Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з КП «Городенка Житлосервіс» 11957,82 грн. заборгованості по заробітній платі з 2013 року по вересень 2015 року. В позові позивачка зазначила, що 14.02.2013 року її прийнято на роботу до КП «Городенка - Житлосервіс» на посаду юриста згідно наказу № 2 від 14.02.2013 року. З 2013 року по даний час заробітна плата виплачується не в повному обсязі, фактично кожного місяця не виплачувалася частина заробітної плати. Станом на 01.09.2015 року через не виплату заробітної плати в повному обсязі виникла заборгованість по заробітній платі на загальну суму 11957,82 грн. У звязку із чим просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивачка не зявилася. До суду подала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився. До суду направив клопотання в якому просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову. Передбачених ч.1 ст.169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку Копією наказу №2 від 14.02.2013 року Комунального підприємства «Городенка Житлосервіс» та записом в трудовій книжці серії АФ №987479 стверджено, що позивачка прийнята на роботу на посаду юриста на час декретної відпустки. Оплата згідно штатного розпису. (а.с.6-7) Довідками № 81 від 10.09.2015 року та №87 від 16.09.2015 року виданими КП «Городенка-Житлосервіс» стверджується, що штатний оклад [PERSON] складає 2507,80 грн. Заборгованість по заробітній платі з 2013 року по вересень 2015 року складає 11957,82 грн. (а.с.5, 14) В силу ч.2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а вразі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудових колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду за який стягується виплата. Однак з матеріалів справи вбачається, що заробітну плату позивачу виплачували не регулярно. В поданому клопотанні відповідача направленому до суду доводиться, що представник відповідача позовні вимоги визнає. У звязку із чим, виходячи із викладеного суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути із відповідача в користь позивача 11957,82 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи із викладеного на підставі ст.115, ч.2 ст. 233 КЗпП України та

Outcome: approved