Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за договором оренди землі б/н від 01.03.2008 року та припинення дії цього договору шляхом його розірвання в звязку з порушенням умов договору. В обґрунтування позову зазначає наступне. Між [PERSON] (орендодавець) та фізичною особою підприємцем [PERSON] (орендар) було укладено договір оренди землі б/н від 01 березня 2008 року. Відповідно до умов цього договору сторони домовились, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 5,3735 гектарів (кадастровий номер 6320686300:02:001:0164). Відповідно до пункту 8, договір укладено на 10 (десять) років. Договір оренди належним чином зареєстрований у Близнюківському райвідділі ХРГ ЦДЗК. У звязку зі смертю [PERSON] 25 листопада 2010 року спадкоємцем прав на земельну ділянку за законом набув батько позивача - [PERSON]. У звязку зі смертю батька, 16 липня 2012 року, позивачем отримано у спадщину вказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 5,3735 гектарів (кадастровий номер 6320686300:02:001:0164). Право власності на зазначену земельну ділянку підтверджується нотаріально посвідченим свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19 квітня 2013 року, зареєстрованим за № 396, та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 19 квітня 2013 року. Пунктом 40 договору оренди землі від 01 березня 2008 року визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Отже, в звязку з набуттям позивачем права власності на земельну ділянку та прийняття прав за договором оренди землі від 01 березня 2008 року, орендодавцем за зазначеним договором є позивач - [PERSON]. Позивач вказує, що нею було належним чином неодноразово повідомлено орендарю про прийняття спадщини, а також про необхідність своєчасної оплати орендної плати, визначеної договором. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі 3% на суму 1586,90 грн. за кожний рік оренди. Відповідно до п.11 договору оренди землі, орендна плата вноситься до 31 грудня кожного року. Але орендар не виконав свого обовязку та не здійснив орендну плату за весь строк оренди земельної ділянки. Таким чином, заборгованість відповідача з орендної плати за період з 2008 року по 2012 рік складає 1586,90 х 5 (років) =7\~934,50 грн. Крім того позивач вказує, що орендарем суттєво порушено інші умови договору. Пунктом 13 договору оренди землі визначено порядок перегляду орендної плати, яка здійснюється один раз на два роки, у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; в інших випадках передбачених законом. У період з 2008 року по 2010 рік розмір земельного податку суттєво підвищився, але орендар не виконав взяті на себе зобовязання та не переглянув розмір орендної плати жодного разу за весь період дії договору оренди землі. Оскільки обовязок звернення до іншої сторони не було покладено виключно на орендодавця, то вважає, що орендар зобовязаний належним чином виконувати усі без виключення умови договору, у тому числі щодо перегляду розміру орендної плати. До того ж, пунктом 10 цього договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Але орендар не здійснював індексації при здійсненні орендної плати. Позивач неодноразово зверталась до відповідача щодо усунення порушення орендарем прав орендодавця, зокрема, з питань погашення заборгованості за весь період користування земельною ділянкою, а також щодо розірвання договору оренди землі від 01 березня 2008 року, але відповідач письмової відповіді на вимогу не надав. Крім того, зазначає, що за час оренди значно погіршився стан земельної ділянки, оскільки відповідачем не дотримуються норми сівозміни, земельна ділянка використовується нераціонально. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та її представник неодноразово уточнювали позовні вимоги, відмовившись від позову в частині стягнення орендної плати за 2013 рік та зменшивши суму заборгованості по орендній платі до 6111,47 грн. вказавши, що 19 грудня 2013 року відповідач перерахував позивачу грошові кошти в сумі 2900 грн. та сплатив податок на прибуток фізичної особи (позивача) в розмірі 503,93 грн. Вказану суму вважають орендною платою за 2013 рік в сумі 1586,90 грн. та погашення заборгованості за 2008-2012 роки в решті суми. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну виплату орендної плати в порядку п.14 Договору оренди землі у розмірі 2236 грн. та сплачені при зверненні до суду витрати по сплаті судового збору. В іншій частині позовні вимоги підтримали і просять позов задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. В своїх запереченнях вказали на наступне. 01 березня 2008 між ФОП [PERSON] (орендарем) та [PERSON] (орендодавцем) було укладено договір оренди землі. Відповідно до умов цього договору сторони домовились, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 5,3735 гектарів (кадастровий номер 6320686300:02:001:0164). Відповідно до пункту 8, договір укладено на 10 (десять) років. Договір оренди належним чином зареєстрований у Близнюківському райвідділі ХРГ ЦДЗК 03 березня 2009 року за № 040968500002. Пунктом 9 цього договору визначена орендна плата у грошовій формі 1586,90 грн за кожен рік оренди, що складає 3% вартості земельної ділянки з врахуванням індексації грошової оцінки землі. Орендна плата відповідно до Договору оренди землі від 01 березня 2008 року була виплачена своєчасно в розмірі, передбаченому договором та отримана власником земельної ділянки, на підтвердження чого надані накладна №18 від 28 жовтня 2010 року орендна плата в сумі 2860 грн.; накладна №17 від 25 липня 2011 року орендна плата в сумі 3292,00 грн.; та накладна № 3 від 12 липня 2012 року орендна плата в сумі 5800 грн. За вказаний період від орендодавця [PERSON] скарги та позови щодо несплати або несвоєчасної сплати чи не у повному обсязі орендної плати не надходили та не предявлялися відповідачу. Крім того, відповідач вказує, що право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Отже позивач [PERSON] має право вимагати орендну плату за вищевказаним договором оренди тільки від 19 квітня 2013 року, відповідно до свідоцтва про право на спадщину. Стосовно позовних вимог за 2013 рік позивач відмовилася в уточненій позовній заяві, оскільки орендна плата за вказаний період нею отримана з врахуванням індексації в розмірі 2900 грн. Стосовно перегляду орендної плати відповідач зазначає, що від [PERSON] надходили листи в травні 2013 року з вимогою виплати орендної плати за 2012 рік та у вересні 2013 року з вимогою розірвати договір та здійснити остаточний розрахунок за договором оренди, тому їй було розяснено, що при наданні нею документів про прийняття спадщини на земельну ділянку ці питання будуть вирішені. Однак документів не було надано, а [PERSON] звернулася з цим позовом до суду. Відповідач зазначає, що твердження позивача стосовно невиконання відповідачем умов договору безпідставні та не відповідають дійсності. В процесі дії зазначеного договору оренди земельної частки (паю) орендарем сплачувалася орендодавцю орендна плата в розмірі, передбаченому чинним законодавством не менше 3 % від вартості земельної частки (паю) з урахуванням щорічної індексації грошової оцінки землі та в строки передбачені договором. Таким чином підстав для розірвання договору оренди та стягнення заборгованості з орендної плати не вбачається. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р2№ 747650, виданого 27 грудня 2002 року Близнюківською районною державною адміністрацією Харківської області, [PERSON] отримала у приватну власність земельну ділянку площею 5,3735 га в межах згідно з планом, розташовану на території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області. (а.с.11 том 1) Між [PERSON] (орендодавець) та фізичною особою підприємцем [PERSON] (орендар) було укладено договір оренди землі б/н від 01 березня 2008 року. Відповідно до умов цього договору сторони домовились, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 5,3735 гектарів (кадастровий номер 6320686300:02:001:0164). Відповідно до пункту 8, договір укладено на 10 (десять) років. Договір оренди належним чином зареєстрований у Близнюківському райвідділі ХРГ ЦДЗК 03 березня 2009 року за № 040968500002. Пунктом 9 цього договору визначена орендна плата у грошовій формі 1586,90 грн за кожен рік оренди, що складає 3% вартості земельної ділянки, з врахуванням індексації грошової оцінки землі (а.с.5-6 том 1). Після смерті [PERSON] 25 листопада 2010 року право власності на зазначену земельну ділянку перейшло до [PERSON]. Даний факт підтверджується поясненнями сторін у судовому засіданні та копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВРЛ 3 480078, виданого Близнюківською державною нотаріальною конторою Харківської області 01 се6рпня 2011 року (а.с.10 том 1) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] 19 квітня 2013 року, позивач [PERSON] отримала у спадщину зазначену земельну ділянку після смерті свого батька [PERSON] (а.с.7 том 1). Згідно ч.1 ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобовязується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України, відносини щодо найму(оренди) земельної ділянки регулюються законом. Зі змісту ч.1 ст.93 ЗК України вбачається, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Частиною 3 ст.31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірвано за згодою сторін, на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. На підставі ч.4 ст.31 Закону України «Про оренду землі» розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторонами виконуються обовязки , передбачені ст..ст. 24,25 Закону України «Про оренду землі» та умови договору, обєкт оренди не знищений та не пошкоджений. Посилання позивача на те, що відповідачем несвоєчасно та не в повному обсязі здійснюється оплата за користування земельною ділянкою не відповідають дійсності з наступних підстав. Згідно укладеного між сторонами договору оренди землі б/н від 01 березня 2008 року, та зареєстрованого у Близнюківському райвідділі ХРГЦДЗК 03 березня 2009 року сума орендної плати становить 1586,90 грн., що відповідає 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Договір укладено на строк 10 років (п.п. 8,9 Договору) (а.с. 5,6 том 1) З відомостей про виплату орендної плати за 2008-2012 роки, наданих відповідачем, вбачається, що орендна плата за використання земельної ділянки виплачувалася орендодавцям [PERSON] та [PERSON] своєчасно та відповідно до умов договору. На підтвердження цих обставин крім накладних про виплату: №18 від 28 жовтня 2010 року орендна плата в сумі 2860 грн.; накладна №17 від 25 липня 2011 року орендна плата в сумі 3292,00 грн.; та накладна № 3 від 12 липня 2012 року орендна плата в сумі 5800 грн.; також свідчать повідомлення Софіївської сільської ради Близнюківського району, управління агропромислового розвитку Близнюківської райдержадміністрації та відділу Держземагенства у Близнюківському районі, згідно яких за вказаний період від орендодавців [PERSON] та [PERSON] скарги та заяви відносно ФОП [PERSON] щодо несплати або несвоєчасної сплати чи не у повному обсязі орендної плати не надходили (а.с. 64-82, 129-137 том 1). За клопотанням позивача та її представника судом була призначена почеркознавча експертиза на предмет належності підпису [PERSON] на накладних про отримання орендної плати. Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 2589 від 18 травня 2015 року, підписи від імені [PERSON] у накладній № 18 від 28 жовтня 2010 року, накладній № 17 від 25 липня 2011 року та накладній № 3 від 12 липня 2012 року, розташовані у рядках «Орендодавець ([PERSON])» , «Прийняв:» виконані [PERSON] (а.с. 31-39 том 2). Стосовно виплати орендної плати за 2013 рік та отримання її позивачем спору не має, оскільки позивач в уточненій позовній заяві відмовилася від позову в цій частині в звязку з отриманням орендної плати, що не заперечується сторонами. Відносно вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 2236,80 грн. слід зазначити наступне. Пунктом 14 Договору оренди землі передбачено, що у разі невнесення орендної плати в строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожен день прострочення. Оскільки заборгованості по орендній платі за Договором оренди землі від 01 березня 2008 року не встановлено, вимоги позивача щодо стягнення пені задоволенню також не підлягають. Стосовно посилань позивача на те, що за час оренди значно погіршився стан земельної ділянки, оскільки відповідачем не дотримуються норми сівозміни, земельна ділянка використовується нераціонально, в результаті чого погіршується її родючість, слід зазначити, що в судовому засіданні даний факт ні позивачем, ні її представником доведений не був, належних та допустимих доказів щодо підтвердження цих вимог, суду не надано. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні пояснили, що земельна ділянка обробляється та використовується відповідно до умов укладеного договору оренди, орендна плата сплачується своєчасно. Таким чином, на підставі наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що підстав для розірвання договору оренди, укладеного між сторонами, не вбачається, оскільки згідно ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однією із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Суд вважає, що наявність підстав для дострокового розірвання договору оренди землі, укладеного 01 березня 2008 року між сторонами, позивачем та її представником не доведено, чим не виконано вимоги ст..ст.10,60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, витрати, понесені позивачем у звязку із сплатою судового збору при зверненні до суду з цим позовом, стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed