Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивує тим, що 28 вересня 2017 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду шлюб між [PERSON] ([PERSON]І.) та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO] Зазначає, що після розлучення син знаходиться повністю на утриманні матері та проживає з нею за адресою: м. Ужгород, вул. Марії Заньковецької, 7/168, а відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину. Зауважує, що самостійно старається забезпечити дитині гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення. Крім того, посилається на те, що дитина знаходиться на обліку в дитячого офтальмолога, оскільки у нього поганий зір, та за рекомендацією лікаря відвідує необхідні процедури та приймає ліки, носить окуляри, на що також витрачає значні кошти. Пояснює, що нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює вона. Батько дитини- відповідач участі в утриманні дитини не бере. Стверджує, що на виховання та утримання дитини витрачає значні кошти, та потреби дитини з часом змінюються, витрати зростають, а обов'язок утримання дитини покладено на обох батьків, тому для забезпечення гармонійного розвитку дитини вважає, що з відповідача слід в примусовому порядку стягнути аліменти на утримання їх спільної дитини в твердій грошовій сумі, а саме, в розмірі 2500 (дві тисячі пятсот) грн. 00 коп. На основі вищевикладеного позивач просить стягнути з\~[PERSON] на\~її користь\~аліменти на\~утримання дитини\~[PERSON],\~[INFO],\~в розмірі\~2500\~(дві\~тисячі пятсот)\~гривень щомісячно,\~починаючи з\~дати подання\~позову до\~суду до\~досягнення дитиною\~повноліття. В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце судового засідання, не з'явились. Позивач [PERSON] подала в канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, одночасно зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи і винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином судом був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення на ім'я [PERSON] та оголошення на сайті суду про виклик, будь-яких заяв чи клопотань, щодо розгляду справи суду не надав,\~відзив на позов до су3ду не надходив,\~а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини сторін, причини позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 вересня 2017 року шлюб між [PERSON] ([PERSON]І.) та [PERSON] розірвано, дитину залишено проживати разом з матірю. Як встановлено з копії свідоцтва про народження, сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина - [PERSON] (свідоцтво по народження серії 1-ФМ 173449 від 21.07.2010 року). Відповідно до наявних в матеріалах справи довідок про реєстрацію місцяпроживання особи, виданих відділом реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25 квітня 2018 року, [PERSON] проживає за однією адресою разом з неповнолітнім сином [PERSON], [INFO]. Частиною 2\~ст.51 Конституції України\~закріплено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України\~визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Аліменти стягуються на корись того із батьків, з ким проживає дитина. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Матеріалами справи встановлено, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, а неповнолітній син сторін проживає разом з позивачем окремо від відповідача та перебуває на її утриманні. За відсутності доказів протилежного та заперечень з боку відповідача, з обґрунтувань позовних вимог, встановлено, що відповідач не має інших утриманців, будь-яких домовленостей щодо розміру аліментів, на даний час, між сторонами не досягнуто, а тому у позивача виникло право на звернення з даним позовом до суду. Наведене свідчить, що позивач має право на звернення до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів, та вправі обрати спосіб стягнення аліментів, який слід визначити у рішенні суду. Згідно із ч.3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд, при визначені розміру та способу стягнення аліментів на дитину, враховує обставини, що передбачені ч. 1\~ст.182 СК України, а також ч. 2\~ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із\~ст. 184 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до положень\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, за відсутності обґрунтованих заперечень та доказів протилежного, вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягувати на утримання дітей, суд виходить з принципу добросовісності, справедливості та розумності, крім того, враховує обов'язок щодо участі в утриманні дітей обох батьків, матеріальне становище сторін та, враховуючи законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, доходить висновку, що розмір аліментів, який буде достатнім та розумним для забезпечення гармонійного розвитку неповнолітньої дитини слід визначити у сумі 1700,00 грн. щомісячно. Такий визначений судом розмір аліментів буде достатнім та необхідним для задоволення розумних потреб дитини і буде повністю забезпечувати його нормальні матеріальні та побутові потреби. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позов про стягнення аліментів слід задовольнити частково, та стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO],у розмірі по 1700,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ч.6 ст.141 ЦПК України, та доходить висновку що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог, а саме, в розмірі 704, 80 грн. судового збору. Крім того, суд роз'яснює сторонам положення статті 192 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: partial