Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований 20 вересня 2002 року Приколотнянською селищною радою Великобурлуцького районну Харківської області, актовий запис № 14. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позову вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 20 вересня 2002 року Приколотнянською селищною радою Великобурлуцького районну Харківської області, актовий запис № 14. На протязі останніх років відносини між сторонами погіршувались, що призвело до постійних суперечок. В кінці лютого 2016 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. В зв'язку із цим [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить їхній із відповідачем шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, пояснивши, що примирення не відбулось і вона не бажає зберігати родину, наполягала на розірванні шлюбу, прізвище після розірвання шлюбу просить залишити - [PERSON]. Відповідач в першому судовому засіданні позов не визнав, просив надати строк на примирення. Отже, враховуючи зазначене, а також той факт, що сторона виявила бажання вжити заходів щодо примирення, суд вважав за свій обов'язок вжити всі передбачені законом заходи для відновлення шлюбу та сім'ї та надав сторонам строк на примирення. Після закінчення строку на примирення відповідач в судовому засіданні пояснив, що примирення не відбулось та він не має бажання зберегти сім'ю, просив шлюб з позивачем розірвати. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст.109 СК Україні шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 вересня 2002 року Приколотнянською селищною радою Великобурлуцького районну Харківської області, актовий запис №14 (а.с.04). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.06). Судом встановлено, що спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, оскільки сторони спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Враховуючи позицію позивача та відповідача, які категорично наполягали на розірванні шлюбу, примирення не можливе. Спір про розділ спільного майна відсутній. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя. Судом було надано сторонам строк для примирення тривалістю три місяці. В судовому засіданні сторони пояснили, що примирення не відбулося, наполягали на розірванні шлюбу, посилаючись на те, що будь-яких дій для примирення з обох сторін не вживалось та сторони не мають наміру зберегти шлюб. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох і згідно ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню.

Outcome: approved