Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , в якій зареєстрований її син [PERSON] , [INFO] , але він фактично з 2013 року за місцем реєстрації не проживає, особистих речей відповідача в квартирі не має і ці обставини підтверджуються відповідною довідкою. Реєстрація відповідача у зазначеній квартирі створює для неї як власника квартири перешкоди у вільному користуванні своїм майном, оскільки вона вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних платежів, створює перешкоди по отриманню соціально побутових пільг, тому вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав нотаріально засвідчену заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи за відсутності представника, в якій просили винести рішення відповідно до чинного законодавства. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності від 09.03.2004 [PERSON] та [PERSON] належали на праві приватної спільної власності по Ѕ частці квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до договору купівлі-продажу від 14.12.2018 відповідач [PERSON] продав та передав у власність, а [PERSON] купила та прийняла у власність Ѕ частку квартири за адресою: [ADDRESS] , (а.с. 11). У зазначеній квартирі зареєстрований [PERSON] син позивача, однак фактично там не проживає з 2013 року, про що свідчить довідка, видана 13.12.2018 головою ОСББ «Дружний-127» [PERSON] за підписами сусідів (а.с. 14). Відповідно до ст. 71 ЖК України, право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття. Згідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України: власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва, та ст. 150 ЖК України, в якій йдеться про те що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає, житловою площею квартири не користується, житлово-комунальні послуги та витрати на утримання квартири не сплачує, домовленості з позивачем про збереження користування житлом понад строк укладено не було, а тому правових підстав для подальшої його реєстрації у квартирі позивача наразі немає, внаслідок чого відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням встановлених обставин, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved