Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON], про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог вказувала на те. що 30 березня 2009 року на підставі договору дарування, укладеного між нею та відповідачем, посвідченого державним нотаріусом Одерій Г.В., до нею перейшло право власності на 11/25 частини житлового будинку [ADDRESS]. Земельна ділянка площею 0,0450 га [ADDRESS], на якому розташований вищевказаний житловий будинок, належав [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі державного акту на землю, виданого 11 вересня 1998 року на підставі рішення Маріупольської міської ради від 19 серпня 1998 року за № 214/3. Цільове призначення вказаної земельної ділянки є обслуговування житлового будинку. В наступний час вона є власником 11/25 частин будинку, а земельна ділянка числиться за вищевказаними особами. Єдиним спадкоємцем на частини земельної ділянки після смерті [PERSON] [PERSON] є їх донька [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння. Відповідачка неодноразово обіцяла їй переоформити на неї, шляхом укладання договору. земельну ділянку на якій розташований подарований будинок, однак не робить цього, що є підставою для звернення її до суду за захистом своїх порушений прав. Вважає, що відповідно до ст. 120 ЗК України, вона набула права власності на земельну ділянку, оскільки вона має права власності на 125 частину будинку, який розташований на земельній ділянці, цільове призначення якої є обслуговування житлового будинку. У судове засідання позивачка та її представник адвокат [PERSON] не з'явилися надали суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріли справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] неодноразово укладала шлюб, та їй були присвоєно прізвище чоловіків [PERSON],[PERSON] ( а.с. а.с.35,65,66). Відповідно до договору дарування від 30 березня 2009 року на підставі, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Одерій Г.В., до [PERSON] перейшло право власності на 11/25 частини житлового будинку [ADDRESS] ( а.с. 59). Дана частина будинку, відповідно до договору дарування, належала дарувателю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07.04.2008 року. Згідно з повідомлення Четвертої маріупольської нотаріальної контори [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Спадкова справа до майна її матері [PERSON], померлої [INFO] відсутня ( а.с.38). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, земельна ділянка площею 0,0450 га [ADDRESS], належав [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі державного акту на землю, виданого 11 вересня 1998 року на підставі рішення Маріупольської міської ради від 19 серпня 1998 року за № 214/3. Цільове призначення вказаної земельної ділянки є обслуговування житлового будинку( а.с.8). Відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, і на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Статею 120 Земельного Кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Враховуючи вищевикладені норми права суд приходить до висновку, що до позивача [PERSON] перейшло право власності на земельну ділянку, розташовану у [ADDRESS], розміром 0,0450 га., оскільки на ній розміщений, належний їй на праві власності житловий будинок [ADDRESS], та цільове призначення якої не змінилося, що підтверджено кадастровим планом земельної ділянки, внаслідок чого задовольняє її позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved