Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що її дочка [PERSON] [INFO], з 01.07.2005 року перебувала у шлюбі з [PERSON]. Шлюб був розірваний за рішенням Тиврівського районного суду від 26.01.2012 року. В шлюбі у них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. 02.06.2015 року за рішенням Тиврівського районного суду у [PERSON] відібрано її дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] та залишено під її нагляд. [PERSON] своїми дітьми [PERSON] та [PERSON] не цікавиться, не допомагає їй в їх утриманні, у вихованні дітей участі приймати не бажає. На її прохання допомогти в утриманні онуків, відповідач не реагує. В даний час вона працює молодшою палатною сестрою хірургічного відділення Тиврівської ЦРЛ, але її заробітної плати недостатньо для задовільного утримання онуків [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Місце роботи відповідача їй не відоме. Відповідно до ст. 183 СК України відповідач має сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у частці від доходу. На її думку він має можливість платити аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітної плати на кожну дитину, але не менше 30% від прожиткового мінімуму встановленого законодавцем для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Такий розмір аліментів надасть їй можливість створити сприятливі умови для проживання та розвитку онуків. Дана сума, на її думку, суттєво не погіршить матеріального становища відповідача. Просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки від його доходу на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого законодавцем, для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць просить допустити до негайного виконання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснила, що їй дали статус опікуна на [PERSON] та [PERSON], а на [PERSON] та [PERSON] її не призначили опікуном. Мати дітей зареєстрована в її будинку, але її місце проживання їй не відомо, шлюб між дочкою і відповідачем розірвано 26.01.2012 року. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснив, що на дочку [PERSON] він платить щомісячно аліменти в розмірі 350 гривень її матері, а [PERSON], [INFO] не його син. Він народжений після того, як вони припинили шлюбні стосунки із [PERSON], тому вона не подавала позов про стячгнення аліментів на його утримання. Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних відстав. Сторони перебували в офіційних шлюбних відносинах. [INFO] р. у них народилася [PERSON], [INFO] року у них народився [PERSON], що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.2, 3). Діти залишені під нагляд [PERSON], що стверджується рішенням Тиврівського райсуду від 02.06.2015 року (а.с. 4-6). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття . Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, врахувавши матеріальний та сімейний стан сторін, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Оскільки відповідач сплачує аліменти на дочку [PERSON] присуджені рішенням Тиврівського районного суду на користь її матері [PERSON], позов в цій частині до задоволення не підлягає. На час розгляду справи до Тиврівського райсуду позову про виключення [PERSON] як батька з актового запису про народження [PERSON] не надходив. На підставі ст.ст.180-182, 183 СК України,

Outcome: approved