Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Як вбачається із заявлених вимог позивач просить стягнути з [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], РНОКПП: [NUMBER], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати предявлення позову до досягнення дитиною повноліття [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання двічі не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Станом на 02.07.2019 року відповідачем відзиву до суду не подано. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України). Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24 січня 2018 року народився [PERSON], свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Як вбачається з зазначеного свідоцтва про народження батьком дитини є [PERSON], матір'ю [PERSON]. Позивач вказує, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинені у середині 2018 року. З того часу сторони проживають окремо. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю у орендованій [PERSON] квартирі за адресою: [ADDRESS], а відповідач проживає за місцем своєї реєстрації, також там зареєстрований їх син. [PERSON] на сьогоднішній день не працює. На сьогодні позивач утримує сина за власні кошти. Як зазначає позивач, [PERSON] на даний момент офіційно не працює, однак їй стало відомо, що він неофіційно є тренером з спорту у клубі, який розташований за адресою: м.Одеса, вул. Дворянська, 30, де і отримує відповідну зарплатню, але ніякої матеріальної допомоги на сьогоднішній день на утримання сина відповідач не надає. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246- VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2019 рік, зокрема, для дітей віком до шести років прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2019 року пo 30 червня 2019 року - 1626 грн., з 01 липня 2019 року пo 30 листопада 2019 року - 1699 грн., з 01 грудня 2019 року - 1779 грн. Суд враховує, що оскільки за даними Міністерства фінансів України середня заробітна плата по Одесі та Одеській області у період з січня 2019 року по квітень 2019 року становить більше ніж 8575 гривень, а відповідач не надав до суду доказів того, що він не працевлаштований з поважних причин, не отримує дохід, а тому вважає за доцільне задовольнити позов у повному обсязі.

Outcome: approved