Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 7,63 га, у межах згідно планом, яка знаходиться на території Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла [PERSON]. За життя [PERSON] уклала заповіт від 11 лютого 2015 року, який посвідчено Завадою М.В. приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області за № 459, відповідно до якого все своє майно померла заповідала [PERSON]. Вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори з оформленням спадщини, але під час оформлення права на спадщину їй було запропоновано надати правовстановлюючі документи на спадкове майно. Вищезазначений Державний акт на право власності на земельну ділянку втрачено ще за життя спадкодавця, про що зроблено оголошення в газету «Нове Життя» від 25.06.2016 № 51-52. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просять задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати без їх участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які особи, які беруть участь у справі посилалися як на підставу своїх вимог, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19 листопада 2015 року серії [NUMBER]. За життя [PERSON] уклала заповіт від 11 лютого 2015 року, посвідчений Завадою М.В. приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області за № 459, відповідно до якого все своє майно померла заповіла [PERSON]. 08.12.2015 року позивач звернулась до приватного нотаріусу Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмові у вчиненні нотаріальної дії від 09 червня 2016 року № 153/02-31 приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу Харківської області, [PERSON], відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що для оформлення спадщини на земельну ділянку, необхідно надати правовстановлюючі документи про належність цього майна спадкодавцеві. Оголошення про втрату Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] було розміщено в газеті «Нове життя» від 25 червня 2016 року № 51-52 (9595-9596) на 8 сторінці. Відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Близнюківському районі Харківської області № Щ-10/0-13/6-16 від 01.07.2016 [PERSON] відмовлено у видачі дублікату Державного акту на право власності на земельну ділянку. Довідкою відділу Держгеокадастру у Близнюківському районі Харківської області від 01.07.2016 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.06.2016 року підтверджується, що на [PERSON] зареєстровано 25.01.2003 року за № 234 по Лукашівській сільській Раді право власності за землю згідно державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] площею 7,63 га., кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Згідно ч.1, ч.2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, судом встановлено, що померлій [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка, що знаходиться на території Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 7,63 га, кадастровий № [NUMBER]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Приписами ч.1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.ст. 1269, 1270 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв спадщину. Суд зазначає, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Оскільки позивач по справі є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], яка заповіла позивачу все своє спадкове майно, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно, оскільки неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно через втрату правовстановлюючого документу, не може бути перешкодою у набутті права власності на нього. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved