Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права спільної сумісної власності та визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 1989 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю. 16 червня 2015 року між ними укладено шлюб. [INFO] в м.Кролевець Сумської області помер [PERSON] . На випадок смерті [PERSON] залишив заповітне розпорядження, згідно з яким все своє майно залишив сину - [PERSON] . Внаслідок смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок загальною площею 59,6 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м. з господарськими будівлями: літня кухня - літ. «Б», сарай - літ. «В», погріб - літ. «пг1», вбиральня - літ. «У», огорожа - літ. «N», що розташовані в [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок 27 липня 1992 року був подарований їх родині матір`ю [PERSON] , [PERSON] , у зв`язку з чим була здійснена заміна голови господарства. Після укладення договору дарування вони розпочали добудовувати будинок в [ADDRESS] (до [ADDRESS] ) за рахунок спільних коштів, та збільшили житлову площу з 5,5 кв.м. до 32,7 кв.м. 13 листопада 2010 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно по [ADDRESS] (до [ADDRESS] ). Земельна ділянка під вищезазначеним будинком, площею 0,75 га була безоплатно передана у приватну власність [PERSON] , однак державний акт він не отримав. У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину та дізналася, що на майно претендує син померлого чоловіка - [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] 25 січня 2021 року ухвалою Кролевецького районного суду Сумської області [PERSON] , сина [PERSON] , залучено до участі у справі як правонаступника позивача. Посилаючись на вищевикладене, [PERSON] просить суд: встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] , 1936 року народження, який помер [INFO] та [PERSON] , 1943 року народження, яка померла [INFO] , з 1989 року по 16 червня 2015 року; визнати житловий будинок загальною площею 59,6 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м. з господарськими будівлями: літня кухня - літ. «Б», сарай - літ. «В», погріб - літ. «пг1», вбиральня - літ. «У», огорожа - літ. «N», що розташовані в [ADDRESS] , об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 59,6 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м. з господарськими будівлями: літня кухня - літ. «Б», сарай - літ. «В», погріб - літ. «пг1», вбиральня - літ. «У», огорожа - літ. «N», що розташовані в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Неуповноваженою та неналежною процесуальною особою подано до суду відзив на позовну заяву (а.с. 50-51), в якому зазначено, що позовні вимоги відповідач не визнає. Зазначено, що будинок в [ADDRESS] , був дійсно подарований [PERSON] , однак [PERSON] , за власні кошти добудував будинок. Позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки будинок збудований у 1996 році, на час дії Кодексу про шлюб та сім`ю України 1970 року, яким не передбачалося визнання права власності за однією з осіб, які не перебували в зареєстрованому шлюбі. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання з`явився, підтвердив факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] з 1989 року однією сім`єю як чоловіка та дружини. Однак наявність спільної сумісної власності - будинку в [ADDRESS] , не визнає, з тих підстав, що його батько будував будинок без допомоги [PERSON] . Право власності [PERSON] на 1/2 будинку не визнає. Свідок [PERSON] в ході судового розгляду дав показання про те, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом з 90-х років, будували господарство на дворищі матері [PERSON] , вели домашнє господарство, жили як чоловік та дружина. До дня смерті [PERSON] проживали в [ADDRESS] , та будували будинок. Свідок [PERSON] в ході судового розгляду дала показання про те, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом по [ADDRESS] , з 90-х років, будували будинок разом. Свідок [PERSON] в ході судового розгляду дав показання про те , що [PERSON] та [PERSON] почали жити з 90-х років по [ADDRESS] . З 90-х років почали будувати будинок, та будували більше 10 років. Вони проживали як чоловік та дружина. Свідок [PERSON] в ході судового розгляду дала показання про те, що [PERSON] разом з [PERSON] спочатку жили в [ADDRESS] , та будували будинок в с.Червоний ранок. [PERSON] працювала медичною сестрою в лікарні, отримувала найбільшу заробітну плату серед медичних сестер за рахунок підробітку. Зароблені кошти разом вкладали в будівництво будинку в с.Червоний ранок. [PERSON] та [PERSON] проживали як сім`я. Суд, заслухавши вступне слово сторін та їх додаткові пояснення, пояснення свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 16 червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Божківської сільської ради Кролевецького району Сумської області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.11). Згідно договору дарування, 27 липня 1992 року [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 5,5 кв.м., що знаходиться в с.Червоний ранок Кролевецького району Сумської області (а.с.24). Згідно п.15 постанови ВРУ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19.05.2016 року у Сумській області село Червоний Ранок Кролевецького району перейменовано на село Божок. [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.10) Згідно копій записів погосподарської книги за період з 1991 по 1995 роки по домогосподарству в [ADDRESS] (після перейменування [ADDRESS] ), особовий рахунок № [NUMBER] , відбулася зміна голови господарства з [PERSON] на [PERSON] . По відношенню до [PERSON] [PERSON] записана як теща. (а.с.29). З 1996 - 2010 роки [PERSON] значився як голова господарства, що підтверджується копіями відповідних записів погосподарських книг (а.с.30-32). За [PERSON] зареєстрований житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 59,6 кв.м, житловою площею 32,7 кв.м. на праві приватної власності, з часткою 1/1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] , виданим 13.11.2010 року Червоноранківською сільською радою, зареєстрованим в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно № 32050288 та Витягу про державну реєстрацію прав від 13.11.2010 року. (а.с.14,15). Згідно технічного паспорту на будинок [ADDRESS] на житловий будинок індивідуального житлового фонду) будинок № 4 загальною площею 59,6 кв.м, житловою площею 32,7 кв.м, у тому числі, літня кухня - літ. «Б», площею 31,8 кв.м., сарай - літ. «В», площею 33,1 кв.м., погребу - літ. «пг1», площею 19,9 кв.м., вбиральні- літ. «У», огорожі - літ. «N» (а.с. 16-22). [INFO] в м.Кролевець Сумської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12). [INFO] в с.Божок Кролевецького району Сумської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.45). Згідно ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. За положеннями ч. 1, 2 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст.36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що вказана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, потрібно встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З наведеного положення випливає ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, наявність усталених відносини, що притаманні подружжю, спільне проживання. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в ході судового розгляду підтвердили що [PERSON] проживала з [PERSON] протягом тривалого часу з 90-х років, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, будували будинок. В суду не має підстав вважати показання свідків неправдивими, та не має підстав вважати, що свідки заінтересовані у розгляді справи. Показання свідків в судовому засіданні іншими доказами, які маються в матеріалах справи, та які заслуговують на увагу суду, не спростовано. Відповідач в судовому засіданні підтвердив факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] з 1989 року однією сім`єю як чоловіка та дружини. Судом встановлено, що 16 червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Божківської сільської ради Кролевецького району Сумської області (а.с.11). Відповідно до ст. 256 ЦПК України, справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення підвідомчі судам. Якщо законодавство не передбачає можливості встановлення даних фактів іншим шляхом, але від їх установлення залежить зміна, виникнення особистих та майнових прав громадян, то згідно ст.259 ЦПК України, суд вправі встановити даний факт. Оскільки встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] та [PERSON] тягнуть для заявника юридичні наслідки у вигляді визначення правового режиму майна, яке належить їм на праві спільної сумісної власності та права спадкування, а у позасудовому порядку встановити це неможливо, і чинне законодавство не передбачає іншого порядку встановлення даного факту, тому на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України вказаний факт необхідно встановити за рішенням суду. За таких обставин, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] і встановлення факту, що [PERSON] , 1943 року народження, яка померла [INFO] та [PERSON] , 1936 року народження, який помер [INFO] проживали однією сім`єю з 1989 року до [INFO] . Судом встановлено, що право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 13.11.2010 року на підставі рішення 28 сесії п`ятого скликання від 17.08.2010 року (а.с. 14) Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що під час застосування ст.74 СК України, яка регулює поділ майна осіб, що проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Сам факт перебування у фактичних шлюбних відносинах без установлення ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власності на частину майна за кожною із сторін. Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівним, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 1989 року проживали разом, вели спільне господарство, будували будинок за спільні кошти, тобто проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. До майна, набутого ними під час спільного проживання сім`єю, будинку в [ADDRESS] , встановлюється режим спільної сумісної власності. Дане майно є об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] і їх частки у праві спільної сумісної власності є рівними і становлять по 1/2 за кожним. Докази того, що інше встановлено домовленістю між ними, письмовим договором або законом відсутні. Судом не встановлено наявності обґрунтованих підстав, що мають істотне значення та дають суду можливість відступити від засад рівності часток фактичного подружжя у спільному сумісному майні. На час реєстрації зазначеного нерухомого майна, адреса місця розташування якого була: [ADDRESS] . Суд вважає, що необхідно визнати об?єктом права спільної сумісної власності житловий будинок загальною площею 59,6 м.кв. житловою площею 32,7 м.кв. та господарські будівлі: літню кухню літ. «Б», сарай літ. «В», погріб літ «пг1», вбиральню літ «У», огорожу літ «N» за адресою: [ADDRESS] , ( [ADDRESS] ) - [PERSON] та [PERSON] . Оскільки їх частки у праві спільної сумісної власності є рівними, частка [PERSON] становить 1/2 . [INFO] в м.Кролевець Сумської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12). Згідно роз`яснення приватного нотаріуса спадкоємцями [PERSON] є [PERSON] - син та [PERSON] - дружина, які прийняли спадщину згідно наданих заяв (а.с. 36) За змістом заповіту, [PERSON] заповів все своє майно сину - [PERSON] , заповіт посвідчено приватним нотаріусом Кролевецького районного нотаріального округу Сумської області 27 липня 2016 року і зареєстровано в реєстрі за №1307 (а.с.52). Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заводилася спадкова справа № 62599594, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 05.02.2019 року (а.с.38). [INFO] в с.Божок Кролевецького району Сумської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.45). За змістом заповіту [PERSON] заповіла все своє майно - [PERSON] , заповіт посвідчено державним нотаріусом Кролевецької держнотконтори 27 листопада 1998 року і зареєстровано в реєстрі за №1794 (а.с.71). [PERSON] спадщину після смерті матері прийняв і отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 31.01.2020 року, яке складається з грошового вкладу (а.с.72). Однак отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями він не може у зв`язку з тим, що право власності на дану нерухомість за спадкодавцем не зареєстровано. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України інші спадкоємці спадщину після [PERSON] не прийняли. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, встановленим законом. Згідно п.18 ч.1 постанови ВРУ «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року утворено у Сумській області Конотопський район у складі Кролевецької міської територіальної громади. Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 5 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання права власності за [PERSON] на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , що знаходиться за адресою [ADDRESS] та складається з житлового будинку загальною площею 59,6 м. кв. житловою площею 32,7 м.кв. та господарських будівель: літню кухню літ. «Б», сарай літ. «В», погріб літ «пг1», вбиральню літ «У», огорожу літ «N» . Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Сторонам, зокрема відповідачу, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані йому законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх заперечень. Тобто, відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України - відповідач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, зазначені ним обставини. Відповідачем не надано суду доказів того, що [PERSON] та [PERSON] перебували у іншому шлюбі і між ними були відсутні усталені відносини, що притаманні подружжю. Не надано доказів того, що вони не вели спільного господарства, побут та бюджет, не надано доказів, що батько будував будинок без допомоги [PERSON] . Доводи відповідача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Інших доказів відповідачем суду не надано. Відповідно до ст.ст. 365, 368, 369, 370, 372 ЦК України, ст. 74 СК України,

Outcome: approved