Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою. Позов мотивувала тим, що на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 09.06.2009 року їй на праві власності належить 2/5 частин будинку [ADDRESS]. Відповідачу [PERSON] належить 3/5 частин будинку [ADDRESS]. Спірний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 1200 кв.м. та складається з наступних споруд: житлового будинку А-1, літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «Г», «Д». бані літ. «Є», вбиральні літ. «Т», колодязя літ. «К», огорожі №1, водогону №2. Між позивачем та відповідачем склалися неприязні стосунки, відповідач постійно вчиняє сварки з приводу користування будинком, користується будинком і земельною ділянкою на власний розсуд, не допускає її до користування ним, чим порушує її право власності. Оскільки порядок користування частинами не визначений, а самостійно сторони не можуть визначити порядок користування зазначеними частинами домоволодіння, позивач вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, після проведення судової будівельно-технічної експертизи, уточнила позовні вимоги, просила встановити порядок користування житловим будинком та земельною ділянкою відповідно до варіанту №2 даного висновку. В судових засіданнях 17.03.2014, 20.03.2014 року відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що не згоден висновком судової будівельно-технічної експертизи, оскільки частина житлового будинку, яка запропонована йому для проживання фактично є нежитловою. В судове засідання, призначене на 26.03.2014 року, будучи належно повідомленими про місце і час судового засідання, відповідач та його представник [PERSON] не з`явилися, незважаючи на те, що розгляд справи відкладався за клопотанням відповідача для підготовки до судових дебатів. Перед судовим засіданням від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що відповідач не отримав ухвалу про відкриття провадження, позовну заяву і копії матеріалів, долучених до позовної заяви; розірвав договір про надання правової допомоги і має намір укласти договір з іншим адвокатом; крім того, він не ознайомлений з висновком експерта. Викладені в заяві відповідача причини неявки відповідача визнані судом неповажними, направленими на умисне затягування розгляду справи, зловживання своїми процесуальними правами. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав: На підставі наявних у справі доказів судом встановлено, що позивачці [PERSON] належить 2/5 частки житлового будинку а адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 09.06.2009 року, а відповідачу [PERSON] належить 3/5 частки житлового будинку а адресою: [ADDRESS], з яких 2/3 частки - на підставі рішення Василівського районного суду запорізької області від 09.06.2009 року, і 1/5 частка - на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.11.2012 року, виданого Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області. Отже, спірний будинок належить сторонам на праві спільної часткової власності (ч. 1 ст.356 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною 1 ст.364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно із ч.1 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом. Відповідно до технічного паспорта, житловий будинок [ADDRESS] складається з: житлового будинку А-1, літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «Г», сараю літ. «Д». бані літ. «Є», вбиральні літ. «Т», колодязя літ. «К», огорожі №1, водогону №2. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №04/14 від 03 лютого 2014 року, судовим експертом запропоновано два варіанти порядку користування житловим будинком [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] і [PERSON] З урахуванням того, що сторони не досягли добровільної згоди у визначенні порядку користування житловим будинком, який є їх спільною частковою власністю, суд вважає можливим встановлення порядку користування спірним житловим будинком та господарськими спорудами за варіантом запропонованим позивачем, враховуючи, що за таким варіантом не порушуються права співвласників у користуванні будинком та господарськими спорудами, крім того, саме при другому варіанті порядку користування будинком розподіл між співвласниками здійснюється з мінімальним відступом від ідеальних часток. Таким чином, суд приходить до висновку, що для здійснення належного користування та уникнення суперечностей між співвласниками будинку слід встановити порядок користування житловим будинком з прибудовами і господарськими спорудами між співвласниками [PERSON] і [PERSON] згідно варіанту №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи 04/14 від 03 лютого 2014 року, виділити в користування [PERSON] в житловому будинку літ. «А» житлову кімнату 3 площею 8,9 кв.м., житлову кімнату 4 площею 14,5 кв.м., разом 23,4 кв.м., а також наступні будівлі і споруди: сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», погріб під. «Д» літ. «П-г», баня літ. «Є», тамбур літ. «є», ? частина огорожі, колодязь літ. «К»; виділити в користування [PERSON] в житловому будинку літ. «А» кухню 1 площею 9,9 кв.м., житлову кімнату 2 площею 8,2 кв.м., загальною площею 18,1 кв.м., а також наступні будівлі і споруди: веранду літ. «а» площею 6,3 кв.м., літню кухню літ. «Б», тамбур літ. «б», убиральню літ. «Т», водогін №2, ? частину огорожі №1. Згідно Плану зовнішніх меж земельної ділянки, який є додатком до Технічного паспорта житлового будинку [ADDRESS], фактичний розмір земельної ділянки складає 0,12 га. Громадяни зберігають право на земельні ділянки (пункт 7 розд. Х «Перехідні положення» ЗК України), одержані ними до 01 січня 2002 р. у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди в розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством. Згідно ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. За змістом ст.377 ЦК України, ч.4 ст.120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку земельна ділянка перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, то при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач, необхідно виходити з розміру їх часток у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час виникнення спільної часткової власності (пункт 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). Крім цього, Верховний Суд України у своїх роз'ясненнях, наданих у цій же постанові Пленуму, в п.19 зазначив, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Судовим експертом під час дослідження можливості встановлення порядку користування земельною ділянкою з'ясована конфігурація земельної ділянки та її фактичні розміри. З урахуванням встановлення порядку користування житловим будинком на дві квартири та користування господарськими спорудами, які знаходяться на земельній ділянці, експерт прийшов до висновку про те, що встановити порядок користування спірною земельною ділянкою можливо за двома варіантами у відповідності до ідеальних часток у праві власності на домоволодіння. Враховуючи те, що у справі відсутня угода співвласників щодо порядку користування земельною ділянкою, слід виходити з того, що частки співвласників жилого будинку на земельну ділянку повинні визначатися за правилами ч.4 ст.120 ЗК України. Аналізуючи висновки експертизи за варіантом другим, суд дійшов висновку, що цей варіант визначення порядку користування земельною ділянкою максимально враховує інтереси сторін по справі, приймаючи до уваги те, що зберігається співвідношення часток у праві власності сторін на жилий будинок, що відображено у висновках експерта. Таким чином, слід встановити порядок користування житловим будинком з прибудовами і господарськими спорудами між співвласниками [PERSON] і [PERSON] за варіантом №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи 04/14 від 03 лютого 2014 року, з урахуванням часток власників жилого будинку, наступним чином: виділити в користування [PERSON], яка є власником 2/5 часток житлового будинку, частину земельної ділянки, позначену на Додатку №4 до висновку експертизи помаранчевим кольором, площею 452,70 кв.м.; виділити в користування [PERSON], який є власником 3/5 часток житлового будинку, частину земельної ділянки, позначену на Додатку №4 до висновку експертизи зеленим кольором, площею 694,30 кв.м.; встановити частину земельної ділянки площею 61,00 кв.м. для спільного користування [PERSON] і [PERSON]; встановити спільну межу між земельними ділянками користувачів [PERSON] і [PERSON], яка позначена на Додатку №4 до висновку експертизи червоною лінією; зобов'язати [PERSON] надати [PERSON] тимчасовий доступ до водогону №2 для влаштування окремої колонки. В силу ч.2 ст.86 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню сплачені останньою судові витрати на проведення експертизи в сумі 2700 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 114,70 грн.

Outcome: approved