Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

\~[PERSON] звернулася до суду з заявою, яку обґрунтовувала тим, що 02.06.2016 її невістка [PERSON] на тимчасово окупованій території в м. Сімферополь народила дівчинку [PERSON]. Однак, при зверненні [PERSON], сина заявника, як батька дитини, до Путивльського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану з приводу реєстрації народження дочки, йому було в цьому відмовлено в звязку з тим, що він предявив для підтвердження факту народження дитини документи, видані на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Посилаючись на ці обставини, просила встановити факт народження цієї дитини. Заявник в судове засідання не зявилася, її представник надав на адресу суду письмову заяву, в якій подану заяву підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа направила листа, в якому заперечень проти задоволення заяви не мала та просила справу слухати без її представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Статтею 257-1 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Як вбачається з матеріалів справи, заявник є матірю [PERSON], який є громадянином України, зареєстрованим місцем проживання якого є м. Путивль Сумської області. З 22.06.2013 перебуває у шлюбі з [PERSON], громадянкою України, зареєстрованим місцем проживання якої є м. Сімферополь (а.с. 30-32, 36-37, 41). 02.06.2016 [PERSON] народила дівчинку в Сімферопольському клінічному пологовому будинку, що підтверджено виписним епікризом із акушерського стаціонару від 06.06.2016 (а.с. 39-40). Також Відділом реєстрації народження м. Сімферополя 10.06.2016 видано свідоцтво про народження дитини [PERSON], батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 33). Відповідно до\~ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини. За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, розташованими на цій території, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. 05.09.2017 Путивльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дочки, оскільки ним для підтвердження факту народження пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 18). В той же час, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991, закріплено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. \~Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно зі ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Частиною 1 ст. 145 СК України визначено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Як розяснено в п.18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 03.03.1995 № 5, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не заміняє собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. За встановлених обставин, суд дійшов висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту за наявності недійсних актів цивільного стану. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, оскільки дає підстави для державної реєстрації народження дитини. В силу \~ст. 367 ЦПК України\~суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання. \~\~\~

Outcome: approved