Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання. В обґрунтування позову зазначено, що за рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 08.09.2012 року справа № 2/0606/385/2012 ухвалено стягувати на користь матері позивача, [PERSON] , з [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти, в розмірі ј частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На даний час [PERSON] досягла повноліття, однак продовжує навчатись на першому курсі курсі факультету компютерно-інтегрованих технологій, мехатроніки і робототехніки Державного університету «Житомирська політехніка» на денній формі навчання, бюджетної основи фінансування. Термін навчання з 21.09.2020 по 30.06.2024 року. Коштів, які надає їй її мати недостатньо для забезпечення потреб під час навчання. На період навчання вона не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач має постійну роботу та в нього наявна можливість надавати допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 16 березня 2021 року, відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Позивач, будучи належним чином повідомленою про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, надіславши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є дочкою [PERSON] , що слідує з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.09.2002 року (а.сп.10). Відповідно до довідки Державного університету «Житомирська політехніка» від 13.10.2020 року №166, [PERSON] є студентом 1-го курсу факультету компютерно-інтегрованих технологій, мехатроніки і робототехніки Державного університету «Житомирська політехніка» денної форми навчання, бюджетної основи фінансування (а.сп.7). У відповідності до статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, судом встановлено, що позивач, як повнолітня дитина, у зв`язку з навчанням на денній формі навчання, не маючи можливості самостійно влаштуватись на роботу, потребує матеріальної допомоги. Разом із цим, приймаючи до уваги обставини справи, а саме визнання позову відповідачем, відсутність доказів, які свідчать про не можливість надання на утримання повнолітньої дитини відповідачем аліментів, а також з урахуванням рівня мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини - 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення донькою навчання - відповідає вимогам закону та може забезпечувати частину потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а також не призведе до критичного погіршення матеріального стану відповідача. Саме такий розмір аліментів є обґрунтованим та достатнім відповідним щомісячним розміром аліментів, які належить стягнути з відповідача на утримання його повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання доньки, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку. У відповідності до статей 141, 430 ЦПК України, суд стягує з відповідача 840 гривень 80 копійок судового збору на користь держави та рішення в частині стягнення аліментів, у межах платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved