Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, треті особи: Новоєгорівська сільська рала Дворічанського району Харківської області, служба у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області відносно неповнолітніх дітей онуків [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачі по справі, самоусунулися від виховання своїх дітей, не цікавляться їхнім життям, не надають ніякої матеріальної допомоги на їхнє утримання. Між ними відсутні будь-які відносини як батьків та дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити позов та позбавити відповідачів батьківських прав, стягнути з них аліменти на утримання дітей та призначити її опікуном над її малолітніми онуками. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не зявилися. Про час і місце судового засідання відповідачі повідомлялися належним чином, згідно вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, викликаючись в суд через оголошення, про що свідчить публікація оголошення судді про їх виклик в газеті «Слобідський край» від 12 липня 2016 року за № 83, причину своєї неявки до суду відповідачі не повідомили. Відповідно до положень ч. 9 ст. 74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідача, він вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Представник третьої особи Новоєгорівської сільської ради Дворічанського району Харківської області до суду не зявився, надав заяву, в якій проти задоволення позовної заяви не заперечував, просив суд розглянути справу без участі представника 3-ої особи. Представник третьої особи служби у справах дітей Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області [PERSON] до суду не зявилася, надала заяву, в якій проти задоволення позовної заяви не заперечувала, просила суд розглянути справу без участі представника 3-ої особи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07 березня 2014 року позивачка уклала шлюб та змінила дівоче прізвище Поклонська на [PERSON], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 228638 від 07 березня 2014 року (а.с. 15). [PERSON] є матірю відповідача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 439035 від 18 лютого 2016 року (а.с. 18). Відповідач [PERSON] 12 січня 2010 року уклав шлюб з [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 129466 від 12 січня 2010 року (а.с. 20). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 187975 від 12 січня 2010 року (а.с. 25), [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 298804 від 01 березня 2013 року (а.с. 24), [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 379842 від 10 грудня 2010 року (а.с. 23). Згідно довідки виданої Нововодолазьким ВП Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області № 76/635 від 04 грудня 2015 року [PERSON] та [PERSON] раніше мешкали за адресою: вул. Перемоги буд. 8 с. Княжне Нововодолазького району Харківської області. До вересня 2015 року [PERSON], попала в поле зору працівників поліції та притягувалась до адміністративної відповідальності 23 грудня 2014 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП та 13 грудня 2014 року за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Після чого [PERSON] та [PERSON] виїхали з с. Княжне Нововодолазького району Харківської області та їх місцезнаходження в даний час невідомо (а.с. 26). Розпорядженням голови Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області № 249 від 21 серпня 2015 року припинено перебування малолітньої [PERSON], [INFO], у дитячому державному закладі на повному державному утриманні (а.с. 27) та передано її на виховання бабусі [PERSON] за актом про факт передачі дитини від 27 серпня 2015 року (а.с. 28). Згідно довідки виданої управлінням інформаційно-аналітичного забезпечення МВС України № 306-12112015/63210 [PERSON] станом на 18 листопада 2015 року до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 29). За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно, що підтверджується довідкою-характеристикою № 189/02-20 від 29 квітня 2016 року виданою Новоєгорівської сільської ради Дворічанського району Харківської області (а.с. 30). [PERSON] та її чоловіком [PERSON] створено належні умови для проживання дітей, в кімнатах тепло, всі зручності в будинку, їжа та запаси продуктів наявні, є город та підсобне господарство: 4 голови крупного рогатого скоту, 25 свиней. В дітей є ліжка, стіл, одяг, взуття, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 10 березня 2016 року (а.с. 31) Згідно з висновками про стан здоровя, виданим 14 березня 2016 року КЗОЗ Дворічанська центральна районна лікарня, [PERSON] та її чоловік [PERSON] за станом здоровя можуть бути опікунами (а.с. 36, 37). Малолітня [PERSON], [INFO], здорова, фізичний та психомоторний розвиток відповідає віку, що підтверджується висновком про стан здоровя, фізичний та розумовий розвиток дитини, виданий 14 березня 2016 року КЗОЗ Дворічанською центральною районною лікарнею (а.с 32). Малолітня [PERSON], [INFO], здорова, фізичний та психомоторний розвиток відповідає віку, що підтверджується висновком про стан здоровя, фізичний та розумовий розвиток дитини, виданий 14 березня 2016 року КЗОЗ Дворічанською центральною районною лікарнею (а.с. 33). Малолітній [PERSON], [INFO] , хворіє на плоскостопість, гіпертрофію ц/мигдалин, фізичний та психомоторний розвиток відповідає віку, що підтверджується висновком про стан здоровя, фізичний та розумовий розвиток дитини, виданий 14 березня 2016 року КЗОЗ Дворічанською центральною районною лікарнею (а.с. 34). Як вбачається з характеристики [PERSON], [INFO], наданої Мечниківським навчально-виховним комплексом (загальноосвітня школі І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад) Дворічанської районної ради Харківської області, [PERSON] відвідує школу систематично, приходить охайно одягнутий. [PERSON] бабуся і дідусь, приділяють належну увагу навчанню і вихованню онука. В сімї створені умови для нормального життя учня. Він забезпечений необхідним шкільним приладдям, одягом, взуттям. Також забезпечений необхідними продуктами харчування. Батьки матеріально не допомагають, безвідповідальні, не цікавляться дітьми: жодного разу не відвідали дитячого садочка та школи (а.с. 35). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області №01-49/1365 від 23 червня 2016 року орган опіки та піклування Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], відносно їхніх малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], (а.с. 59-61). Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативного впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа, в сімї якої проживає дитина. Частиною 2 ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платників аліментів, наявність у них інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини справи, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. З урахуванням обставин справи, стану здоровя та матеріального становища дітей та платників аліментів, доводів сторін, суд визначає цю частку з кожного у розмірі 1/2 частини від усіх видів доходів відповідачів але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, присуджуючи аліменти, згідно ч. 1 ст. 191 СК України, від дня предявлення позову. Відповідно ч. 1 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, сімейних, трудових відносин. Частиною 3 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Позивачем надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог. Відповідачами, всупереч вимог ст.ст.10, 11, 57, 60 ЦПК України, належних та допустимих доказів наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог не надано. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалася позивачка, як на підставу своїх вимог, приймаючи до уваги думку представників третіх особи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved