Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 21.01.1989 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Просить стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, згідно поданої заяви (а.с.17) просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю (а.с.18). Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.08.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ТП №116572, виданого 05.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с.4). Сторони по справі мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №233031, виданого 29.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (а.с.2). Відповідно до положень статтей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України встановлений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.ст.180-184 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в разі ненадання допомоги з них за рішенням суду стягуються аліменти у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обовязку по утриманню дитини, враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.09.2016 року та до повноліття дитини. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved