Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на самочинно побудоване майно, визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності за покупцем, вказуючи, що відповідачка здійснила самочинне будівництво, яке не порушує права інших осіб а також вказуючи, що 15.03.2012 року між позивачкою та відповідачкою у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу, за яким позивачка виконала свої зобов'язання, але відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що перешкоджає позивачці у реалізації її права власності на придбане майно. У зв'язку з наведеним позивачка просить позов задовольнити. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглянути без її присутності. Представник відповідача - Випасненсько сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки та просить розглянути справу без участі представника відповідача. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки та просить розглянути справу без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 49,6 кв.м, житловою площею 33,4 кв.м, убиральні літ. «З», споруд № 1,3,4,7,9. Для поліпшення житлово-побутових умов [PERSON] було самочинно збудовано веранду літ. «а1», сарай літ. «В», підвал літ. «Г», гараж літ. «Д», сарай літ. «Є», душ літ. «Ж», літню кухню літ. «І». Розміщення самовільних будівель не суперечить Державним будівельним нормам ДБН 360-92 та санітарно-епідеміологічним вимогам. В результаті самочинного будівництва права інших осіб не порушено. Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єктів , що було проведено ПФ «Малахіт» (держліцензія серії АВ № 588582) збудовані будівлі відповідають вимогам будівельних норм та правил, ДБН В. 1.1-12-2006г і можуть бути прийняті для подальшої експлуатації. В результаті самовільного будівництва права інших осіб не порушено, на розміщення сараю літ. «Є», по межі земельних ділянок, є письмові узгодження власниці домобудови [PERSON] по [ADDRESS], яка міститься в матеріалах справи. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає за необхідне встановити факт приналежності [PERSON] самовільно збудованих будівель: веранди літ. «а1», сараю літ. «В», підвалу літ. «Г», гаражу літ. «Д», сараю літ. «Є», душу літ. «Ж», літньої кухні літ. «І», що розташовані по [ADDRESS]. Також у судовому засіданні встановлено, що 15 березня 2012 року у м. Білгород-Дністровському, Одеської області у простій письмовій формі між позивачкою та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого позивачка [PERSON] купила у відповідачки [PERSON] житловий будинок [ADDRESS], який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 49,6 кв.м, житловою площею 33,4 кв.м, убиральні літ. «З», веранди літ. «а1», сараю літ. «В», підвалу літ. «Г», гаражу літ. «Д», сараю літ. «Є», душу літ. «Ж», літньої кухні літ. «І», споруд № 1,3,4,7,9, і позивачкою за даним договором цілком виплачена вартість предмета договору, що підтверджується копією договору купівлі-продажу у справі. У порушення ст. 209 ЦК України цей договір не був засвідчений нотаріально, однак відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору, на дзвінки позивачки не відповідає, чим ухиляється від переоформлення документів та нотаріального посвідчення договору. У відповідності зі ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним. З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON], визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 15 березня 2012 року у м. Білгород-Дністровському, Одеської області у простій письмовій формі, згідно якого позивачка [PERSON] купила у відповідачки [PERSON] житловий будинок [ADDRESS], який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 49,6 кв.м, житловою площею 33,4 кв.м, убиральні літ. «З», веранди літ. «а1», сараю літ. «В», підвалу літ. «Г», гаражу літ. «Д», сараю літ. «Є», душу літ. «Ж», літньої кухні літ. «І», споруд № 1,3,4,7,9. Таким чином, суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS], який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 49,6 кв.м, житловою площею 33,4 кв.м, убиральні літ. «З», веранди літ. «а1», сараю літ. «В», підвалу літ. «Г», гаражу літ. «Д», сараю літ. «Є», душу літ. «Ж», літньої кухні літ. «І», споруд № 1,3,4,7,9, попередньо встановивши факт приналежності самовільних будівель [PERSON]. На підставі викладеного і

Outcome: approved