Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.04.2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем. У даному шлюбі вони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини вони припинили по причині відсутності взаємопорозуміння, різних інтересів та різних поглядів на подружнє життя. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 11.04.2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 11.04.2014 року, за актовим записом № 194. У шлюбі сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], яке видане Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавської області 10.06.2014 року, за актовим записом № 557. Шлюбні відносини сторони припинили з вересня 2015 року по причині різних поглядів на життя, шлюб, права та обов'язки подружжя. Відновити сімейні стосунки позивач не бажає. Згідно ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що збереження шлюбу сторін суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. Місце проживання малолітнього сина сторін, [PERSON], після розірвання шлюбу суд визначає з матір'ю, [PERSON] Враховуючи бажання позивача, після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити їй прізвище - [PERSON], оскільки відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 487,20 грн. Суд відмовляє [PERSON] у стягнення з [PERSON] судових витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката в розмірі 200 грн., адже на підтвердження оплати послуг адвоката позивачем не надано суду відповідної квитанції.

Outcome: approved