Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що з [PERSON] вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2014 року, проте в жовтні 2020 року вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час, діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач, попри свої обіцянки, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не приймає. Враховуючи викладене, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, проте у матеріалах справи знаходиться заява, у якій вона просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі Відповідач позовні вимоги визнав, однак повідомив, що є інвалідом та вже сплачує аліменти на дитину від іншого шлюбу, проте доказів суду не надав. Згідно з положеннями ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні, суд, у відповідності зі ст. 206 ЦПК України, та за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставин, на які посилалися позивач в позовній заяві, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , про що свідчать відповідні копії свідоцтв про народження. Діти проживають з матір`ю - позивачем [PERSON] . Відповідач живе окремо і матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до положень ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому діючим законодавством. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і, згідно з положеннями ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. У разі відсутності такої домовленості, чинне законодавство передбачає право того з батьків, з ким проживає дитина, звернутися до суду для зобов`язання батька чи матері, які проживають окремо, надати другій стороні утримання на підставах і в порядку, що встановлені законом. Згідно з положеннями ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вище викладене, всі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, те, що жодних домовленостей між сторонами щодо утриманні дітей не досягнуто, та те, що відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає, що [PERSON] повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , оскільки, згідно зі свідоцтвами про народження, являється їхнім батьком та зобов`язаний їх утримувати, а розмір аліментів, які просить стягнути позивач є достатнім та обґрунтованим. На підставі ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 908 гривні 00 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved