Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить витребувати у відповідача [PERSON] на її користь належні їй речі, а саме: телевізор Samsung UE32EH6037K, холодильник Indesit 12, кухонний стіл світло-бежевого кольору в комплекті з табуретками у кількості 4 шт., пральну машину Siemens. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 15.06.2011 року познайомилася з [PERSON] . У 2011 році вони деякий час були друзями, а потім вже продовжували зустрічатися як чоловік та жінка. З 2014 року по 2017 рік вона стала залишатись у нього вдома за адресою: [ADDRESS] . У відповідача були відсутні грошові кошти та він не мав жодного побутового приладу у справному стані. З метою поліпшення житлових умов, позивач в 2011 році уклала кредитний договір з ПАТ «Альфа-банк» на придбання холодильника ХФ ТОВ Технополіс-1, який був доставлений до квартири відповідача за вказаною адресою. 14.12.2012 року позивач уклала кредитний договір з ПАТ «Альфа-банк» на покупку телевізора Samsung UE32EH6037K в супермаркеті електроніки «Фокстрот», що знаходиться за адресою: м. Харків, пр . Тракторобудівників , 59/56, який також було доставлено в квартиру відповідача. З квартири матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] також до квартири відповідача були доставлені кухонний стіл світло-бежевого кольору в комплекті з табуретами у кількості 4 штуки, які позивач оцінює в 1000 грн. Крім того, відповідачу до квартири доставили пральну машину Siemens, яку позивач оцінює в 2000 грн. Однак, у 2017 році стосунки сторін почали погіршуватись, а 23.08.2017 року відповідач [PERSON] виставив її за двері вищевказаної квартири. В лютому 2018 року позивач звернулася до відповідача з проханням повернути її речі, однак останній відмовив, посилаючись на те, що зазначені холодильник, телевізор та кухонний стіл він забирає собі, нібито, в розрахунок того, що позивач не сплачувала орендну плату за користування його квартирою та за пригощання її їжею. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити. Крім того, зазначила, що холодильник та телевізор купувала в кредит, кредит сплачувала в терміналі самообслуговування в терміналі ПАТ «Альфа-банк», на цей час кредит сплачений. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав у повному обсязі, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 15.06.2011 року познайомився з [PERSON] . Остання ніде не працювала, кошти, навіть на проїзд, брала у нього. Коли вона приходила до нього, він за все віддавав кошти, в тому числі за продукти та стіл з табуретами. У нього був невеликий, але робочий телевізор. [PERSON] вмовила його взяти телевізор Samsung та холодильник Indesit в кредит. Банк відмовив йому в кредитуванні та [PERSON] вмовила оформити кредит на своє ім`я. Перші внески він робив особисто, інші платежі вносила його мама [PERSON] . Один платіж зробив його брат [PERSON] . Пральну машину Siemens у неробочому стані йому подарувала, тоді ще, їх спільна подруга [PERSON] за допомогу по дому. Перевезти пральну машину допомагав син позивача, потім відповідач її відремонтував. За 5 місяців до розлучення він дізнався, що позивач живе за рахунок надання інтимних послуг. Потім він збирав докази цього. Всі зароблені кошти позивач витрачала на дорогі прикраси (а.с. 27-28). Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] знайомі з 2011 року та мешкали разом за адресою місця проживання відповідача: [ADDRESS] з 2014 по 2017 рік. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що з [PERSON] є подругами більше 6 років. Її подруга мешкала у [PERSON], вона бувала у них вдома в квартирі [ADDRESS] п`ятиповерховий, квартира [PERSON] . на другому поверсі. [PERSON] принесла до квартири своє майно: дерев`яний стіл бежевого кольору, 4 стільці. Їй це відомо, оскільки допомагала нести зазначені меблі. Крім того, вона своїй подрузі подарувала неробочу пральну машину. Забирали її [PERSON] зі своїм зятем. За ремонт мотору [PERSON] заплатила 500 грн. Крім того, [PERSON] за свої кошти 900 грн. міняла в квартирі [PERSON], а саме, у кухні батарею центрального опалення та невеликий диван, за який відповідач гроші не віддав. [PERSON] для неї є сторонньою людиною, йому вона пральну машину не дарувала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що [PERSON] його брат. [PERSON] він знайомий, вона була дівчиною його брата. Про наявність меблів та техніки в квартирі брата йому відомо, оскільки він знає адресу брата та має ключі від його квартири. Стіл брату хтось приніс, нібито, як подарунок. На телевізор брат брав гроші, але скільки та коли не пам`ятає. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] є її сином. [PERSON] вона знайома, вони з сином мешкали разом. Свідок мешкає в м. Чугуєві, але часто приїжджає до Харкова, сплачує комунальні послуги за сина, кредити. На кого були оформлені кредити, їй не відомо. Вона особисто ходила до «Альфа-банку» та сплачувала за холодильник кредит по 350 грн. та внесла останній внесок. Пральну машину подарувала [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, суд вважає доведеним, що телевізор Samsung UE32EH6037K, кухонний стіл світло-бежевого кольору в комплекті з табуретами у кількості 4 штуки, пральна машина Siemens належать на праві приватної власності позивачу [PERSON] . Належних доказів, що зазначені речі належать відповідачу, суду не надано. Таким чином, суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] в цій частині задовольнити та витребувати у [PERSON] на користь [PERSON] наступні речі: телевізор Samsung UE32EH6037K, кухонний стіл світло-бежевого кольору в комплекті з табуретами у кількості 4 штуки, пральну машину Siemens. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією від 04 червня 2018 р. (а.с.1). В іншій частині в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] суд відмовляє за їх недоведеністю. Статтею 74 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним роз`яснити [PERSON] її право звернутися до суду з позовними вимогами про визнання права власності на холодильник Indesit 12 в порядку поділу майна між чоловіком та жінкою, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Outcome: partial