Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в якій вказує, що з березня 2008р. вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Від спільного життя вони мають неповнолітню дочку [PERSON] 18 травня 2009р.н., яка проживає з позивачкою. З 25 січня 2013р. їх сім’я фактично розпалась, разом з відповідачем вони не проживають і дитина фактично знаходиться на утриманні позивачки. При цьому, відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання дочки, в зв’язку з чим виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1000гривень, щомісячно, до повноліття дитини. Крім того, просить суд стягнути з відповідача на її користь додатково по 500гривень, щомісячно, оскільки дитина відвідує дитячій садок, займається у школі раннього розвитку, отримує медичну допомогу у приватному медичному закладі, що тягне за собою додаткові матеріальні витрати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з’явилась, при цьому, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність та її позов задовольнити. Представник позивачки [PERSON] – [PERSON], який діяв в судовому засіданні на підставі договору про надання правової допомоги, позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі та просив її позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з’явився, про день слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в зв’язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність згідно ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, згідно представленої суду копії свідоцтва про народження (а.с.8) відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] 18 травня 2009р.н. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України, Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] не має постійного місця роботи, тобто його дохід є мінливим і відповідно до вищевказаної норми закону, аліменти з нього слід стягнути у твердій грошовій сумі. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що аліменти відповідач нікому іншому не сплачує, нікого на своєму утриманні не має, є фізично здоровою, молодою людиною, тобто в змозі працювати і надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання неповнолітньої дочки [PERSON]. Будь-яких доказів того, який дохід має відповідач [PERSON] суду представлено не було, тому, визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивачки, суд враховує, що цей розмір повинен бути не меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму передбаченого на дитину відповідного віку, та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1000грн., щомісячно, до повноліття дитини. Що стосується частини позовних вимог [PERSON] про стягнення додаткових коштів на утримання дочки у розмірі 500грн., щомісячно, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки факт того, що позивачка несе будь-які додаткові витрати, пов’язані з вихованням, розвитком та лікуванням дитини, не був підтверджений відповідними об’єктивними та допустимими доказами. На підставі викладеного та

Outcome: partial