Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позивних вимог посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 17.01.2015 року. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалось через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, виховання дітей, у зв'язку з чим у сім'ї постійно виникають конфлікти та сварки. Шлюбні відносини припинили з травня 2017 року, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. \~\~\~ \~В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем, зазначивши, що на даний час проживає з іншим чоловіком. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позов визнав. Згідно ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З'ясувавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3,4\~ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч.2\~ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 січня 2015 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №11. Прізвище після одруження: чоловіка\~[PERSON], дружини\~[PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БВ № 130833, виданим 17 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сім'я не проживають з травня 2017 року. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім'єю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними, позивач на даний час проживає з іншим чоловіком у цивільному шлюбі. Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння, конфлікти і сварки між сторонами, в тому числі і в присутності неповнолітніх дітей, можуть негативно відобразитись на їх вихованні. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхніх дітей, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі ст.ст.\~24,\~56,\~112,\~114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved