Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Зазначала, що [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є відповідач по справі. Відповідач допомоги на утримання сина добровільно не надає. Їй не відомо чи працює відповідач та чи має він постійний дохід. На утриманні відповідача інших осіб немає. Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з 19.10.18 і до досягнення дитиною повноліття. У відзиві на позов [PERSON] вказав на наступне. Від обов`язку утримувати сина він не відмовляється. Щомісячно здійснював перерахування коштів позивачу на утримання сина, однак остання чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином. Оскільки він не має постійного заробітку та на його утриманні перебуває непрацездатна мати, просив стягнути з нього на користь позивача на утримання сина - 1 500 грн. аліментів. У відповіді на відзив [PERSON] вказала на наступне. Обов`язок утримувати дитину покладено на обох батьків. Наявність матері на утриманні відповідача не може слугувати підставою для ухилення останнього від надання допомоги на утримання дитини. Заявлений в позові розмір аліментів відповідає інтересам дитини. Щомісячно вона несе витрати на утримання дитини близько 10 000 грн. У запереченнях на відповідь на відзив [PERSON] вказав на наступне. Від обов`язку утримувати сина він не відмовляється. Сума витрат на утримання дитини, яку він здійснював залежала від його матеріального стану. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вказала на те, що позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності позивача. Відповідач та його представник проти позову заперечили, просили позов задовольнити частково, стягнути з відповідача на утримання сина - 1 500 грн. аліментів. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є відповідач по справі (а.с. 15). Вказана обставина підтверджується також висновком експерта, складеного 28.02.20 на виконання ухвали Подільського районного суду м. Києва від 01.10.19 (а.с. 178-190). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із встановлених у судовому засіданні обставин справи вбачається, що дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не працює. Допомогу на утримання дитини надає нерегулярно. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ураховуючи те, що обов`язок по утриманню дитини покладено на обох батьків, однак відповідач допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, суд, ураховуючи матеріальний стан відповідача, наявність у відповідача непрацездатної матері, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову про стягнення з відповідача на корить позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 3 000 грн., оскільки саме такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вимог СК України стягнення аліментів необхідно здійснювати, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягненню дитиною повноліття.

Outcome: partial