Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем 12 липня 2003 року. Позовна заява мотивована тим, що 12 липня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 887. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось, через несумісність характерів, різні погляди на життя, ведення спільного господарства, виховання дитини, відсутність взаєморозуміння, поваги та довіри. Через зазначені обставини, між сторонами виникали постійні конфлікти, та спори, що погано впливало на психологічну обстановку в сім'ї. Подальше спільне життя позивача з відповідачем та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача, оскільки шлюб існує лише формально. Примирення між сторонами неможливе, оскільки між ними втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто те, що є моральною основою шлюбу. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. 12 липня 2003 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 887 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 162506, виданого повторно 17 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 311621, виданого повторного 17 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 6). Сімейне життя між сторонами не склалось, через несумісність характерів, різні погляди на життя, ведення спільного господарства, виховання дитини, відсутність взаєморозуміння, поваги та довіри. Через зазначені обставини, між сторонами виникали постійні конфлікти, та спори, що погано впливало на психологічну обстановку в сім'ї. Подальше спільне життя позивача з відповідачем та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача, оскільки шлюб існує лише формально. Примирення між сторонами неможливе, оскільки між ними втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто те, що є моральною основою шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може предявити один із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оскільки представник позивача зазначив, що позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Грановська», при реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача слід залишити «Грановська». З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved