Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому, зазначила, що з відповідачем вони мають малолітніх дітей- синів [PERSON], [INFO], та [PERSON] , [INFO], на утримання яких відповідач сплачує аліменти по рішенню Ружинського районного суду Житомирської області від 05.10.2016р. в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів(заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину.. В зв'язку із змінами в законодавстві, які змінюють мінімальний розмір аліментів на одну дитину, позивачка просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання синів [PERSON] та [PERSON], встановивши мінімальний їх розмір - не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину. В суд позивачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Відповідно до ст.224 ЦПК України проводився заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони є батьками [PERSON], який народився [INFO] року, та [PERSON], який народився [INFO] року, що вбачається з свідоцтв про народження Відповідно до ч.1 ст.18 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. 2 Главою 15 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Якщо сторони такої згоди не дійшли, кошти на утримання дитини присуджуються рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ст.181 СК України). При вирішенні питання щодо розміру вказаних , суд повинен керуватись положеннями ст. 182 СК України, якою передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 07.09.2016р. з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] (на даний час прізвище змінено на [PERSON]) на утримання їхніх малолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO], та сина [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в розмірі 1\\3 всіх видів доходу(заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину , до повноліття дітей. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках , передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачка як на доказ щодо існування обставин, передбачених ст.192 СК України, які б давали підставу для зміни розміру аліментів, визначених рішенням Ружинського районного суду від 07.09.2016р., посилається на зміни в законодавстві , відповідно до яких збільшено мінімальний розмір аліментів на дитину. Судом встановлено, що дійсно відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням викладеного, суд вважає, що розмір аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання їхніх синів повинен складати не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину. Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: approved