відзив не направила. Жодних заяв чи клопотань від неї до суду не надходило. Ухвалу від 16.02.2018 про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі отримала особисто 20.02.2018. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 27 листопада 2017 року вироком Волочиського районного суду Хмельницької області [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст.\~190 КК України, та призначено їй покарання: за ч. 1 ст. 190 КК України штраф у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680\~гривень; за ч. 2 ст. 190 КК України штраф у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190\~гривень. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим [PERSON] остаточно призначено покарання у виді штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190\~гривень. На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII звільнено [PERSON] від відбування покарання. Вирок набрав законної сили 28.12.2017 (а.с. 7-9). Вказаним вироком встановлено, що [PERSON], відповідно до наказу голови правління ПАТ «Хмельницькгаз» № 11-п від 23 січня 2017 року перебуваючи на посаді контролера відділу інспектування Волочиського відділення ПАТ «Хмельницькгаз», у посадові обовязки якого входить облік споживання природного газу та його оплати абонентами, ведення рахунків абонентів, які зареєстровані в компютерній програмі обліку природного газу для населення управління, повідомляти про місячну плату, норму спожитого газу, розмір пільгової знижки по оплаті, суму заборгованості із врученням попередження, відображення в акті перевірки встановленого зразка результатів перевірки, ведення постійного контролю за своєчасними розрахунками споживачів за надані управлінням послуги із газопостачання, надавати старшому майстру перелік абонентів-боржників на припинення газопостачання та майстру по обліку переліків фактичних показників лічильників газу, дотримуватися виробничої та трудової дисципліни, володіючи інформацією про споживачів природного газу, зокрема тих, які користуються житловою субсидією з газопостачання, умисно заволоділа грошовими коштами потерпілої [PERSON] шляхом зловживання довірою останньої за наступних обставин. Так, наприкінці січня 2017 року, близько 12 год. 00 хв., перебуваючи під час виконання своїх посадових обовязків в будинку потерпілої [PERSON] за адресою: с.\~Вільшани Волочиського району Хмельницької області, вул. Дачна, 2, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на заволодіння грошовими коштами останньої, достовірно знаючи про те, що потерпіла користується житловою субсидією з газопостачання, яка покриє частину наявної у неї заборгованості за використаний природний газ, повідомила [PERSON] про наявний у неї борг у розмірі 5985 грн. та те, що його потрібно погасити протягом 10 днів, так як у випадку непогашення боргу їй припинять газопостачання. Після чого [PERSON], увійшовши в довіру до потерпілої, маючи єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами [PERSON] у розмірі 5985 грн., запропонувала їй свою допомогу по частковому погашенню наявного боргу та збереженню газопостачання, при цьому повідомила, що грошові кошти частинами необхідно передавати їй - [PERSON] та вона, дізнавшись у колег, як краще погасити заборгованість частинами, сама буде здійснювати оплату за спожитий [PERSON] природний газ таким чином, щоб з часом повністю погасити наявний борг та уникнути припинення газопостачання. На вказану пропозицію [PERSON] погодилась та приблизно через два дні, зібравши частину грошових коштів у розмірі 3000 грн., зателефонувала до [PERSON] та домовилась про зустріч у м. Волочиську. Цього ж дня, близько 16 год. 00 хв., на стоянці неподалік від автовокзалу по вул. Незалежності, 30 в м. Волочиську [PERSON] передала [PERSON] зазначену суму коштів, а також розрахункову книжку за надані послуги газопостачання та всі попередні квитанції про сплату послуг за спожитий природний газ, після чого ввечері цього ж дня [PERSON] зателефонувала потерпілій та повідомила, що грошові кошти сплатила та завірила останню, що їй немає про що хвилюватися, при цьому отримані грошові кошти залишила собі та в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд. Після цього, приблизно через 3 дні, [PERSON] знову зателефонувала до [PERSON] та під час телефонної розмови повідомила, що необхідно терміново оплатити частину боргу, на що остання погодилась та, зібравши грошові кошти у розмірі 2000 грн., у цей же день, близько 18\~год. 00 хв., у м. Волочиську, неподалік від магазину з продажу автозапчастин, розташованого по вул. Незалежності, 104, передала зазначену суму [PERSON] Під час отримання грошових коштів [PERSON] повідомила, що у найкоротший термін потрібно погасити залишок боргу в сумі 985 грн., у звязку з чим приблизно через 5 днів, близько 17 год. 30 хв. вони знову зустрілися у м. Волочиську неподалік ресторану «Золотий колос» по вул. Незалежності, 27, та потерпіла передала [PERSON] грошові кошти у розмірі 985 грн., які остання залишила собі та в подальшому розпорядилась ними на власний розсуд. Таким чином, протягом кінця січня - середини лютого 2017 року [PERSON] умисно, шляхом зловживання довірою, заволоділа грошовими коштами потерпілої [PERSON] на загальну суму 5985 грн. Крім того, приблизно наприкінці лютого - на початку березня 2017 року [PERSON], перебуваючи на посаді контролера відділу інспектування Волочиського відділення ПАТ «Хмельницькгаз», діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на заволодіння грошовими коштами, достовірно знаючи про те, що потерпіла [PERSON] користується житловою субсидією з газопостачання, яка покриє частину заборгованості за використаний природний газ, попередньо увійшовши в довіру до потерпілої [PERSON], повідомила останній під час телефонної розмови про наявний у неї борг у розмірі 3200 грн. та те, що його потрібно терміново погасити, при цьому запропонувала їй свою допомогу по частковому погашенню наявного боргу та збереженню газопостачання. На вказану пропозицію потерпіла погодилась та через день, близько 17 год. 30 хв. зустрілася з [PERSON] поблизу магазину «Ютіс» по вул. Незалежності, 102 в м.\~Волочиську Хмельницької області, де передала їй частину грошових коштів у розмірі 2000\~грн., які в подальшому [PERSON] залишила собі, при цьому завіривши потерпілу, що вказані кошти підуть на оплату заборгованості за використаний природний газ. Приблизно через день після цього [PERSON], зібравши іншу частину грошових коштів у розмірі 1200 грн., близько 17 год. 30 хв. знову зустрілася з [PERSON] біля ресторану «Золотий колос» в м. Волочиську по вул. Незалежності, 27, де передала їй вказані грошові кошти, які [PERSON] залишила собі та в подальшому розпорядилась ними на власний розсуд. Таким чином, [PERSON] умисно, шляхом зловживання довірою, протягом кінця лютого - початку березня 2017 року повторно заволоділа грошовими коштами потерпілої [PERSON] на загальну суму 3200 грн. Крім того, в середині березня 2017 року [PERSON], перебуваючи на посаді контролера відділу інспектування Волочиського відділення ПАТ «Хмельницькгаз», діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на заволодіння грошовими коштами, достовірно знаючи про те, що потерпіла [PERSON] користується житловою субсидією з газопостачання, яка покриє частину заборгованості за використаний природний газ, попередньо увійшовши в довіру до потерпілої [PERSON], повідомила останній під час телефонної розмови про наявний у неї борг у розмірі 1600 грн. та те, що його потрібно терміново погасити, при цьому запропонувала їй свою допомогу по погашенню наявного боргу та збереженню газопостачання. На вказану пропозицію потерпіла погодилась та цього ж дня близько 12 год. 30 хв. зустрілася з [PERSON] поблизу ресторану «Золотий колос» по вул. Незалежності, 27 в м. Волочиську Хмельницької області, де передала їй грошові кошти в сумі 1600 грн., які [PERSON] залишила собі та в подальшому розпорядилась ними на власний розсуд. Таким чином, [PERSON] умисно, шляхом зловживання довірою, в середині березня 2017 року повторно заволоділа грошовими коштами потерпілої [PERSON] на загальну суму 1600 грн. Крім того, наприкінці березня 2017 року [PERSON], перебуваючи на посаді контролера відділу інспектування Волочиського відділення ПАТ «Хмельницькгаз», діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на заволодіння грошовими коштами, достовірно знаючи про те, що потерпіла [PERSON] користується житловою субсидією з газопостачання, яка покриє частину заборгованості за використаний природний газ, попередньо увійшовши в довіру до потерпілої [PERSON], перебуваючи під час виконання своїх посадових обовязків в будинку потерпілої по вул. Дачній, 2 в с. Вільшани Волочиського району Хмельницької області, повідомила останній про наявний у неї борг у розмірі 950 грн. та те, що його потрібно терміново погасити, при цьому запропонувала їй свою допомогу по погашенню наявного боргу та збереженню газопостачання. На вказану пропозицію потерпіла погодилась та через два дні близько 18 год. 00 хв. зустрілася з [PERSON] поблизу магазину з продажу автозапчастин по вул. Незалежності, 104 в м.\~Волочиську Хмельницької області, де передала їй грошові кошти у вказаній сумі, які [PERSON] залишила собі та в подальшому розпорядилась ними на власний розсуд. Таким чином, [PERSON] умисно, шляхом зловживання довірою, наприкінці березня 2017 року повторно заволоділа грошовими коштами потерпілої [PERSON] на загальну суму 950 грн. Крім того, на початку квітня 2017 року [PERSON], перебуваючи на посаді контролера відділу інспектування Волочиського відділення ПАТ «Хмельницькгаз», діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на заволодіння грошовими коштами, достовірно знаючи про те, що потерпіла [PERSON] користується житловою субсидією з газопостачання, яка покриє частину заборгованості за використаний природний газ, попередньо увійшовши в довіру до потерпілої [PERSON], повідомила останній під час телефонної розмови про наявний у неї борг у розмірі 1000 грн. та те, що його потрібно терміново погасити, при цьому запропонувала їй свою допомогу по погашенню наявного боргу та збереженню газопостачання. На вказану пропозицію потерпіла погодилась та цього ж дня близько 17 год. 00 хв. зустрілася з [PERSON] поблизу ресторану «Золотий колос» по вул. Незалежності, 27 в м. Волочиську Хмельницької області, де передала їй грошові кошти в сумі 1000 грн., які [PERSON] залишила собі та в подальшому розпорядилась ними на власний розсуд. Таким чином, [PERSON] умисно, шляхом зловживання довірою, на початку квітня 2017 року повторно заволоділа грошовими коштами потерпілої [PERSON] на загальну суму 1000 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає встановленим, що внаслідок вчинення [PERSON] кримінальних правопорушень [PERSON] було завдано матеріальної шкоди на суму 12735 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаних норм зобов'язання з відшкодування шкоди - це такі цивільно-правові зобов'язання, в яких потерпіла сторона (кредитор) має право вимагати від боржника (заподіювача шкоди) повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків. Крім того, з огляду на положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166 - 1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України № 6-954цс16 від 26.10.2016. Тобто, в даному випадку, має місце деліктне зобовязання, яке вважатиметься виконаним в момент відшкодування [PERSON] шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала відповідачем [PERSON] Позивачем у позовній заяві зазначено, що відповідач, на відшкодування завданої їй майнової шкоди, сплатила 3000 грн. При цьому, відповідач не заперечила цієї обставини, як і не надала доказів того, що сума відшкодованої нею шкоди позивачу перевищує вказаний останньою розмір. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що сума невідшкодованої відповідачем позивачу шкоди складає: 12735 3000 = 9735 грн. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог позивача, а тому вважає за необхідне їх задоволити у повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути 704 гривні 80 копійок судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved