Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що з відповідачем по справі [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебувала, однак від фактичних шлюбних відносин у них є донька [PERSON], [INFO], її батьком у свідоцтві про народження дитини записано відповідача по справі [PERSON]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинилися у вересні 2015 року і позивач була вимушена переїхати разом з донькою для постійного мешкання до своїх батьків. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання сторони по справі не прибули. Надали суду заяви про слухання справи за їх відсутністю, при цьому позивач [PERSON] наполягала на задоволенні її позовних вимог у повному обсязі, а відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували, однак жили разом та від фактичних шлюбних відносин мають доньку [PERSON], батьком якої записано відповідача по справі [PERSON]Ю, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 09.09.2014 року (а.с.6). Після припинення шлюбних відносин, дитина мешкає разом із матір`ю, що підтверджується довідкою Роздольської сільської ради Первомайського району Харківської області від 11.02.2016 року за № 112/02-31 (а.с.7). Відповідач по справі у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що позивач визначила розмір аліментів у розмір ? частини заробітку відповідача, а відповідач проти такої частки аліментів зі свого заробітку не заперечував, суд вважає за можливе позов задовольнити саме у розмірі ? частини заробітку відповідача. В порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути розмір судового збору в сумі 551,20 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при подачі вказаної позовної заяви. Стосовно витрат на правову допомогу у сумі 300,00 грн. за складання позовної заяви, то тут суд вважає, що позивачу слід відмовити в цій частині позовних вимог відповідно до норм ч.4 ст. 174 ЦПК України, виходячи з наступного. Згідно з п.47 та п.48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу компенсуються стороною відповідача у випадку надання належних доказів, що такі витрати стороні по справі (позивачу) надавалися. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтвердженні та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивач, окрім квитанції (а.с.8), яка не відповідає нормам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (не містить даних про організаційно-правову форму здійснення діяльності (наприклад, фізична особа-підприємець, самозайнята особа, тощо), інших доказів надання правової допомоги суду не надав, зокрема і щодо розрахунку, в якому саме процентному відношенні від мінімальної заробітної плати особа, яка складала позовну заяву, встановила розмір винагороди (5, 10, 40 або іншій процент від мінімальної заробітної плати, відповідно до вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах) та за який час позовна заява була складена і які відповідні дії проведені (вивчення документів, безпосереднє складання заяви, тощо), тому вказана вимога підлягає відхиленню. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial