Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій в остаточних позовних вимогах просила збільшити розмір аліментів, що стягують на її користь з [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], та стягнути аліменти у розмірі 1/3 частки від його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття /а.с. 26/. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07 грудня 2015 року з [PERSON], на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], до моменту досягнення старшою дитиною повноліття. На теперішній час [PERSON] досягла повноліття, тому вищезазначене рішення не може виконуватись. Позивач зазначає, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, у вихованні дітей участі не приймає. Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи /а.с. 25/, в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі /а.с. 29/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с. 28). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24 червня 1998 року в Покотилівській селищній раді Харківського району, Харківської області, актовий запис № 12, що підтверджується копією свідоцтва про одруження Серія І-ВЛ №063140 /а.с. 8/. Від шлюбу мають трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO] (свідоцтва про народження відповідно серії І-ВЛ №082972 від 22 лютого 1999 року, серії 1-АМ №066745 від 26 січня 2007 року та серії 1-ВЛ №252326) /а.с. 11-а, 12, 13/. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07 грудня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 жовтня 2015 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили /а.с. 14/. На теперішній час [PERSON] досягла повноліття /а.с. 13/. Відповідно до\~ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів, визначеного за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Аналогічна правова позиція викладена в п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якої розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], проживають разом з позивачем за адресою: сел. Покотилівка Харківського району Харківської області, вул. Андріївська, буд. 10, відповідач проживає окремо, що не заперечувалося сторонами, та що підтверджується актом депутата Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області від 30 січня 2017 року, складеного у присутності сусідів [PERSON] та [PERSON], засвідченого секретарем Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області [PERSON] /а.с. 17/. Матеріальний стан позивача з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів змінився, утримання неповнолітніх дітей потребує значних матеріальних витрат. Зміна матеріального стану позивача після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей є підставою для збільшення розміру аліментів. У відповідності до положень ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У ст. 150 СК України визначені обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як вбачається з довідки про доходи [PERSON], виданої 20 лютого 2017 року Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут», останній працює в Національному технічниму університеті «Харківський політехнічний інститут» (082 Комп'ютерно - технологічний коледж) електриком 6 розряду та має постійний дохід. З огляду на наведене, враховуючи, рівний обовязок батьків щодо утримання дітей, з урахуванням того, що відповідач працює в Національному технічниму університеті «Харківський політехнічний інститут» (082 Комп'ютерно - технологічний коледж) електриком 6 розряду та має постійний дохід, інших дітей та непрацездатних членів сімї, які перебувають на його утриманні не має, позов визнав, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від його заробітку, але не менше мінімального розміру, встановленого ч.2 ст.182 СК України, а саме: 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно. Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved