Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що від зареєстрованого з відповідачем шлюбу мають спільну малолітню дитину, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею те перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. [PERSON] просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В подальшому [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій прохала суд стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі по 1500 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що на даний час ніде офіційно не працює, а тому не має змоги сплачувати аліменти в розмірі по 1500 грн. щомісячно. Визнає позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 1\\4 частини заробітку. З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 23.08.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується актом вуличного комітету від 24.08.2016 р. та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні. Відповідач проживає окремо від дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів судом також враховується відповідно до ст. 182 СК України те, що хоча відповідач офіційно не працює, однак є працездатним та інших осіб на утриманні не має. При цьому, суд враховує, що позивачем не доведено можливість сплати відповідачем аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. Разом із тим суд враховує, що відповідачем визнано позовні вимоги в частині стягнення аліментів у розмірі ? частини від заробітку (доходу), що фактично є більшим розміром аліментів, ніж аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за недоведеності позивачем підстав для стягнення аліментів в розмір 1500 грн. При цьому суд враховує, що визнання позову відповідачем в частині стягнення аліментів в розмірі ? частини заробітку (доходу) не суперечить закону та не порушує прав та законних інтересів відповідача чи інших осіб. На підставі викладеного суд вважає за необхідне визначити аліменти в частці від заробітку (доходу) відповідача, а саме у розмірі ? їх частини, задовольнивши позов частково. У відповідності до ст. 88 ЦПК України на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial