Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та прийняття спадщини, зазначивши, що, 15 серпня 2002 року померла мати її чоловіка [PERSON] - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина жилий будинок № 60 по вул. Пушкіна у смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області, розташований на земельній ділянці розміром 862 кв.м. На вказаній ділянці розташовані один жилий будинок жилою площею 33,6 кв. м., зазначений в плані літерою «А», а також господарські побутові споруди: сарай «В», забори № 1, 2, 3, замощення «І», криниця «К». Будинок повністю належав [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом як дружині після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 29 січня 1987 року. Дане свідоцтво було посвідчено державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори [PERSON] 23.06.1988 року в межах спадкової справи №199 за 1988 рік та зареєстроване в реєстрі за №957. В свідоцтві прізвище матері її чоловіка - [PERSON] нотаріусом було помилково зазначене як «Вертилецька», хоча до спадкової справи вона надавала довідки характеристики на спадкове майно, видані Запорізьким міжміським БТІ на її імя від 31.03.1998 р. за № 896, де її прізвище було зазначене на російській мові як «Вертелецкая». Крім того, у вказаному свідоцтві прізвище спадкодавця, - її померлого чоловіка, також зазначене як «Вертелецький». Домоволодіння № 60 по вул. Пушкіна у смт. Малокатеринівка межує з домоволодінням №60-А, де проживали її чоловік [PERSON], заявниця - [PERSON] та її син [PERSON]. Між ними з 1988 року склався спільний порядок користування двома домоволодіннями, оскільки [PERSON] з причини похилого віку та хворобливого стану вже не могла самостійно вести домашнє господарство та потребувала догляду. Фактично вони жили однією сімєю, вели спільне господарство, доглядали за нею. Розмежування між двома цими домоволодіннями фактично не існувало і не існує зараз. Після її смерті спадкоємцями першої черги були її діти: син (чоловік заявниці) [PERSON] та донька (сестра чоловіка) [PERSON]. Остання проживала у [INFO], за прийняттям спадщини після смерті матері не зверталась та у 6-ти місячний строк надала моєму чоловіку нотаріально посвідчений лист про відмову від спадщини на його користь. Чоловік заявниці - [PERSON], до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини не звертався. Однак, після відкриття спадщини 15.08.2002 року фактично вступив у володіння будинком за адресою вул. Пушкіна, буд.60 у смт. Малокатеринівка, здійснював догляд за ним, підтримував в належному стані, використовував земельну ділянку, сплачував відповідні платежі. 18 листопада 2007 року її чоловік [PERSON] помер. Після його смерті спадкоємцями першої черги були діти: донька [PERSON], син - [PERSON] та заявниця -[PERSON]. Заявниця та її син [PERSON] та донька [PERSON] (до лютого 2008 року) також були зареєстровані та проживали у будинку за адресою вул. Пушкіна, буд.60-а/ пров.Урожайний,14-а у смт. Малокатеринівка, який межує зі спадковим будинком №60 по вул.. Пушкіна у смт. Малокатеринівка, продовжували здійснювати догляд за ним, підтримувати в належному стані, тому заявниця не турбувалась за правовий статус спадкового будинку. 04 серпня 2015 року син заявниці - [PERSON] помер. Вона продовжує проживати у будинку за адресою вул. Пушкіна, буд.60-а у смт. Малокатеринівка, який межує зі спадковим будинком №60 по вул. Пушкіна у смт. Малокатеринівка, та продовжує здійснювати догляд за ним, підтримувати в належному стані, користуватись замельною ділянкою. Право власності в порядку спадкування після смерті матері чоловіка - [PERSON] ніхто не оформив. На даний час право власності на спадковий будинок №60 по вул. Пушкіна у смт. Малокатеринівка зареєстроване за [PERSON], хоча її чоловік при житті мав право на звернення до нотаріальних органів за прийняттям спадщини та на отримання свідоцтва про право на спадщину. Заявниця, звернулась до Запорізької районної державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини, яка залишилася після смерті матері її чоловіка, однак заявниці було письмово розяснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю документів, що б підтверджували фактичне володіння спадкоємцем спадковим майном, тощо, та було запропоновано звернутися до суду. Вважає, що її чоловік - [PERSON] фактично, відповідно до ст. 549 ЦК України ( в редакції 1963 року), який діяв до 01.01.2004 року, прийняв спадщину, що відкрилась після смерті його матері [PERSON] 15 вересня 2002 року. Встановлення даного факту необхідно для подальшого визначення правового статусу спадкового будинку №60 по вул. Пушкіна у смт. Малокатеринівка, подальшого звернення до нотаріуса за прийняттям спадщини після смерті чоловіка та отримання свідоцтва про право на спадщину. У судове засідання заявниця не з»явилася, від її представника надійшла заява, у якій він повністю підтримав заяву заявниці, просив суд її задовольнити, розглянути справу за їх відсутності. Представник заінтересованої особи - Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій проти задоволення заяви не заперечував, просив суд розглянути справу за їхньої відсутності. Заінтересована особа- Лабезна Ю.В., у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, у якій проти задоволення заяви не заперечувала, просила суд розглянути справу за її відсутності. Суд, вважає можливим розглядати справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що вимоги, викладені у заяві, законні та обгрунтовані, отже, заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серія ІЖ номер 228024, виданим Малокатеринівською селищною радою Запорізького району Запорізької області 16 серпня 2002 року , актовий запис №32. У свідоцтві про народження [PERSON] серії ЯГ № 242776 виданого 15.10.1952 року, в графі «мати» вказано прізвище «Вертелецька». Факт того, що [PERSON] була матір»ю [PERSON], також підтверджується довідкою Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області №528 від 08.04.2016 року. Відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу серії І-ЖС № 277579 [PERSON] та [PERSON] одружилися 27.07.1974 року. За життя [PERSON] на праві приватної власності належав жилий будинок № 60 по вул. Пушкіна у смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області, розташований на земельній ділянці розміром 862 кв.м., на вказаній ділянці розташований один жилий будинок жилою площею 33,6 кв. м., зазначений в плані літерою «А», а також господарські побутові споруди: сарай «В», забори № 1, 2, 3, замощення «І», криниця «К», на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом як дружині після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 29 січня 1987 року. Дане свідоцтво було посвідчено державним нотаріусом Запорізької районної державної нотаріальної контори [PERSON] 23.06.1988 року в межах спадкової справи №199 за 1988 рік та зареєстроване в реєстрі за №957, що також підтверджується довідкою Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області №527 від 08.04.2016 року. Згідно домової книги на житловий будинок №60 по вул. Пушкіна у смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області, [PERSON], була зареєстрована в зазначеному будинку. Згідно домової книги на житловий будинок №60-а по вул.Пушкіна / пров.Урожайний,14-а, у смт.Малокатеринівка заявниця та її чоловік [PERSON], були зареєстровані в зазначеному будинку. Згідно технічної документації житлового будинку № 60 та № 60-а по вул. Пушкіна/ пров.Урожайний, 14-а, у смт. Малокатеринівка межують між собою. Згідно довідки Малокатеринівської селищної ради Запорізького району Запорізької області №529 від 08.04.2016 року, після смерті [PERSON] в управління та володіння належного їй домоволодіння № 60 по вул. Пушкіна у смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області вступив її син [PERSON], який проживав у домоволодінні № 60-а по вул. Пушкіна/ пров.Урожайний, 14-а, у смт. Малокатеринівка Запорізького району Запорізької області. Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи та показаннями свідків, ніким не заперечуються. Свідки [PERSON] та [PERSON], підтвердили факт родинних відносин між померлим чоловіком заявниці [PERSON] та померлою [PERSON], яка доводилася йому матірю. Також свідки підтвердили факт прийняття спадщини чоловіком заявниці [PERSON], що залишилася після смерті його матері - оскільки проживав разом з нею, користувався спірним будинком, тобто фактично вступив у володіння спадковим майном, здійснював господарську турботу за будинком, поточний ремонт, доглядав за городом, сплачував необхідні платежі, про що надали письмові пояснення. Аналогічні відомості у письмових довідках надала суду заінтересована особа - Малокатеринівська селищна рада. Згідно зі ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Згідно ст. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 18.06.1994 року №18/5, що діяла до 2005 року, «свідоцтво поро право на спадщину відається спадкоємцям, яки прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном». Згідно п. 3.21. глави 10 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012\~ № 296/5 «Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.». Отже, від встановлення факту родинних відносин між заявницею та померлим [PERSON] залежить виникнення майнових прав та обов'язків фізичної особи, у іншому порядку встановити вказаний юридичний факт неможливо. Згідно ст. 256 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, що мають юридичне значення, зокрема, факт родинних відносин між фізичними особами. На підставі вищевикладеного

Outcome: approved