Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 від заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позов мотивований тим, що 12 жовтня 2009 року позивачкою укладений в шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, Донецької області, актовий запис в книзі реєстрації шлюбів № 897 від 12 жовтня 2009 року. Шлюб фактично розпався, позивачка та відповідач проживають в різних населених пунктах. Сторони мають двох спільних дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] - [INFO] , при цьому відповідач кошти на утримання дітей не надає, тим самим ухиляючись від покладеного на нього обов`язку утримувати своїх дітей. Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. На позов електронною поштою до суду надійшла заява відповідача про здійснення розгляду за його відсутності. В заяві також йдеться про те, що відповідач не погоджується з звинуваченням в ухиленні від утримання дітей, до заяви надані квитанції про здійснення переказів на адресу позивачки коштів за період з 11 серпня 2018 року по 11 січня 2020 року в розмірі 70500 грн. В судовому засідання позивачка та її представник-адвокат Костюченко В.К., позовні вимоги підтримали. При цьому позивачка пояснила, що діти проживають та зареєстровані разом з нею, вона несе усі витрати на їх утримання. Відповідач дійсно перераховував їй кошти, проте вона не вважає, що ці кошти є поточними аліментами. Відповідач має достатні доходи для виплати аліментів в мінімальному рекомендованому розмірі, отримує велику пенсію за вислугу років як шахтар, є працездатним, не має інших утриманців. Вирішуючи справу, суд виходить з наступного: Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі (а.с.2), є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 3,4). Проживання дітей разом з позивачкою за адресою [ADDRESS] підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 19 вересня 2019 року (а.с.5) та довідкою Н-Сіверської міської ради № 13 27 (а.с.6). Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.13) Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України. Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки діти постійно проживають з позивачкою, суд вважає доведеним, що діти перебувають на її утриманні і саме відповідач згідно з ст. 181 СК України має сплачувати аліменти на утриманні дітей на її користь. За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в мінімальному рекомендованому розмірі з огляду на невстновлення у нього інших утриманців та надіслані ним копії документів про здійснення переказів готівки на ім`я позивачки за період з 11 серпня 2018 року по 11 січня 2020 року в розмірі 70500 грн.. Разом з тим суд не бере до уваги зазначені квитанції про переказ готівки позивачці в якості доказів участі в утриманні дітей, оскільки в квитанціях не зазначається цільове призначення переказаних коштів. Суд роз`яснює відповідачу, що в разі доведення цільового призначення переказаних коштів як аліментів на утримання дітей, зазначені суми можуть бути враховані державним виконавцем при обчислення заборгованості по сплаті аліментів за періоди, в яких здійснювалися відповідні перекази. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України), отже аліменти слід присудити з 12.11.2019 року. Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у м ежах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved