Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому, зазначила, що від шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей, які на даний час проживають разом з нею. Оскільки відповідач, маючи постійну роботу, добровільно коштів на утримання дітей не надає, тому позивачка просила стягнути з нього аліменти на їх утримання в розмірі по 600 грн. щомісячно, починаючи з часу подачі позову до суду і до повноліття дітей В судове засідання позивачка не з'явилась, подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій також просить справу слухати у його відсутність та просить суд, враховуючи те, що він має постійне місце роботи, встановити розмір аліментів в частці від його доходу (заробітку). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони з 20.05.2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі та є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про народження (а.с.6,7, 8). Главою 15 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Якщо сторони такої згоди не дійшли, кошти на утримання дитини присуджуються рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 2 При цьому суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На день вирішення спору судом на підставі пояснень позивачки, викладених нею в позовній заяві, та пояснень відповідача, зазначених в заяві, поданій до суду, вбачається, що відповідач працює має регулярний дохід - заробітну плату за основним місцем роботи (а.с.1, 17). Інших обставин, які б мали істотне значення для вирішення питання щодо розміру аліментів сторонами суду не надано. Оскільки, позивачка не надала суду доказів про те, що відповідач крім заробітної плати має інший мінливий дохід, суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача. В цьому випадку відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. При цьому суд вважає , що визначення розміру аліментів у частці від доходу, а не в твердій грошовій сумі, як просила позивачка, не є виходом за межі позову, оскільки предметом спору є стягнення коштів на утримання неповнолітніх дітей. Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: partial