Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що 21 червня 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем припинені у вересні 2015 року, з цього часу вони мешкають окремо. Причиною розірвання шлюбу є те, що між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, вони мають різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, виховання дитини, між ними виникають постійно сварки, що призвело до відчуження між ними та втрати почуттів любові та поваги один до одного. 17 вересня 2018 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187\~ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 вересня 2018 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні на 23 жовтня 2018 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] та просила судові витрати по оплаті судового збору стягнути з відповідача на її користь. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 21 червня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №832, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб Серія І-ВЛ №232374 /а.с. 4/. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серія І-ВЛ №365365) /а.с. 5/. Встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, сторони спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. За змістом ст.24 Сімейного Кодексу України та ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно квитанції №17181896 від 08 серпня 2018 року позивачем при предявленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме - оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивачаю. На підставі викладеного і

Outcome: approved