Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] голови Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Комунальник 2» про визнання суми боргу на утримання будинку у розмірі 5497,98 грн. недостовірною, недоведеною, визнання фактичним боргом на утримання будинку суму у розмір 2700,82 грн., в обґрунтування якого зазначила наступне. В 2018 році відповідач пред`явив їй претензію про сплату заборгованості за утримання будинку за 1998-2018 роки в розмірі 5497,98 грн., на підставі його розшифровки. Позивач посилаючись на те, що сума заборгованості вдвічі менша та складає 2700,82 грн., яка утворилась в період 2010-2012 роках, коли її квартира з технічних причин не опалювалась взагалі, тому позивач не сплачувала за опалення в зазначений період, а за останні сім років в неї взагалі переплата або сто відсоткова оплата, просить суд визнати розшифровку відповідача про суму боргу за 1996-2018 роки на утримання будинку 5497,98 грн. недостовірною, недоказаною і частково сфальсифікованою, фактичним боргом по сплаті витрат на утримання будинку згідно перерахунку за наявними квитанціями за 1998-2018 роки визнати суму 2700,82 грн. та зобов`язати голову ОСББ-2 «Комунальник» Літовку М [PERSON] В [PERSON] її реструктуризувати. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2019 року позовну заяву залишено без руху. 28.10.2019 року позивачем усунуті недоліки визначені ухвалою суду від 15.10.2019 року. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2019 року провадження по справі було відкрито та справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у справі. 19.11.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що після утворення ОСББ № 2 «Комунальник» голові правління були передані бухгалтерська та інша документація на будинок, згідно до якої, було встановлено, що у позивача [PERSON] , на яку відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , існує заборгованість по сплаті внесків на утримання та управління багатоквартирним будинком. Зазначена заборгованість утворилась у зв`язку з тим, що позивачем оплати внесків на утримання та управління багатоквартирним будинком здійснювалися періодично та різними сумами, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 5\~497,98 грн., у зв`язку з чим відповідач звернувся до позивача з вимогою про сплату заборгованості, на що позивач відмовилась, посилаючись на те, що нарахована сума заборгованості сфальсифікована та несправедлива. Крім того, позивач підтвердила, що в період з 2010-2012 не сплачувала за опалення, оскільки її квартира взагалі не опалювалась. Також звернув увагу на те, що позивач у 2010 році самовільно без отримання відповідних дозволів і рішення міжвідомчої комісії відключила систему опалення, шляхом зняття радіаторів у належній їй квартирі, у зв`язку з чим представниками Концерну «МТМ» було складено відповідний акт. При цьому, комісією при районній адміністрації ЗМР по Орджонікідзевському району по розгляду питань відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання та улаштування автономного опалення, [PERSON] було відмовлено в наданні дозволу на відключення квартири за адресою: [ADDRESS] , від мереж ЦО і ГВП та влаштування індивідуального (автономного) опалення, та зобов`язано привести систему опалення в первісний стан, проте, позивач по\~справі вимоги\~районної адміністрації\~ЗМР по\~Орджонікідзевському району проігнорувала. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити в повному обсязі на підставах викладених, у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Згідно ч.ч. 1, 4\~ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», до компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку входить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Судом встановлено, що 12.04.2017 року на підставі ст. 5 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Житлово-будівельний кооператив № 2 «КОМУНАЛЬНИК» було реорганізовано в Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №2 «КОМУНАЛЬНИК». Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. В результаті реорганізації, до нової юридичної особи (ОСББ) перейшло усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи, в тому\~числі і\~заборгованість співвласників багатоквартирного\~будинку за\~внески на\~утримання та\~управління багатоквартирним будинком. Після утворення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] 2 «КОМУНАЛЬНИК», голові правління, були передані бухгалтерські та інша документація на будинок. Відповідно до зведеної відомості заборгованості наданого відповідачем, позивач [PERSON] , на яку відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , має заборгованість по сплаті внесків на утримання та управління багатоквартирним будинком у розмірі 5 497 грн. 98 коп. У 2018 році відповідач пред`явив позивачу претензію про сплату заборгованості за утримання будинку в розмірі 5497,98 грн. Також встановлено, що до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості з позивача ОСББ «Комунальник 2» не зверталося. В обґрунтування заявлених вимог, [PERSON] посилалася на те, що розшифровка відповідача про суму боргу у розмірі 5497,98 грн. недостовірна, недоведена і частково сфальсифікована, а тому вважає, що сума боргу складає 2700,82 грн., яку фактично визнає. При цьому, суд звертає увагу, що визначена відповідачем сума заборгованості у розмірі 5497,98 грн. є даними бухгалтерської документації, які останній, повідомив позивачу у претензії. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення\~\~ виконання\~\~ власниками\~\~ приміщень\~\~ своїх обов`язків об`єднання має право: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом\~об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; \~звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Несплата позивачем визначеної суми заборгованості у розмірі 5497,98 грн., лише надає право відповідачу звернутися до суду із вимогою про стягнення даної суми (оскільки відповідач вважатиме порушеним своє право). Розглядаючи заявлені [PERSON] позовні вимоги по суті, суд враховує, що пред`явлена претензія відповідачем, не є обов`язковою до виконання, а лише є фіксацією виявленої заборгованості. Отже певних обов`язків на позивача вона безпосередньо не покладає, а відтак не порушує її права та інтереси. У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:\~1) визнання права;\~2) визнання правочину недійсним;\~3) припинення дії, яка порушує право;\~4) відновлення становища, яке існувало до порушення;\~5) примусове виконання обов`язку в натурі;\~6) зміна правовідношення;\~7) припинення правовідношення;\~8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;\~9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;\~10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Таким чином, визначена відповідачем сума боргу, не встановлює для позивача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити нарахований борг, тобто претензією. Тобто, суд виходить з того, що фактичні обставини, пов`язані із наявністю або відсутністю заборгованості підлягають доведенню при пред`явленні відповідачем позову про їх стягнення. Отже, сторона звернулася до суду за захистом права за відсутності його порушення іншою стороною, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права позивача, яке в даному випадку не порушене. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання суми боргу недостовірною, недоведеною і частково сфальсифікованою, тому у задоволенні позову у цій справі слід відмовити. Суд розглянув дану справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надає оцінку відповідно вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: „Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування позивача, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. Позивач не надав суду належних, допустимих доказів в обґрунтування свого позову у цій справі. В силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу у задоволенні його позову, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідачів будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом.

Outcome: dismissed