Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття сина, посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач у добровільному порядку постійну матеріальну допомогу не надає. Дитини навчається в 3-му класі НВК №13, відвідує групу продовженого дня, харчується у шкільній їдальні, син періодично хворіє, перебуває на диспансерному обліку в дитячій міській поліклініці №2 з діагнозом «функціональна дисфункція жовчного міхура», на що постійно позивач також витрачає кошти, а відповідач відсторонився від вирішення питань, пов'язаних з вихованням та утриманням сина, хоча є приватним підприємцем та має змогу утримувати сина. Оскільки добровільно відповідач не погодився сплачувати аліменти щомісячно на утримання дитини, тому позивачка змушена була звернутись з позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Адвокат позивачка вважала вимоги доведеними та також просила задовольнити їх в повному обсязі Відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що дійсно на його ім'я оформлено кредит, який він не може сплачувати, а чергові платежі по ньому сплачують його батьки, тому він не може виплачувати аліменти на утримання сина в розмірі, вказаному позивачкою, оскільки його щомісячний дохід складає 2084 грн. В своїх письмових запереченнях на позовну заяву позивач зазначив, що він займається ремонтом меблів, постійно допомагає своєму сину, купує йому одяг, ліки, продукти харчування, що згоден виплачувати аліменти в розмірі 550 грн., що приблизно дорівнює ? частині його доходів. З наданої директором ЗОШІ-ІІ ступенів-гімназії вбачається що батько цікавиться шкільним життям сина, допомагає у вирішенні господарських питань в кабінеті. Представник відповідача вважав вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Заслухавши думку сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивачка і відповідач мають спільного сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає з матір'ю. Позивачка здійснює догляд за сином, а відповідач в достатньому обсязі та регулярно матеріальної допомоги на його утримання не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Суд вважає, що позивачка не довела обгрунтованості розміру вимог і не надала суду належних доказів для їх задоволення у визначеному нею розмірі. Відповідач підтвердив, що являється фізичною особою-підприємцем та не отримує постійної заробітної плати, за 2013 рік його дохід склав 25000 грн. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що не буде порушувати права відповідача та забезпечить утримання неповнолітньої дитини. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (дітей віком від 6 до 18 років): з 1 січня 2014 р. - 1286 гривень, з 1 липня - 1320 гривень, з 1 жовтня - 1373 гривні, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік», та вимоги ст. 141 СК України, відповідно до якої права і обов'язки батьків щодо дитини мають бути рівними, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 650 грн. щомісячно, тобто половину від прожиткового мінімуму, який забезпечить дотримання прав та інтересів неповнолітньої дитини. Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial