Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати її право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] із господарськими спорудами. Визнати недійсним договір дарування вищевказаного будинку, укладений 11.10.2013 року між дарувальником [PERSON] та обдарованою [PERSON], посвідчений 11.10.2013 року державним нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори Омельчук І.В. Свої вимоги мотивує тим, що вона є правнучкою [PERSON], яка померла [INFO] За своє життя [PERSON] була власником житлового будинку [ADDRESS]. Після її смерті вона та [PERSON], яка проживала в цьому будинку, стали спадкоємцями за законом. Вона звернулася до нотаріальної контори з підстав оформлення спадщини, але їй було відмовлено через недоведеність родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] Рішенням Каланчацького районного суду від 12.09.2013 року було встановлено факт родинних відносин з [PERSON] Цим рішенням було поновлено її право на спадщину за законом на ? вищевказаного будинку. Але її право на спадщину на ? житлового будинку із спорудами не було визнано відповідачами у цій справі. Так відповідач [PERSON] обминним шляхом отримала докази свого виключного права на 1/1 частину будинку [ADDRESS] і 21.07.2013 року через реєстраційну службу здійснила його державну реєстрацію. 11.10.2013 року [PERSON] уклала фіктивний договір дарування вищевказаного будинку на користь [PERSON] Цей договір дарування було посвілчено державний нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори Омельчук І.В. Договором дарування відповідачі приховали справжній зміст цієї угоди - купівлі - продажу цього будинку. Крім того у п. 4 Договору зазначено, що Дарувальник - [PERSON] стверджувала та гарантувала що у третіх осіб, тобто у неї немає права на цей будинок. Такими діями відповідач [PERSON] порушила їїх право на спадщину на ? частину житлового будинку і без її згоди здійснила її відчуження. Збільшила позовні вимоги до 1/1 частини. Ухвалою суду від 28.01.2014 року [PERSON] в частині визнання її права на спадщину на 1/1 частину житлового будинку [ADDRESS] із господарськими спорудами залишено без розгляду за заявою позивача. [PERSON] звернулася до суду з зустрічним пазовом в якому просить визнати договір дарування від 11.10.2013 року, який укладено між нею та [PERSON] та посвідчено державним нотаріусом Омельчук І.В. удаваним правочином та застосувати до нього наслідки договору купівлі - продажу пояснюючи це тим, що в травні 2013 року між нею та [PERSON] виникла домовленість про купівлю - продаж будинку, який розташовано во [ADDRESS]. Але для оформлення договору купівлі - продажу будинку необхідно було багато коштів, тому [PERSON] запропонувала укласти договір дарування, який по вартості був значно дешевшим. 11.0.2013 року між нею та відповідачем було укладено договір дарування. Про свої дійсні наміри вони нотаріусу не повідомляли. Позивач та представник позивача за первісним пазовом та третя особа за зустрічним позовом свої позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Проти зустрічного позову заперечили. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову заперечила та пояснила, що оформлення будинку та його дарування відбувалося відповідно до чинного законодавства. Зустрічний позов визнала. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову заперечила та пояснила, що на момент дарування в встановленому законодавством порядку її право власності не встановлено, а також не поновлено строк на вступ у спадщину. На момент укладення договору порушень допущено не було, всупереч твердженням позивача [PERSON] була законним власником на момент вчинення правочину. Тобто на момент вчинення правочину усі умови дотримані були. Зустрічний позов підтримала та просила задовольнити. Третя особа - реєстраційна служба Каланчацького РУЮ в судове засідання не з»явилася, надіслала заяву в якій просить справу розглянути без їхньої участі. Третя особа - державний нотаріус Каланчацької державної нотаріальної контори Омельчук І.В. в судовому засіданні з приводу первісного позову [PERSON] покладалася на розсуд суду. Зустрічний позов не визнала та пояснила, що порушень при посвідчені нею договору дарування не було. Суд вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. [PERSON] є правнучкою [PERSON], яка померла [INFO] Дочкою покійної [PERSON], бабусею позивача, була [PERSON], яка померла [INFO]. Внуком [PERSON], батьком позивача був [PERSON], який помер [INFO]. За своє життя [PERSON] була власником житлового будинку [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], яка проживала в цьому будинку, оскільки булла донькою покійної [PERSON] та сестрою [PERSON], стали спадкоємцями за законом. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з підстав оформлення спадщини, але їй було відмовлено через недоведеність родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] Рішенням Каланчацького районного суду від 12.09.2013 року було встановлено факт родинних відносин з [PERSON] Але право [PERSON] на спадщину на ? житлового будинку із спорудами не було визнано відповідачами у цій справі. Відповідач [PERSON] отримала докази свого виключного права на 1/1 частину будинку [ADDRESS] і 21.07.2013 року через реєстраційну службу здійснила його державну реєстрацію. 11.10.2013 року [PERSON] уклала договір дарування вищевказаного будинку на користь [PERSON] Цей договір дарування було посвілчено державний нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори Омельчук І.В. Отже з»ясовано, що після сметрі прабабусі позивача - [PERSON], спадкоємцем першої черги була дочка померлої [PERSON], яка померла [INFO]. ЇЇ спадкоємцями за законом першої черги є дочка - [PERSON], та син - [PERSON], який помер [INFO] Згідно ст. 529, 549 ЦК України ( в редакції 1960 року) при спадкоємтсві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьтки померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того хто з їх батьків, хто би був спадкоєхмцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка б належала при спадкоємтсві за законом їх померлому родителю. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння майном. Дану норму права суд застосовує до спадкодавця [PERSON] та спадкоємців [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], оскільки вона на час сметрі своєї матері проживала за данною адресою. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] наддала до суду довідку каланчацького РВ УМВС України в Херсонській області, що [PERSON] знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Однак дану довідку суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до ухвали апелчційного суду Херсонської області від 12.12.2013року (номер провадження 22-ц791/3869/2013) встановлено, що спадкоємицею першої черги [PERSON] булла її донька [PERSON], яка померла [INFO]. В свою чергуїї спадкоємцями за законом є [PERSON] (донька) та [PERSON] (син), який помер [INFO]. Даний факт встановлений судовим рішенням, тому відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тому [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах є спадкоємцями [PERSON] Після смерті [PERSON],[INFO] його донька, [PERSON], в установлений строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому вона є спадкоємицею ? частини спадкового майна, яке успадкував її батько. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за закономодержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкодавців попередньої черги. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, отже спадкоємець [PERSON] та спадкоємець [PERSON] мають право по ? частки будинку [ADDRESS]. З огляду на викладене , суд дійшов висновку, що [PERSON] мала право розпоряджатися ? частини успадкованого нею майна, однак в порушення цього вона розпорядилася 1/1 чсткою спадкового майна, тому позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки з пояснень нотаріуса вбачається, що сторонам договору дарування укладеного між [PERSON] та [PERSON] були ро»зяснені основні положення договору дарування та правові наслідки його укладення. Як доказ укладення платного договору суд не приймає надані розписки про торимання коштів [PERSON] за продаж будинку, оскільки в розписці від 11.10.2013 року зазначено лише вулицю Чорноморську, де знаходитьс будинок, однак немає ні номеру будинку, ні населенного пункту в якому він знаходиться. В розписці від 20.05.2013 року зазначено про отримання [PERSON] завдатку від [PERSON], за будинок, який має намір йому продати, однак в даній розписці не заначено ні номеру, ні вулиці, ні населенного пункту, який є предметом договору купівлі - продажу. Ст. 235 ЦК України передбачено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який насправді вчинили. Однак дані факти в судовому засідані встановлені не були. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Суд приходить до висновку, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] не довела свої доводи викладні в позовній заяві.

Outcome: approved