Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 07.06.1996 року, вона придбала через Одеську Товарну біржу квартиру №45-а у житловому будинку №61, що знаходиться по вул. Болгарська у місті Одесі, загальною площею 19.20 кв.м., житловою площею 19.20 кв.м., яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло №6-4711 від 17.10.1995 року, виданого УЖКХ виконкому Одеської міської ради народних депутатів, зареєстрованого в МБТІ м. Одеси 01.12.1995 року під №277 стр. 31-кн. 120 пр. Згідно біржового договору від 07.06.1996 року вартість квартири, що знаходиться за адресою 65005, [ADDRESS] становить 353472000,00 карбованців. Власник зазначеної квартири дав згоду на її продаж. За оформлення вказаної угоди, вона та [PERSON], звернулися до Одеської товарної біржі. 07.06.1996 року договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири №45-а в житловому будинку №61 по вул. Болгарська у м. Одесі між ними був письмово укладений, та відповідно з вимогами, встановленими ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» зареєстрований на біржі в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 14788 від 07.06.1996 року. У 2015 році вона вирішила продати належну їй квартиру №45-а в житловому будинку №61 по вул. Болгарська в м. Одесі та дізналась, що вона є власником квартири на підставі біржової угоди, яку необхідно узаконити. На сьогоднішній день оформлену між нею та [PERSON] угоду посвідчити нотаріально не можливо, оскільки вказаний біржовий договір зареєстрований в Одеському МБТІ до того ж продавці вважають, що угода між ними є дійсною. Вважає, що між нею та [PERSON] угода по купівлі-продажу нерухомого майна вчинена, вона виконана в повному обсязі. Зазначена квартира під арештом та забороною не перебуває. Просить суд визнати договір купівлі-продажу квартири №45-а в житловому будинку №61 по вул. Болгарська у місті Одесі №14788 від 07.06.1996 року, зареєстрований Одеською товарною Біржею за № 14788 від 07.06.1996 року дійсним. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, у звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. \~Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що набрав законної сили з 01.01.2004 року, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до правовідносин, які є предметом даного позову, суд вважає необхідним застосовувати норми, як ЦК України 1963 року, так і ЦК України 2004 року. Так, в судовому засіданні встановлено, що 07.06.1996 року [PERSON] та [PERSON], уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна №14788 квартиру [ADDRESS] (а.с. 5-6) Даний договір був укладений на Одеській товарній біржі і 19.02.1997 року зареєстрований за [PERSON] в КП «БТІ» Одеської міської ради в кн.. 181 пр стр 207 р.№277, що підтверджується довідкою № 469498.67.16 від 09.03.2016 року виданої КП «БТІ» ОМР. Покупець і продавець цілком виконали умови договору купівлі-продажу відповідно до норм, установлених цивільним законодавством. Яких-небудь суперечок між покупцем і продавцем судом не встановлено, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак порушена форма угоди, тому що при її оформленні не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року. На підставі ст.15 ЗУ «Про товарну біржу» зазначена угода на час її укладення не потребувала нотаріального посвідчення. Правовідносини, що склалися між сторонами біржової угоди, мали місце до набрання чинності ЦК України в редакції 2004 року, тому відповідно до п.4 Прикінцевих положень підлягають застосуванню положення ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст.47 ЦК УРСР, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Факт домовленості позивачів та відповідачів щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] підтверджується наданими позивачкою письмовими доказами, зокрема договором купівлі-продажу квартири, копія якого зберігається в матеріалах справи (а.с.5-6), копією реєстраційного посвідчення КП «ОМБІ та РОН», згідно з яким за позивачами зареєстровано право власності на квартиру, технічним паспортом на квартиру (а.с.7-8). Оскільки зазначена угода цілком виконана сторонами, але порушена її форма, суд вважає, що порушене право позивача підлягає відновленню. На підставі викладеного,

Outcome: approved