Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, який вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем 18.07.2019 та зареєстрований у реєстрі за №2596, про стягнення з неї на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 38956 грн. 10 коп. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 12.11.2007 між АТ «Укрсоцбанк» та нею укладено кредитний договір №0431/00000248, відповідно до якого їй надано кредитні кошти в сумі 7350 грн. Вона вчасно проводила погашення грошових зобов`язань за кредитом, а згодом АТ «Укрсоцбанк» припинив своє існування. З отриманих у виконавця копій документів вона дізналась, що на підставі договору факторингу від 28.01.2019 №2019-1УСБ/ВЕСТА правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» за вказаним кредитним договором стало ТзОВ «Фінансова компанія «Веста», правонаступником якого в подальшому, на підставі договору відступлення прав вимоги від 29.01.2019 №29-01/19/2, стало ТзОВ «Вердикт Капітал». За заявою ТзОВ «Вердикт Капітал» приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вчинено оскаржуваний виконавчий напис. Вона вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, оскільки нотаріусу не було подано жодних документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Здійснений стягувачем розрахунок не підтверджує наявність заборгованості та її безспірність. Крім того, він проведений поза межами встановленого законом строку позовної давності. Первинні ж документи нотаріусу надані не були. Будь-яких вимог щодо заборгованості за кредитним договором від 12.11.2007 №0431/00000248 вона не отримувала. Заборгованість в неї відсутня. Вважає, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис всупереч чинному законодавству, оскільки відсутні підстави вважати безспірною нараховану суму боргу. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але її представник подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача ТзОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, але подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказав, що 12.11.2007 між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №0431/00000248, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 7350 грн. на умовах строковості, платності та цільового характеру. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а позичальник за період користування кредитними коштами здійснив лише часткові платежі на погашення основної суми кредиту, не погасивши заборгованість за договором у повному обсязі. На підставі договору факторингу від 28.01.2019 №2019-1УСБ/ВЕСТА правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» за вказаним кредитним договором стало ТзОВ «Фінансова компанія «Веста», правонаступником якого в подальшому, на підставі договору відступлення прав вимоги від 29.01.2019 №29-01/19/2, стало ТзОВ «Вердикт Капітал», яке на даний час наділене правом грошової вимоги до [PERSON] . З огляду на те, що [PERSON] фактично не виконала взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. 18.07.2019 вчинено виконавчий напис та зареєстровано його в реєстрі за №2596, про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 38956 грн. 10 коп. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. 09.09.2019 на підставі виконавчого напису відкрито виконавче провадження №59677776, в рамках якого винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.09.2019. Тож, у [PERSON] наявна заборгованість перед стягувачем, нотаріусу були надані всі необхідні документи для встановлення безспірності заборгованості, тому виконавчий напис вчинено відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. у судове засідання не з`явилась, але надіслала суду заяву, в якій вказала, що позивачка не вірно визначила її, як відповідача по справі, оскільки між ними відсутній будь-який спір про право. Належним відповідачем у даній справі повинен бути стягувач ТзОВ «Вердикт Капітал». Таким чином, вона не порушувала прав позивачки, тому в частині позовних вимог до неї просила закрити провадження у справі. Третя особа приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Додаткова угода №1 від 07.11.2007 свідчить про те, що 05.11.2007 між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №0431/00000248, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 7350 грн. на умовах строковості, платності та цільового характеру. Термін погашення заборгованості за кредитною лінією до 25.01.2009 (а.с.10-11). На підставі договору факторингу від 28.01.2019 №2019-1УСБ/ВЕСТА правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» за вказаним кредитним договором стало ТзОВ «Фінансова компанія «Веста», правонаступником якого в подальшому, на підставі договору відступлення прав вимоги від 29.01.2019 №29-01/19/2, стало ТзОВ «Вердикт Капітал» (а.с.74-83, 84-94). У виписці з рахунка вказано, що заборгованість [PERSON] перед ТзОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором від 12.11.2007 №0431/00000248 за період з 29.01.2019 по 08.06.2019 складає 38956 грн. 10 коп., у тому числі заборгованість за сумою кредиту становить 8166 грн.98 коп., заборгованість за процентами та комісіями становить 30789 грн. 12 коп. (а.с.14). За заявою ТзОВ «Вердикт Капітал» від 16.07.2019, до якої було додано кредитний договір, виписку з особового рахунку, договір факторингу та документи стягувача, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. 18.07.2019 вчинений виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за №2596. Зі змісту даного виконавчого напису вбачається, що нотаріус пропонує звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором від 12.11.2007 №0431/00000248, укладеним нею з АТ «Укрсоцбанк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі договору факторингу від 28.01.2019 №2019-1УСБ/ВЕСТА, є ТзОВ «Фінансова компанія «Веста», правонаступником якого, на підставі договору відступлення прав вимоги від 29.01.2019 №29-01/19/2, є ТзОВ «Вердикт Капітал». Строк платежу за кредитним договором від 12.11.2007 №0431/00000248 настав, а боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 по 25.06.2019. Сума заборгованості складає 38956 грн. 10 коп., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 8166 грн. 98 коп., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 25553 грн. 74 коп., строкова заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 5235 грн. 38 коп. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плату зі стягувача в розмірі 650 грн., яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача (а.с.9, 12-13). Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. на підставі виконавчого напису відкрито виконавче провадження №59677776 постановою від 30.07.2019 (а.с.19-20). У рамках даного виконавчого провадження винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.09.2019 (а.с.8). Копію даної постанови направлено [PERSON] , що вбачається з супровідного листа від 09.09.2020 (а.с.7). [PERSON] 12.11.2019 подала суду заяву про забезпечення позову, за подання якої сплатила судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. (а.с.22, 23-24). Ухвалою від 14.11.2019 у провадженні №2-з/389/15/19 (ЄУН 389/3321/19) заяву [PERSON] про забезпечення позовної заяви задоволено, зупинено стягнення у виконавчому провадженні від 30.07.2019 №59677776 (а.с.37-39). Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. на підставі ухвали від 14.11.2019 зупинено стягнення у виконавчому провадженні від 30.07.2019 №59677776, про що винесено постанову від 20.11.2019 (а.с.57). Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік), а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Частиною 1 статті 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.п.1, 3 глави 16 розділу 2 Порядку). Отже, на думку суду, дії нотаріуса щодо посвідчення права стягувача на стягнення з боржника грошових сум не пов`язані зі встановленням прав або обов`язків учасників правовідносин, тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також має бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11.03.2015 у справі №6-141цс14, від 20.05.2015 у справі №6-158цс15, від 05.07.2017 у справі №6-887цс17 та в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №320/8269/15-ц (провадження №14-83цс18), від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц (провадження №14-84цс19). Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За змістом підпунктів 3.1-3.5 пункту 3 глави 16 розділу 2 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Відповідно до п.2 Переліку, для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. У пункті 10 листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. Згідно з ч.1 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані сторонами докази та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності,

Outcome: approved