Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення трьох років донькою [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 16.11.2013 перебуває у шлюбі з відповідачем. У сторін народилась дитина донька [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати свою дитину. Інколи надає допомогу, останню таку допомогу відповідач надавав в грудні - 1500 грн. та в січні - 1500 грн. На даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років і отримує допомогу від держави у розмірі 860 грн. на місяць. Позивач вказує, що аліменти [PERSON] нікому не платить, стягнень за виконавчими документами відносно нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає. Відповідач працює фельдшером швидкої невідкладної медичної допомоги в КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» в м. Харкові. Позивач подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач позов визнав, проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини не заперечує, розгляд справи просив проводити без його участі, про що надав суду заяву. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.11.2013 відділом ДРАЦС по м. Харкову РС Харківського МУЮ, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ВЛ № 223468 від 16.11.2013 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 419883 від 11.08.2015 (а.с. 4). Дитина проживає разом із позивачем за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Коробочкине, вул. Шевченка, буд. 41, про що свідчить довідка про склад сімї, видана Чкаловською селищною радою Чугуївського району Харківської області 13.02.2018 за № 01-02-25/164 (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 75\~СК України,\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини - до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4\~ст. 84 СК України визначено, що\~право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: матеріальне становище сторін, те, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, малолітня донька проживає разом з матірю, яка самостійно займається її вихованням та утриманням, відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, офіційно працює та отримує заробіток, відомості про наявність інших осіб, які знаходяться на його утриманні та на яких він сплачує аліменти, не надав. З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог і вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому у порядку\~ст. 141 ЦПК України\~суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved