Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Приазовського районного нотаріального округу Запорізької області Коверзнєвим С.В. 17.08.2016 року за реєстровим № 1070. Згідно з витягом з домової книги для реєстрації громадян, у житловому будинку [ADDRESS] з 23 квітня 2013 року зареєстроване проживання [PERSON]. Відповідач, який є чоловіком доньки позивачки, фактично не проживає в зазначеному будинку з 16 лютого 2015 року, участі в утриманні житла не приймає, комунальні послуги не сплачує. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, що позбавляє права позивача оформити субсидію і отримувати пільги з утримання житлового будинку. У зв'язку з викладеними обставинами, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинку [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судові повістки направлялися відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, однак були повернуті підприємством поштового зв'язку з відміткою, що за зазначеною адресою він не проживає. А тому на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частинами 1, 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням) і тому визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є достатньою підставою для зняття їх з реєстрації. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Коверзнєвим С.В. 17.08.2016 року, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр. [PERSON], [INFO], який помер [INFO] є його донька - [PERSON], [INFO]. Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 66070193 від 17.08.2016 року, право власності на будинок за вказаною адресою зареєстроване за [PERSON].. Згідно з копією домової книги, в будинку [ADDRESS], з 23 квітня 2013 року зареєстроване місце проживання [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 164 від 22.08.2016 року, виданою Маківською сільською радою, [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована та постійно мешкає по [ADDRESS] та має наступний склад сім'ї: мати [PERSON], [INFO], чоловік [PERSON], [INFO], та зять [PERSON], [INFO] Згідно з довідкою № 165 від 22.08.2016 року, виданою Маківською сільською радою, [PERSON], [INFO], за місцем реєстрації по [ADDRESS] з лютого 2015 року і по теперішній час не проживає. Відповідно до Акту обстеження житлового будинку [ADDRESS], складеного 22.08.2016 року комісією у складі голови і депутатів сільської ради, встановлено, що в жилому будинку разом з [PERSON] проживають мати [PERSON] та чоловік [PERSON] [PERSON] зареєстрований в зазначеному будинку, але фактично не проживає в ньому з 16.02.2015 року. Доказів, які би свідчили про поважність причин не проживання відповідача в будинку більше року, суду надано не було. На переконання суду, позивачкою доведено, що відповідач без поважних причин більше року не мешкає в будинку, що свідчить про наявність підстав для визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved