Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності у порядку спадкування, посилаючись на те, що 14.07.2006 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої, входить: земельна ділянка площею 0,6 га , яка розташована на території [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області цільове призначення якої ведення особистого підсобного господарства, право власності на яку посвідчувалося державним актом на право приватної власності на землю серії ХС-1 б/н , дата реєстрації акту -01.03.1994 року за № 539. Позивач спадщину прийняла, але у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на дану земельну ділянку, в оформленні спадщини позивачу було відмовлено. Позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,6 га , яка розташована на території [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області цільове призначення якої ведення особистого підсобного господарства, право власності на яку посвідчувалося державним актом на право приватної власності на землю серії ХС-1 б/н , дата реєстрації акту -01.03.1994 року за № 539. Ухвалою суду від 04.04.2018 року провадження у даній справі було відкрито в загальному порядку та призначено підготовче судове засідання. Заявою від 26.04.2018 року позивачем було уточнено позовні вимоги, згідно яких вона просила визнати право власності у порядку спадкування на земельну ділянку розміром 0,6 га цільове призначення якої ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області, право власності на яку посвідчувалося державним актом на право приватної власності на землю серії ХС, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 20.10.1994 року за № 367. Відповідно до ч.3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Ухвалою суду від 26.04.2018 року замінено відповідача [PERSON] сільську раду Бериславського району Херсонської області належним відповідачем [PERSON] сільською радою Бериславського району Херсонської області. Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася , надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала позовні вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечували проти задоволення позову. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області у дане судове засідання не зявився, згідно наданої заяви позов визнав, просив справу розглянути у його відсутність. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом.. У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вимоги ст. ст. 12, 13, 81, ч.5 ст.263 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів, зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обовязків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого, статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень ч.1 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. 14.07.2006 року помер [PERSON] чоловік позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КГ № 019016 видане 17.07.2006 року [PERSON] сільською радою Бериславського району Херсонської області (а.с.6) Згідно свідоцтва про одруження I-СЮ № 318280 зареєстрованого в КССР м. Тиментау, Карагандинської області 19.09.1973 року, [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], після укладення шлюбу прізвище їй присвоєно «Дреліна» (а.с. 8). Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої, входить: земельна ділянка площею 0,6 га , яка розташована на території [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області цільове призначення якої ведення особистого підсобного господарства, виділена на підставі рішення сісії [PERSON] сільської ради народних депутатів від 27.11.1993 року № 31, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ХС-1 б/н , дата реєстрації акту в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю -01.03.1994 року за № 539.(а.с. 9). Із витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6503461772018 від 03.01.2018 року вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,5998га розташованої на території [PERSON] сільської ради.(а.с. 12). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області від 26.04.2018 року № 97/02-35 , після створення [PERSON] сільської ради згідно рішення ХIV сесії двадцять третього скликання від 27.06.2000 року № 298 Херсонської обласної ради народних депутатів, земельна ділянка, яка є предметом спору в позові знаходиться на території [PERSON] сільської ради, хоча була надана [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га [PERSON] сільською радою та зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю -01.03.1994 року за № 539 (а.С. 31). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно листа Бериславської державної нотаріальної контори головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 20.02.2018 року № 236/02-14 заведена спадкова справа №14/2018 до майна померлого 14.07.2006 року [PERSON] за заявами про прийняття спадщини за законом від [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Тобто позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, фактично спадщину прийняла, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не видавались, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на дану земельну ділянку, тому позивач вимушена була звернутися до суду з цим позовом. В Постанові пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», зокрема, п. 23 зазначено , що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленному цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду немає.

Outcome: approved