overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності, посилаючись на наступне. Затоківською селищною радою було надано [PERSON] право користування земельною ділянкою для розміщення кіоску, за адресою: [ADDRESS]. На даній земельній ділянці [PERSON] збудувала магазин площею 8,4 кв.м. [PERSON] всяким чином намагається зареєструвати на себе право власності пояснюючи, що вона краще зможе експлуатувати магазин ніж [PERSON] Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю та задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явилась, у порядку заочного розгляду справи. Частино 2 ст. 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі угоди № 7ТС про розмір плати за фактичне користування земельною ділянкою, позивач користується земельною ділянкою для розміщення кіоску, за адресою: [ADDRESS]. На цій земельній ділянці позивач збудувала магазин літ. «А» площею 8,4 кв.м., однак, через неправомірні дії відповідача відносно неї, позивач не може належним чином зареєструвати право власності та експлуатувати магазин. Відповідач, яка доводиться донькою позивачу, стверджує, що необхідно та буде доцільним зареєструвати на неї право власності, та з таких висновків всяким чином намагається позивачу завадити в користуванні та розпорядженні магазином. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права, припинення дії, яка порушує право. Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON], тим самим захистити її цивільні права та інтереси. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності посилаючись на такі обставини. [INFO] померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина яка складається з квартири [ADDRESS]. Просить суд визнати за нею право власності на вищезазначене спадкове майно. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON], яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5,6,24,25). Після смерті бабусі відкрилася спадщина на чотирьох кімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Квартира належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.12.1993 року за реєстровим записом № 7-1793-4, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.09.1998 року за № 1-3045 (а.с. 28-31). За своє життя на випадок своєї смерті бабуся залишила заповіт, відповідно до якого належну їйчотирьох кімнатну квартири, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], заповідала [PERSON] (а.с. 26). Позивачка є єдиною спадкоємицею за заповітом квартири, яка належала [PERSON]. Для оформлення своїх спадкових прав в 2015 році позивачка звернулась до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачі їй свідоцтва про право на спадщину. Отримати свідоцтво позивачу не вдалось, в зв'язку з тим, що її матір, [PERSON], звернулась до нотаріальної контори з приводу спадщини залишеної після [PERSON] і рекомендовано звернутись до Нікопольського міськрайонного суду (а.с. 27). На даний час відповідач подала до суду заяву про відмову від прийняття спадщини і не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно. За таких обставин суд вважає, що судом може бути задоволено позовні вимоги позивача і визнано за нею право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності та поділ спільно нажитого майна подружжя. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права на спадщину за законом. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно. Вона та відповідач стали спадкоємцями першої черги, інших спадкоємців першої черги немає. У встановлений законом шестимісячний строк вона прийняла спадщину, а відповідач відмовився від спадщини на її користь. Вона звернулася в нотаріальну контору, щоб оформити спадщину, проте нотаріус їй повідомила, що в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Належність батьку [PERSON] будинковолодіння та земельної ділянки в [ADDRESS] підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 26 травня 2003 року серії [NUMBER] виданим Бущанською сільською радою , випискою з погосподарської книги виданої 29 липня 2020 року № 434/02-22/20 Бущанською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області, технічним паспортом та двома витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд визнати право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач судове засідання не з`явилася. В заяві наданій суду позовні вимоги підтримала повністю та просить суд їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився. В заяві наданій суду просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Згідно ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, що визнаються сторонами по справі. Визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права особистої власності на квартиру [ADDRESS]. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 20.05.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбу з відповідачем. Вказує, що під час спільного проживання за її особисті кошти, що належали їй до шлюбу, було придбано квартиру [ADDRESS]. Право власності на квартиру зареєстровано за відповідачем по справі. Після розірвання шлюбу в даній квартирі вона проживає разом із сином. Посилаючись на ст.57, 60 Сімейного кодексу України просить визнати право особистої приватної власності на спірну квартиру. У судовому засідання позивач позов підтримав, просив задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідач 20.05.2011 року уклали шлюб, який рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.12.2015 року - розірвано (а.с.10-11). Під час спільного шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON], [INFO] (а.с.17). За час перебування сторін у шлюбі 13.12.2012 року, згідно договору купівлі - продажу, подружжям була придбана квартира [ADDRESS], право власності на яку зареєстровано за відповідачем (а.с.5-6, 27). Положення ч.2 ст. 60 СК України гарантує подружжю, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом, що випливає з правових норм, будь-яке майно набуте за час шлюбу належить до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя, якщо один із них не доведе набуття ним особистої приватної власності на майно в період перебування їх в шлюбі. Відповідно ч. 1 п. 3 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Під час судового засідання встановлено та не заперечувалось відповідачем, що в період шлюбу придбана квартира [ADDRESS] за кошти [PERSON], які належали їй особисто та частково отримані від її батьків. Відповідно до вимог ч. 4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Позивачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 379,00 грн грн (а.с.1), які згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права особистої власності на нерухоме майно, вказуючи, що вона з 16.02.2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі [PERSON], який розірвано рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26.09.2017року. Від шлюбу з відповідачем мають спільну дочку - [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу, вона одноособово придбала у власність квартиру [ADDRESS], і її право власності було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак після розірвання шлюбу, відповідач, який зареєстрований за місцем проживання у спірній квартирі, заявив їй, що спірна квартира є їхньою з ним спільною сумісною власністю згідно ст.60 СК України, оскільки придбана нею у шлюбі з відповідачем, і він її особистого права власності на спірну квартиру не визнає. Вона вважає, що спірна квартира належить їй на праві особистої приватної власності, бо на час придбання нею спірної квартири, у відповідача не було коштів на її придбання, так як він практично не працював за час знаходження у шлюбі з нею. Кошти за які була придбана спірна квартира, подарував їй її дідусь, [PERSON]. Дідусь бажав, щоб вона доглядала його і з цією метою надав їй 80000 грн. в подарунок для придбання нею спірної квартири, у якій він міг би проживати разом з нею. Передача їй коштів з боку дідуся мала місце 10.10.2016 року. За рахунок зазначених коштів, вона придбала спірну квартиру у якій був зареєстрований за місцем проживання її дідусь, [PERSON], який проживав у спірній квартирі до часу своєї смерті - [INFO]. Після смерті дідуся вона його поховала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання правочину дійсним та стягнення суми боргу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що 14 квітня 2012 року вона уклала з [PERSON] договір позики, згідно з яким вона передала їй суму коштів у розмірі 2100 доларів, а [PERSON] повинен був повернути гроші в строк до 17 травня 2012 року. Факт передачі підтверджується розпискою [PERSON] До теперішнього часу [PERSON] борг не повернув, тому просить суд стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 2100 доларів, що становить 23940 гривень та суму судового збору. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивачки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідача. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена протягом тридцяти днів від дня пред'явлення вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначенної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до розписки від 14 квітня 2012 року [PERSON] отримав від [PERSON] суму в розмірі 2100 доларів, яку зобов'язався повернути в строк до 17 травня 2012 року (а.с. 5). Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що між сторонами було укладено договір позики, відповідачем умови договору не виконанні, тому суд вважає що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання правочину дійсним та стягнення суми боргу є законим, обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судових збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]\~ про визнання про визнання права на частку у спільному майні подружжя в порядку його поділу вказуючи, що з 09.10.2004 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.07.2017 року. У шлюбі з відповідачем народилися спільні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Під час знаходження її у шлюбі з відповідачем, ними був 21.01.2014 року придбаний у спільну сумісну власність автомобіль марки «РЕUGЕОТ», модель 405, седан-В-легковий, синього кольору, 1989 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VF 315ВВ2208593139, реєстраційний номер [NUMBER]. Цей автомобіль був придбаний нами за 25000,00 грн. за рахунок коштів отриманих ними у кредит згідно кредитного договору № R53113514915В від 15.01.2014 року, укладеного між відповідачем та ПАТ «ВТБ Банк». Відповідно до цього договору, відповідач отримав від ПАТ «ВТБ Банк» кредит у розмірі 30000,00 грн., який вони витратили на придбання вищевказаного автомобіля, отримані кошти за кредитним договором з відсотками, вони повернули банку достроково ще у 2015 році. Придбаний ними у спільну сумісну власність автомобіль був зареєстрований 21.01.2014 року на праві власності, одноособово за відповідачем. Після розірвання їхнього шлюбу, відповідач одноособово користується зазначеним спірним автомобілем, ігноруючи її право, як власника, на користування цим авто. На цей час вона та відповідач не можуть дійти згоди, щодо добровільного поділу вищезазначеного майна між ними, оскільки відповідач не визнає її право спільної з ним власності на спірний автомобіль, що і вимусило її звернутися до суду з цим позовом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування будинком № 44 по вул. Жовтнева в с. Лосятин Кременецького району Тернопільської області. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що спірне будинковолодіння належить їй на праві приватної власності. У будинку зареєстрований її зять [PERSON], який з серпня 2010 року проживає у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою в с. Лідихів Кременецького району Тернопільської області. В судове засідання позивач не з»явилася, однак подала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки його суду не відомі. Суд, дослідивши представлені докази, прийшов до переконання про те, що позов [PERSON] слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 14 березня 1989 року [PERSON] є власником будинку по вул. Жовтневій, 44 в с. Лосятин Кременецького району Тернопільської області (а.с.4-5). З рішення Кременецького районного суду від 06 вересня 2010 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с.6). З технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду, інвентарний номер №59 вбачається, що [PERSON] є власником будинку, що розташований в с. Лосятин по вул. Жовтневій, 44 Кременецького району Тернопільської області. (а.с.7-10). З довідки, виданої виконкомом Лосятинської сільської ради №425 вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрований в [INFO], але не проживає за даною адресою з 29.08.2010 року по даний час. (а.с.11). З довідки про склад сім»ї № 424, виданої [PERSON] вбачається, що в будинковолодінні по вул. Жовтнева, 44 в с. Лосятин Кременецького району Тернопільської області зареєстровані [PERSON]А, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с.12). Враховуючи те, що [PERSON] не проживає в спірному житловому будинку без поважних причин більше встановленого законом строку, а тому втратив право користування цим жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку по [ADDRESS], вказавши, що вона є власником будинку по [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу, нотаріально посвідченого 03.07.1987 року, реєстр №12. З 29.03.2012 року в належному будинку з її згоди тимчасово була зареєстрована [PERSON] та її син. Відповідач фактично не проживав і не проживає в будинку, та не поселялася, оскільки фактично проживає по [ADDRESS]. Просить визнати [PERSON] та її сина [PERSON] втратившими право користування житловим приміщенням в будинку по [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання повторно не з*явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON]є власником будинку по [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу від 03.07.1987 року. В будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON], які в будинку не проживають, не проживали взагалі і не користуються жилим приміщенням. Згідно довідки Червоноармійської Першої сільської ради Вовчанського району від 12.12.2012р., [PERSON], її син [PERSON], зареєстровані в будинку [PERSON] в [ADDRESS], з 29.03.2012 року. За місцем реєстрації не проживають. Згідно інформації Червоноармійської Першої сільської ради від 17.12.2013р., [PERSON] та [PERSON] в будинку по [ADDRESS] не проживають, проживають [ADDRESS]. Згідно Договору купівлі-продажу від 03.07.1987р., посвідченого секретарем Червоноармійської Першої сільської ради Вовчанського району, реєстр №12, [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS]. Копією будинкової книги підтверджується, що [PERSON], [INFO] народження, зареєстрований в будинку по [ADDRESS], з 05.11.2008 року, з реєстраційного обліку не знятий. Заявами [PERSON], [PERSON], підтверджується, що [PERSON] і [PERSON] проживає без реєстрації в будинку по [ADDRESS]. В будинку [PERSON] не поселялася, не проживала і не проживає на даний час. Відповідно до ст..167 Житлового кодексу України, у разі вибуття наймача на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Враховуючи, що [PERSON], [PERSON] не проживали і не проживають в будинку, який належить на праві особистої власності [PERSON], проживають в іншому жилому приміщенні в с.Червоноармійське Перше, в будинку позивачки не проживають більше одного року, суд вважає, що вони втратила право користування жилим приміщенням в цьому будинку. Відповідно до ст.84 ЦПК України, з Виходячи з викладеного позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial