Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до 01.01.2017 року. Позивачка посилається на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 05.10.1985 року, шлюб розірвано 31.10.2006 року. В період шлюбу, а саме 26.12.2005 року, вона отримала третю групу інвалідності по загальному захворюванню, тому в теперішній час не працює та не має ніяких доходів окрім пенсії по інвалідності, тому її матеріальне становище є вкрай нужденним. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги в добровільному порядку на її утримання не надає. Відповідач працює в ТОВ «ЛКМЗ» в цеху кузня-1 заступником начальнику цеху по технічній частині, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу, інвалідом не є, інших утриманців не має, тому вона вважає, що він має можливість надавати їй допомогу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свою позовну заяву, посилаючись на обставини, викладені в неї, просила її задовольнити. Пояснила, що вона є інвалідом ІІІ групи, інвалідність отримала в період шлюбу, відповідач добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає, а вона має лише пенсію по інвалідності, якої не вистачає на життя та лікування, має два сина, один проживає в іншому місті, а другий є інвалідом ІІ групи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що позивач і раніше не працювала, також є двоє повнолітніх синів, яки повинні надавати допомогу матері. Він допомагає своєї матері, яка проживає в іншому місті, має власний будинок, який потребує додаткових затрат. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що надавати матері матеріальну допомогу не має можливості, оскільки на майдані в Києві отримав травму ноги, є інвалідом ІІ групи і зараз всі кошти витрачає на лікування. Вислухавши сторони, свідка, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти на відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано 31.10.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 268. Із довідки сер. МСЕ № 017058 від 26.12.2005 року вбачається, що [PERSON] є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, тобто отримала групу інвалідності в період шлюбу. Відповідно до копії довідки до акту огляду МСЕК серія 10 ААВ № 656261 від 10.12.2014 року [PERSON] встановлена ІІІ група інвалідності з 01.01.2015 року в зв'язку з пораженням опорно-рухового апарату, загального захворювання до 01.01.2017 року. Згідно розпорядження про призначення пенсії Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області № 3228 від 16.12.2014 року [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в Лозівському районі Харківської області з 01.01.2009 року по 31.12.2016 року і одержує пенсію по інвалідності ІІІ групи в розмірі 1049,00 грн. Позивач не працює, що підтверджується копією трудової книжки від 27.09.1982 року, крім пенсії іншого доходу не має, потребує додаткових коштів на лікування, а тому потребує допомоги з боку колишнього чоловіка. Відповідач працездатний, працює заступником начальника цеху в ТОВ «ЛКМЗ», має середньомісячну заробітну плату в сумі 3900 грн., що підтверджується копією довідки про доходи ТОВ «ЛКМЗ». Суд враховує, що у відповідача є мати похилого віку, яка потребує допомоги з його боку, оскільки хворіє, що підтверджується довідкою КЗ «Перша обласна спеціалізована лікарня», однак, доказів яким чином відповідач здійснює допомогу матері не надав. Доказів про те, що відповідач страждає хронічними захворювання суду не представив. Згідно ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. На підставі ст. 76 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Суд враховує, що позивачка не працює, отримує пенсію, є інвалідом ІІІ групи, стала інвалідом в період шлюбу, хворіє, що підтвердила відповідними медичними довідками, потребує матеріальної допомоги, а відповідач працездатний, працює, хронічними захворюваннями не страждає, тому вважає, що він здатний допомагати колишній дружині. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, а саме: в стягненні аліментів з відповідача в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до 01.01.2017 року, тобто до закінчення терміну інвалідності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в доход держави держмито в розмірі 243,60 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial