Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,25 га., кадастровий номер 1225483500:02:001:0530, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та на земельну ділянку площею 0,29 га., кадастровий номер: 1225483500:02:001:0531, що розташовані по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої вона прийняла спадщину у виді житлового будинку з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , про що приватний нотаріус видав їй свідоцтво про право на спадщину 08.02.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №162. Земельна ділянка загальною площею 0,54 га., яка складається з присадибної земельної ділянки площею 0,25 га., та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,29 га розташованої за вказаною адресою належить відповідачу на праві власності, у зв`язку із чим приватний нотаріус роз`яснив їй, що видати свідоцтво про право на спадщину у цій частині майна неможливо, так як у Договорі купівлі-продажу, укладеного між спадкодавцем та [PERSON] від 04.08.2005 року земельна ділянка була лише зазначена у договорі, але не була об`єктом купівлі-продажу. Тому вважає, що у порядку ч. 1 ст. 377 ЦК України до неї перейшло право власності на земельну ділянку. У своїй письмовій заяві позивач просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що підтримує позовні вимоги у повному їх обсязі. Суд вважає можливим задовольнити клопотання позивача та розглянути справу за її відсутності у судовому засіданні на підставі наявних матеріалів, які є достатніми для прийняття рішення по суті заявлених вимог. Відповідач у своїй заяві просить суд вирішити справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що не заперечує проти позовних вимог. Суд вважає можливим задовольнити заяву представника відповідача та розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 4 ст. 41 Конституції України встановлює принцип непорушності приватної власності. Матеріалами справи доведено, що [INFO] померла [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , про що приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області 08.02.2018 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] . Земельна ділянка загальною площею 0,54 га., яка складається з земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельної ділянки площею 0,29 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за тією ж адресою, належить на праві приватної власності відповідачу, що підтверджується відповідними витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1210992122019 від 01.10.2019 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1210991882019 від 01.10.2019 року. Зі змісту договору купівлі-продажу житлового будинку укладеного 04.08.2005 року між [PERSON] та [PERSON] вбачається, що остання придбала житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , який розташовано на земельній ділянці загальною площею 54158 кв.м. Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Враховуючи, що спадкоємцем майна після смерті [PERSON] , зокрема житлового будинку з господарськими будівлями, стала позивач по справі, то вона має право на земельну ділянку площею 0,54 га., відповідно до вищевказаних норм, право власності на яку перейшло до спадкодавця під час після укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку. Сплачений по справі судовий збір вирішити відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved