Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 15.09.2012 року між [PERSON] та [PERSON] виконкомом Великолазівської сільської ради Ужгородського району було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №09. Від даного шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки, за час перебування у шлюбі через різні погляди на життя виникали постійні непорозуміння та сварки, котрі повторюються неодноразово. Оскільки збереження сімї є неможливим, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким розірвати шлюб, укладений 15.09.2012 року між [PERSON] та [PERSON] виконкомом Великолазівської сільської ради Ужгородського району, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №09, малолітнього [PERSON], 04.09.2013 року залишити на вихованні матері [PERSON], стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1100грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечила, та просила розглянути таку за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як встановлено по справі, 15.09.2012 року між [PERSON] та [PERSON] виконкомом Великолазівської сільської ради Ужгородського району було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено відповідний запис - №09, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії І-ФМ №091558 від 15.09.2012 року. Згідно ч.3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст.55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Від даного шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження Серії 1-ФМ №017581 від 18.07.2005 року). Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.191 ч.1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Із п.2 ч.1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Враховуючи наведене та, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивачки на утримання дітей.

Outcome: approved