Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення авансу, посилаючись на те, що 21 вересня 2013 року між нею та відповідачкою було укладено угоду про завдаток, відповідно до якої вона передала останній грошові кошти в розмірі 2 500 гривень (в еквіваленті 304 долара США) в рахунок сплати вартості однокімнатної квартири [ADDRESS], яку мала намір придбати, а остання в свою чергу прийняла від неї вказані грошові кошти. Квартира [ADDRESS], на момент підписання угоди про завдаток між ними належала відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27 травня 2009 року. Відповідно до умов п.1 Угоди про завдаток оплата вартості квартири у розмірі 16 500 дол. США за виключенням суми завдатку, тобто 16 196 дол. США повинна була бути здійснена нею відповідачці при підписанні договору купівлі-продажу квартири, який за їх згодою повинен був бути укладений не пізніше 10 жовтня 2013 року. При цьому, за усною домовленістю з відповідачкою було погоджено, що посвідчення такого договору буде здійснено державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] У погоджений з відповідачкою день - 08 жовтня 2013 року вона прибула до вказаної нотаріальної контори для оформлення та посвідчення договору, однак [PERSON] не прибула туди, пославшись на відсутність повного пакету документів на квартиру. Таким чином, саме з вини відповідачки у строки, погоджені угодою про завдаток договір купівлі-продажу квартири ними укладений не був, а отримана від неї сума грошових коштів в розмірі 2 500 грн. відповідачкою їй не повернута і на її вимоги повернути гроші, остання відмовляється. Просить суд стягнути з відповідачки грошові кошти, передані їй в якості авансу в розмірі 2 500 грн. та судовий збір, сплачений при подачі нею позову в сумі 243,60 грн. Позивачка [PERSON] на розгляд справи до суду не з»явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність. Представники позивачки - [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення, вказавши суду, що дійсно мала намір продати квартиру [PERSON] Вони склали угоду про завдаток, однак така угода носила характер проекту договору, який вони мали намір укласти. Цей проект вона тільки передала позивачці, щоб та віддала його нотаріусу. Ніяких грошей позивачка за цією угодою їй не передавала, і в подальшому з якихось причин позивачка сама відмовилася від укладення договору купівлі-продажу. Крім того, зазначила суду, що попередній договір повинен бути укладений в формі, яка відповідає основному договору. А оскільки угода про завдаток не посвідчена нотаріально,тому вона є нікчемною. Судом встановлено наступне. 21 вересня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали угоду про завдаток, відповідно до якої [PERSON] передала останній грошові кошти в розмірі 2 500 гривень (в еквіваленті 304 долара США) в рахунок сплати вартості однокімнатної квартири [ADDRESS]. При цьому, як свідчить п.2 вказаної угоди продавець, тобто [PERSON] прийняла від покупця [PERSON] вказаний в п.1 завдаток і зобов»язалася до вказаного в п.1 строку - 10 жовтня 2013 року продати їй квартиру. Дана угода про завдаток підписана сторонами - [PERSON] та [PERSON], однак не була посвідчена нотаріально. Свідок [PERSON] підтвердив суду той факт, що позивачка, яка є його матір»ю мала намір придбати квартиру у [PERSON] В його присутності вона передала їй грошові кошти в розмірі 2 500 грн. за угодою про завдаток. Однак у встановлений угодою строк договір купівлі-продажу укладений не був з вини відповідачки [PERSON], яка не захотіла чекати нотаріуса, так як нотаріус у той час була зайнята своїми справами і запропонувала їм почекати і через деякий час оформити договір купівлі-продажу. Відповідно до ст.635 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Iстотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно ст.ст.570,571 цього Кодексу, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. З матеріалів справи вбачається, що сторонами укладено попередній договір про укладення в майбутньому договору купівлі -продажу однокімнатної квартири [ADDRESS] Проте вказаний договір не було посвідчено нотаріально, тому він є нікчемним і не породжує ніяких обов'язків для сторін з приводу обов'язкового укладення договору купівлі-продажу квартири, який укладено не було, як встановлено судом з вини відповідачки. При цьому позивачкою [PERSON] було передано відповідачці [PERSON] гроші в сумі 2 500 грн. в рахунок майбутнього зобов'язання - договору купівлі- продажу. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що оскільки між сторонами не було укладено договору купівлі-продажу квартири в нотаріальному порядку, тому гроші передані позивачкою відповідачці в сумі 2 500 грн. не можуть вважатися завдатком в розумінні ч.1 ст.570 ЦК України, а є авансом, який підлягає поверненню, бо позивачка не має наміру укладення договору купівлі-продажу квартири з відповідачкою в подальшому, а відповідачка більш того на даний час продала вказану квартиру. Доводи відповідачки [PERSON] про те, що укладена між сторонами 21 вересня 2013 року угода про завдаток є проектом основного договору суд вважає безпідставними і спростованими матеріалами справи та доказами, що надані позивачкою. На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати по сплаті позивачкою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідачки на її користь в повному обсязі, так як суд задовольняє позов повністю. За таких обставин, на підставі ч.1 ст.220, ст.ст.635,570,571,657 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved