Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований 30 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 46. Від сумісного проживання сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позову [PERSON] вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Фактично шлюбні відносини припинені з липня 2009 року, збереження сім'ї та подальше спільне життя позивач вважає неможливим. В зв'язку із цим [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить їхній із відповідачем шлюб розірвати. Сторонам за заявою відповідача надавався строк для примирення. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові, пояснивши, що примирення не відбулось і вона не бажає зберігати родину, наполягала на розірванні шлюбу, прізвище після розірвання шлюбу просить залишити - [PERSON]. Відповідач в першому судовому засіданні позов не визнав (а.с.28), просив надати строк на примирення (а.с.29). Отже, враховуючи зазначене, а також той факт, що сторона виявила бажання вжити заходів щодо примирення, суд вважав за свій обов'язок вжити всі передбачені законом заходи для відновлення шлюбу та сім'ї та надав сторонам строк на примирення. Після закінчення строку на примирення відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки про розгляд справи [PERSON] повідомлено належним чином, судову повістку отримано особисто 16.07.2014 року (а.с.33), суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності [PERSON]. Вислухавши пояснення позивача, відповідача в першому судовому засіданні, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст.109 СК Україні шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 вересня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 46 (а.с.04). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO](а.с.05). Судом встановлено, що спільне проживання у сторін не склалося, стосунки погіршились, що призвело до формального існування шлюбу, оскільки сторони з липня 2009 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-які інші спільні інтереси між ними відсутні. Враховуючи позицію позивачки, яка категорично наполягала на розірванні шлюбу, примирення не можливе. Спір про розділ спільного майна відсутній. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя. Судом було надано сторонам строк для примирення тривалістю два місяці. В судовому засіданні позивач пояснила, що примирення не відбулося, наполягала на розірванні шлюбу, посилаючись на те, що будь-яких дій для примирення з обох сторін не вживалось. Відповідач після закінчення терміну, наданого на примирення, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох і згідно ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не виявила бажання змінювати прізвище після розлучення.

Outcome: approved