Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем з 03 серпня 2013 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Погребської сільської ради Броварського району Київської області за актовим записом № 7. Від шлюбних відносин мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, разом вони не проживають з серпня 2017 року, спільного господарства не ведуть. Донька проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON]; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду та до повноліття дитини. В підготовче засідання позивач не з'явилася, однак надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглянути справу без її участі у зв'язку з виїздом із м. Южноукраїнськ на заробітки. Представник позивача надав суду заяву, в якій зазначив, що, оскільки відповідач позов визнає в повному обсязі, просить розглянути справи в підготовчому засіданні, задовольнити позовні вимоги позивача та розглянути справу без його участі. Відповідач також не з'явився в підготовче засідання, але телефонограмою повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК україни за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає можливим в підготовчому засіданні ухвалити судове рішення. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 03 серпня 2013 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Погребської сільської ради Броварського району Київської області за актовим записом № 7, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а. с. № 5). Від шлюбних відносин мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO] (а. с. № 9). Шлюбне життя подружжя не склалося, сторони разом не проживають з серпня 2017 року, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. На примирення останні не згодні. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сім'ї є недоцільним. В даний час дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Як зазначила в позовній заяві позивач, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Вивчивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Такого висновку суд приходить з урахуванням того, що відповідач є батьком малолітньої дитини та зобов'язаний виконувати свій обов'язок по утриманню доньки до досягнення нею повноліття, встановлений ст. 180 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 гривень, сплаченого останньою при зверненні до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу (а. с. № 1), а на користь держави - судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 гривень, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнена.

Outcome: approved