Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обгрунтування позову зазначено: 28.04.1996 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб. На даний час подружжя проживає окремо, але шлюб між ними не розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач в добровільному порядку аліменти не сплачує. Позивач зазначає, що відповідач має постійний дохід тому, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі з врахуванням індексації в розмірі 2395 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що відповідач має регулярний дохід, хоча офіційно не працевлаштований, крім того займається пасікою, від якої також отримує дохід. Крім того, після того як їхня родина розпалася чоловік залишився проживати у їхньому будинку, а вона була змушена залишити будинок і на даний час вимушена орендувати житло за яке сплачує 2500 гривень щомісяця. Позивач зазначила, що самостійно утримує дитину, а саме: забезпечує продуктами харчування, одягом, купую все необхідне для навчання та розвитку дитини. Батько спілкується з дитиною, інколи купує якісь іграшки, але цього не вистачає для забезпечення нормального утримання та розвитку дитини. Тому, позивач просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні 12.05.2021 року відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він згоден сплачувати аліменти на утримання дитини, але вважає, що сума 2395 грн щомісяця є завеликою, оскільки він не має постійного місця роботи, його дохід є мінливим і він не впевнений, що буде мати матеріальну можливість сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. В наступне судове засідання відповідач не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Про день та час слухання справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона являється донькою позивача та відповідача. Її батьки на даний час проживають окремо, спільне господарство не ведуть і шлюб фактично розпався. Після розриву відносин [PERSON] залишився проживати у їхньому будинку, а [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON] , 2010 року народження проживає на орендованій квартирі, за яку самостійно сплачує орендну плату та комунальні послуги. Також, позивач самостійно утримує [PERSON] , забезпечує всім необхідним для його нормального розвитку. Відповідач спілкується із сином, але значної матеріальної допомоги їм не надає. Свідок зазначила, що [PERSON] має постійний дохід, повністю матеріально забезпечений і має матеріальну змогу сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина. Суд, вислухавши пояснення сторін та свідка, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне: Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] підтверджено той факт, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 16.12.2010 року [PERSON] народився [INFO] , його батьками являються [PERSON] та [PERSON] . Відповідно довідки [PERSON] працює продавцем її заробітна плата за період з 01.12.2020 року по 31.05.2021 року склала 21787 грн. Як встановлено в судовому засіданні і не заперечувалося відповідачем, що сторони проживають окремо, неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач офіційне не працевлаштований і має мінливий дохі. Відповідно до ст.ст.\~180,\~181,\~182,\~183 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України\~передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті (Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений чи зменшений судом на вимогу як платника аліментів, так і одержувача аліментів. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, згідно зі\~статтею 180 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини віком\~від 6\~років до\~18\~років \~складає з\~1\~січня -\~2395\~гривень,\~з 1\~липня \~має бути\~-\~ 2510\~гривень Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Частиною першою\~ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, тобто має мінливий дохід. Позивачка, в свою чергу не надала доказів на підтвердження наявності у відповідача більших доходів, і не довела спроможності відповідача виплачувати аліменти на дитину у визначеній нею сумі. Посилання позивача на те, що саме така сума може надати їй можливість нормально утримувати дитину, враховуючи вартість життя, не є підставою для стягнення аліментів у вказаній нею сумі. Тому підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі, зазначеному позивачем, суд не вбачає. Тому, оскільки відповідач офіційно не працює та отримує нерегулярний, мінливий дохід, утримання дитини носить несистемний характер, при цьому враховуючи, що утримання дитини є обов`язком для обох батьків, виходячи із встановлено розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає достатньою сумою аліментів в розмірі 2000 грн. щомісячно. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з моменту пред`явлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч.6\~ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 758 грн.18 коп. судового збору на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial