Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати її особистою приватною власністю кошти у розмірі 44000 грн. Поділити майно подружжя та відступити від рівності часток подружжя у спільному сумісному майні подружжя, встановивши, що її частка у спільному майні подружжя житловому будинку з надвірними будівлями та земельній ділянці, розташованими по вул. Сонячній, № 11 на території села Циркуни Харківського району Харківської області складає 9/10 частин, визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, що розташовані по вул. Сонячній, № 11 на території села Циркуни Харківського району Харківської області в цілому, стягнути з неї на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 1/9 частки вартості земельною ділянки та 1/9 частки вартості житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по вул. Сонячній, № 11 на території села Циркуни Харківського району Харківської області, припинити право власності [PERSON] на 1/2 частку земельної ділянки розташованої по вул. Сонячній, № 11 на території села Циркуни Харківського району Харківської області. В подальшому позивач уточнила свої позовні вимоги і просила суд визнати її особистою приватною власністю кошти у розмірі 57574 грн., які були витрачені нею на будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Сонячній, № 11 в с. Циркуни Харківського району Харківської області, що становить 12/100 частин житлового будинку, поділити майно подружжя з відступленням від рівності часток подружжя у спільному сумісному майні подружжя, визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та на земельну ділянку в цілому, припинивши право спільної часткової власності на земельну ділянку та право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, стягнути з неї грошову компенсацію на користь відповідача за припинення його права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та на земельну ділянку, що розташовані в с. Циркуни по вул. Сонячній, № 11 Харківського району Харківської області. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем був укладений шлюб 11 серпня 2001 року. Після реєстрації шлюбу 19 лютого 2003 року подружжям було придбано земельну ділянку, яка розташована в с. Циркуни по вул. Сонячній, № 11 Харківського району Харківської області, яка зареєстрована за кожним із них на праві власності по 1/2 частці. 11 липня 2003 року мати позивача [PERSON] продала належну їй на праві власності однокімнатну ізольовану квартиру, яка знаходилася за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, № 38 за 44520 грн., з яких 44000 гривень були передані позивачу на будівництво житлового будинку по вул. Сонячній, № 11 в с. Циркуни Харківського району Харківської області. Позивач вважає що ці кошти є її особистою приватною власністю. Весною 2003 року почалося будівництво житлового будинку. Були придбані будівельні матеріали та вирито котлован під будинок. Завершено будівництво у 2007 році. Позивач вважає, що на будівництво житлового будинку з господарським будівлями та спорудами витрачені її особисті кошти у розмірі 57574 грн., що становить 12/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Сонячній, № 12 в с. Циркуни Харківського району Харківської області. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами зареєстрований на праві спільної сумісної власності за позивачем та відповідачем. 14 квітня 2012 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Позивач зазначає, що фактично вони з чоловіком мешкали роздільно. Починаючи з 2007-2008 років позивач з сином мешкають у спірному будинку. Відповідач мешкає та зареєстрований в квартирі своєї матері за адресою: [ADDRESS]. В позові позивач зазначила, що володіти та користуватися сумісно з відповідачем житловим будинком та земельною ділянкою неможливо. Так як відповідач постійно чинив насильство в сімї, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності, у вересні 2014 року він вчинив підпал майна, що було спільною сумісною власністю подружжя, її особистого майна та майна сина. Позивач вважає, що 88/100 частин спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами є спільною сумісною власністю. Частка кожного із подружжя складає по 44/100 частин і вважає можливим припинити право власності відповідача на 1/2 частку земельної ділянки та припинити право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, визнавши за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та на земельну ділянку, що розташовані в с. Циркуни по вул. Сонячній, № 11 Харківського району Харківської області в цілому. Крім того, позивач просила суд відступити від рівності часток подружжя, посилаючись на те, що відповідач ніколи не дбав про матеріальне забезпечення сімї, ніде не працює. Після стягнення з нього аліментів на сина за рішенням суду, має заборгованість зі сплати аліментів, син має хронічне захворювання і потребує постійного лікування, а тому, вона вважає, що її частка у праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Сонячній, № 11 в с. Циркуни Харківського району Харківської області складає 64/100. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Надали пояснення аналогічні заявленому позову. Позивач внесла на депозитний рахунок суду грошову компенсацію у розмірі 254454 грн. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували та в судовому засіданні пояснили, що за кошти відповідача придбано земельну ділянку в с. Циркуни по вул. Сонячній, № 11 Харківського району Харківської області. Договір купівлі-продажу земельної ділянки укладений з відповідачем та з позивачем. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована в с. Циркуни по вул. Сонячній, № 11 Харківського району Харківської області відповідачу та позивачу належить на праві власності по 1/2 частці цієї земельної ділянки. Будівництво спірного житлового будинку було розпочате у 2003 році. Будівництво будинку відбувалося за кошти відповідача. Після одруження у 2001 році сторони проживали в однокімнатній квартирі, яка належала матері позивача і знаходилася за адресою: [ADDRESS]. У 2003 році мати позивача продала квартиру і вони стали мешкати на квартирі, а деякий час до закінчення будівництва будинку, мешкали в квартирі матері відповідача. Відповідач не погоджується з оцінкою житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та з оцінкою земельною земельної ділянки, що розташовані по вул. Сонячній, № 11 в с. Циркуни Харківського району Харківської області. Вартість будинку та земельної ділянки встановити не може. Проводити оцінку спірного будинку та земельної ділянки не бажає. Він бажає мешкати в будинку і вважає, що його можливо поділити. Третя особа [PERSON] проти позову не заперечувала. В судовому засідання пояснила, що у 2003 році вона на прохання доньки продала однокімнатну квартиру [ADDRESS] за 44520 грн., з яких 44000 гривень вона передала доньці на будівництво будинку. Відповідач на мав ніяких коштів на будівництво будинку. Будинок будувався лише на кошти, які заробляла позивач, після народження сина вона одразу вийшла на роботу. Грошей в сімї не було. Відповідач ніколи не цікався вихованням сина. Не піклувався його станом здоровя, не приймав участі у матеріальному забезпеченні сина. Відповідач вчиняв насильство в сімї, за що притягався до адміністративної відповідальності Харківським районним судом Харківської області, спалив особисті речі доньки та онука, предмети побуту. На теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги на онука. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 61 СК України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, одержані одним із подружжя. Статтею 69 СК України передбачено право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленість між ними або шлюбним договором ( ч. 1 ст. 70 СК України). Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. п. 22, 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи із дійсної вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільного майна, наявного на час припинення спільного господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Судом встановлено, що житловий будинок літ. «А-1» з господарським будівлями та спорудами: літ. «Б» вигрібна яма, літ. «В» льох, свердловина № 5, огорожа № 1-4, що розташовані в с. Циркуни по вул. Сонячній, № 11 Харківського району Харківської області відповідно до [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 31 липня 2014 року на праві спільної сумісної власності належить позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] /а.с. 6/. Земельна ділянка площею 0,1560 га, що розташована по вул. Сонячній, № 11 в с. Циркуни Харківського району Харківської області на праві власності належить сторонам по 1/2 частці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 26 грудня 2005 року Харківським районним відділом земельних ресурсів /а.с. 8/. Сторони знаходилися в шлюбі з 11 серпня 2001 року. Шлюб між сторонами розірваний 19 квітня 2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] /а.с. 10, 11/. 11 липня 2003 року третьою особою [PERSON] матірю позивача продана однокімнатна ізольована квартира № 10, що розташована в м. Харкові по вул. Героїв Праці, № 38 за ціною 44520 грн. /а.с. 9/. Відповідач не оспорював той факт, що будівництво спірного житлового будинку розпочате у 2003 році. Відповідач також не оспорював факт продажу квартири [PERSON] у 2003 році. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] ці факти не спростували, але зазначили, що на початок будівництва спірного житлового будинку відповідач мав кошти у розмірі 50000 дол. США. Суд критично, відноситься до пояснень свідків в тій частині, що відповідач на початок будівництва мав кошти у розмірі 50000 дол. США. Будь-яких письмових доказів на підтвердження наявності коштів у зазначеному розмірі, відповідач не надав. Пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] спростовуються їх же поясненнями, наданими ними в судовому засіданні при розгляді справи за позовом [PERSON] до [PERSON], яка розглядалася Фрунзенським районним судом м. Харкова. 3 розписки, наданої суду третьою особою [PERSON] вбачається, що позивач 11 липня 2003 року отримала кошти у розмірі 44000 грн. Тому, суд вважає доказаним факт передачі коштів третьою особою [PERSON] позивачу [PERSON] на будівництво спірного житлового будинку. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 57 СК України визначено перелік майна, що є особистою власністю дружини, чоловіка, зокрема: майно, набуте дружиною, чоловіком за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування ( п. 2 ч.1 ст. 57 СК України). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як від шкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі тощо. Таким чином, суд приходить до висновку, що кошти у розмірі 44000 грн., були витрачені на будівництво житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованого в по вул. Сонячній, № 11 в с. Циркуни Харківського району Харківської області і вони є особистою власністю. Крім того, з наданих позивачем квитанцій вбачається, що нею особисто, після розірвання шлюбу, були витрачені кошти на будівництво спірного будинку та господарських споруд. Всього позивачем на будівництво будинку та господарських будівель та споруд витрачено особистих коштів у розмірі 57574 грн., що становить 12/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Сонячній, № 11 в с. Циркуни Харківського району Харківської області. За таких обставин суд приходить до висновку, що сторонам на праві спільною сумісної власності належить 88/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Сонячній, № 11 в с. Циркуни Харківського району Харківської області. Встановлюючи частку кожного з подружжя в праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Сонячній, № 11 в с. Циркуни Харківського району Харківської області, суд вважає можливим відступити від рівності часток подружжя виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 70 Сімейного кодексу України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. Так, з копії постанови Харківського районного суду Харківської області від 03 липня 2013 року вбачається, що відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєне ним правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. На час притягнення до адміністративної відповідальності відповідач ніде не працював /а.с. 17, 18/. З ухвали Харківського районного суду Харківської області від 14 жовтня 2014 року вбачається, що 14 вересня 2014 року в порядку передбаченому ч.ч.1,2 ст. 214 КПК України заявник [PERSON] звернулася в ВМ с. Липці Харківського РВ ГУМВС України в Харківській області про скоєння [PERSON] кримінального правопорушення, та який 13 вересня 2014 року навмисно пошкодив речі заявника та її дитини, шляхом підпалення, також скоїв крадіжку грошових коштів та золотих виробів /а.с. 16/. Позивача визнано потерпілою в кримінальному провадженні і їй видано памятку потерпілого. Факт підпалення в судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON], який пояснив, що 13 вересня 2014 року відповідач разом з якоюсь жінкою прийшли в будинок по вул. Сонячній, № 11 в с. Циркуни Харківського району Харківської області. Він є сусідом. З двору свого будинку він бачив вогнище, а на другий день на вулиці, біля будинку побачив позивача, яка плакала і сказала, що приходив її колишній чоловік і спалив всі її особисті речі та речі дитини, вкрав золото та гроші. Вона викликала міліцію. Відповідач в судовому засіданні не спростовував факт, що 13 вересня 2014 року знаходився за адресою спірного будинку. Він дійсно палив, але це був будівельний бруд, а не особисті речі позивача та їх сина. Судом встановлено і підтверджується Випискою з історії хвороби, що син сторін [PERSON], [INFO] має хронічне захворювання та знаходиться на обліку у дільничного педіатра /а.с. 12/. Відповідно до довідки, виданої Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відповідач має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 2400 грн. /а.с. 13/. В судовому засіданні відповідач підтвердив факт наявності заборгованості по аліментам на сина [PERSON], [INFO], пояснюючи це тим, що від першого шлюбу він має двох доньок, які знаходяться на його утриманні, а тому, він не може сплачувати аліменти на сина. Крім того, як зазначив відповідач, він довгий час не працює. За таких обставин суд вважає ці обставини істотними для відступлення від засад рівності часток подружжя і за можливим визнання частки позивачки у спільному сумісному майні подружжя - житловому будинку з господарським будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Сонячній, № 11 в с. Циркуни Харківського району Харківської області у розмірі 64/100 частин. З урахуванням 12/100 частин, які є особистою власністю позивача, її частки у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Сонячній в с. Циркуни Харківського району Харківської області становить 76/100 частин, частка відповідача - 24/100 частин спірного будинку. Відповідно до ст. 60, 70 Сімейного Кодексу України, ст. 368 ЦК України якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя, або одного з них суд може постановити рішення про поділ майна в натурі, якщо це можливе без шкоди для його господарського призначення, про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні, про присудження майна в натурі одному з подружжя з покладенням на нього обовязку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. Відповідно до ч. 5 ст. 71 Сімейного кодексу України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. П. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам розяснено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя , суди мають застосувати положення ч.ч. 4,5 ст. 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. Згідно Звіту про незалежну оцінку нерухомого майна від 03 липня 2015 року ринкова (дійсна) вартість житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 141, 7 кв. м., житловою 78,5 кв. м з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Харківська обл., Харківський район с. Циркуни, вул. Сонячна 11 станом на 02 липня 2015 року становить 504800 грн. /а.с. 200-219/. Згідно Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки ринкова (дійсна) вартість земельної ділянки, що розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, вул. Сонячна, № 11 станом на 02 липня 2015 року становить 266560 грн. /а.с. 187-199/. Таким чином, визначена ціна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, що розташовані по вул. Сонячній, № 11 в с. Циркуни Харківського району Харківської області станом на час розгляду справи в суді. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, розяснює особам, які беруть участь у справі,їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Не погоджуючись із зазначеною ціною спірного будинку та земельної ділянки, відповідач відмовився від проведення експертизи для встановлення ціни житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, що розташовані по вул. Сонячній, № 11 в с. Циркуни Харківського району Харківської області. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння в користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. З урахуванням доказів наданих позивачкою та обставин, встановлених в судовому засіданні, неможливість спільного володіння та користування спірним майном, забезпечення відповідача житлом, проживання та реєстрації місця проживання його в квартирі матері [PERSON], суд вважає можливим припинити його право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та право спільної часткової власності на земельну ділянку, що розташовані по вул. Сонячній, № 11 в с. Циркуни Харківського району Харківської області, стягнувши грошову компенсацію за його частку з позивача. При вирішенні питання про розмір компенсації, належної відповідачу у звязку з припиненням його права на спірні житловий будинок та земельну ділянку, суд виходить з оцінки, вставленої Звітом про незалежну оцінку нерухомого майна від 03 липня2015 року та Звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 03 липня 2015 року. Судові витрати з судового збору залишити за рахунок позивача.

Outcome: approved