Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що з 23.11.1991 року перебувала в шлюбі з відповідачем, який 15.02.2016 року рішенням суду розірвано. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач офіційно працює, має постійний дохід, добровільно надавати допомогу на утримання дітей відмовляється. Тому змушена звертатись до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Ковельського міськрайонного суду від 15.02.2016 року. Від шлюбу є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Відповідно до ст. 180 СК України обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди - кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вирішуючи питання про вид стягнення аліментів, суд враховує, що відповідач має сталий доход, а тому доцільно визначити аліменти у частці від всіх видів його доходу. Також слід врахувати визначені ст. 182 СК України обставини, зокрема стан здоров'я відповідача, матеріальне становище позивачки, вік дітей. Таким чином, судом достовірно встановлено, що неповнолітні діти сторін, які проживають з позивачкою, потребують матеріальної допомоги. Відповідач є працездатним, має доход та має можливість надавати своїм неповнолітнім дітям матеріальну допомогу. Враховуючи матеріальний стан відповідача та позивачки, суд вважає справедливим стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку на дітей щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід присудити від дня пред'явлення позову, а саме з 16.01.2017 року. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, судове рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved