Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, посилаючись на те, що відповідач добровільно коштів на утримання їхньої малолітньої дитини не надає, просила стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з часу подачі позову до суду і до повноліття дитини. Крім того, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. В суд позивачка подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує. Відповідач в суд не з'явилась, заперечень відносно позову до суду не подав. Відповідно до ст.280 ЦПК України справа слухалась у відсутність відповідача на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про народження. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК, роз'яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 2 стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до чч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2, 3 ст.181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки малолітній син сторін [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачкою, що стверджується довідкою Бистрицької сільської ради Ружинського району Житомирської області від 30.10.2018р., тому аліменти на його утримання підлягають стягненню в твердій грошовій сумі, як зазначено позивачкою в позовній заяві. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2ст.182 СК України, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням вказаного, а також того, що заперечень відносно задоволення вказаної позовної вимоги відповідач не надав, суд задовольняє її повністю. Вирішуючи позовну вимогу щодо стягнення аліментів на утримання позивачки суд враховує наступне. Відповідно до вимог ст. 21, 84 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Матеріалами справи доведено, що сторони на даний час перебувають в зареєстрованому шлюбі, який було укладено 09.11.2012р. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до дос ягнення нею трьох років. Оскільки відповідач заперечень відносно позову до суду не надав, суд приходить до впевненості , що він може надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки, а тому з вказаних підстав позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: approved