Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні померлого чоловіка, у якій просила: встановити факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] та факт перебування останньої на утриманні чоловіка під час подружнього життя і до моменту смерті. На обгрунтування заяви [PERSON] зазначила, що з 09.08.1975 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер 24.02.2013 року. З моменту реєстрації шлюбу по момент смерті вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, проживали разом. Також в заяві [PERSON] вказала, що з 18.07.1974 року працювала в Лозівському ковальсько-механічному заводі, звідки 11.01.1999 року була звільнена, після чого влаштуватися на роботу більше не змогла. З 26.04.2011 року заявник перебуває на обліку в Лозівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області та станом на 27.02.2018 року отримує пенсію у розмірі 1 488, 47 грн., а [PERSON] перебував на обліку та станом на 2013 рік отримував пенсію в розмірі 2 120,25 грн. У звязку з чим з 11.01.1999 року по 24.02.2013 рік, як вказує заявник, вона перебувала на утриманні чоловіка, який отримував заробітну плату та пенсію. Враховуючи вище викладене, заявник просить задовольнити її вимоги та встановити факти. У судове засідання заявник не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягала. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що Пенсійний фонд не має права без відповідних підтверджень призначати пенсію у разі втрати годувальника, просив справу слухати за його відсутності. Судом встановлені наступні факти та правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №356915(а.с.8), 09.08.1975 року «Коростий Николай Федорович» (так у документі мовою оригіналу) та «[PERSON] (так у документі мовою оригіналу) уклали шлюб, у звязку з чим остання взяла прізвище чоловіка. 24.02.2013 року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ №386123(а.с.9). З 26.04.2011 року заявник перебуває на обліку в Лозівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області та станом на 27.02.2018 року отримує пенсію у розмірі 1 488, 47 грн., що підтверджується випискою з розпорядження про призначення пенсії(а.с.13) та довідкою від 27.02.2018 року, виданою [PERSON], що проживає за адресою: [INFO], м-н 5[ADDRESS](а.с.14). [PERSON] перебував на обліку та станом на 2013 рік отримував пенсію в розмірі 2 120,25 грн., про що свідчать виписки з рахунку №30587(а.с.25). Відповідно до довідки КП «ЖУК» від 01.03.2018 року(а.с.15), заявник зареєстрована за адресою: [INFO], але мешкає за адресою: Харківська область, м.Лозова, м-н 5[ADDRESS], де згідно довідки КП «ЖУК» від 09.02.2018 року(а.с.16) зареєстрований її чоловік. Квартира, в якій зареєстрований [PERSON] була видана за ордером [PERSON] 04.02.1981 року, чоловік володів даним житлом на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 16.02.2007 року(а.с.10). [PERSON] з 18.07.1974 року працювала в Лозівському ковальсько-механічному заводі, звідки 11.01.1999 року була звільнена, після чого не працювала, про що свідчать листи з трудової книжки(а.с.17-18). Заявник, відповідно до заяви від 09.02.2018 року(а.с.11), зверталася до Пенсійного фонду для переводу її на пенсію у разі втрати годувальника, однак їй було відмовлено на підставі відсутності підтвердження факту сумісного проживання з чоловіком на момент смерті та перебування на його утриманні, про що свідчить письмова відмова УПФУ від 09.02.2018 року(а.с.12). Встановлення юридичного факту сумісного проживання та перебування на утриманні необхідно заянику для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Зважаючи на вище викладені документи, суд вважає підтвердженим заявником факт сумісного проживання з померлим та перебування на його утриманні. Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 315 ЦПК України,у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В нашому випадку, суд розглядає справу про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні. Відповідно до п. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] проживала з [PERSON] та перебувала на утриманні чоловіка з 11.01.1999 року по момент смерті 24.02.2013 року. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved