Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення повноліття дитини. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 18 серпня 2007 року виконкомом Малобурлуцької сільської радою Великобурлуцького району Харківської області, який розірвано рішенням Великобурлуцького району Харківської області від 26 квітня 2016 року. Рішення набрало законної сили 11 травня 2016 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. В зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. В судовому засідання позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми віку повноліття. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги позивача з підстав викладених в позовній заяві з урахування уточнених позовних вимог. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнав повністю, про що надав суду письмову заяву (а.с.31), при цьому пояснив, що згоден сплачувати аліменти, як цього вимагає позивач. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 26 квітня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 11 травня 2016 року (а.с.04-06). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.03). Батьком даної дитини в свідоцтві про її народження записаний відповідач [PERSON] і останній цього не заперечує. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні і це підтверджується актом обстеження складеного депутатом Великобурлуцької селищної ради від 29 червня 2017 року, довідкою за вихід. № 1753 від 12.06.2017 року, виданою виконавчим комітетом Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області (а.с.07,08). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду(а.с.28), оскільки її коштів не вистачає для повноцінного розвитку дитини. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини. З огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання їх дитини. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує той факт, що відповідач є здоровим працездатним чоловіком, інших дітей, яким-би він сплачував аліменти не має, також він не надав суду будь-яких доказів, що на його утриманні перебувають інші особи чи стосовно свого скрутного майнового стану. Також при стягненні аліментів на дитину необхідно зазначити їх мінімальний розмір, визначений законом - не менше 50% прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину слід стягувати до досягнення дитиною повноліття. У разі зміни обстановки відповідач і позивач мають право звертатись до суду з позовом про перегляд розміру аліментів. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З'ясовані у судовому засіданні обставини щодо повного визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дають підстави для висновку про його задоволення на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України. Підстав для відмови у прийнятті заяви відповідача про визнання позову суд не вбачає. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 640 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. Згідно з п.1 ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved