Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] та її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житлом за адресою: [ADDRESS] В позовній заяві позивач посилається на те, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстровані відповідач [PERSON] та її малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] разом з дітьми у вказаному будинку не проживає з січня 2018 року. Добровільно знятися з реєстрації з вказаного будинку відповідачка відмовляється, що створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні будинком. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що на даний час проживає в будинку, розташованому в [ADDRESS] , який нею не оформлений, тому не має змоги зареєструватися в ньому та зареєструвати дітей. В будинку [PERSON] не проживає з 6 січня 2018 року. Представник служби у справах дітей Балтської райдержадміністрації Одеської області, заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідач разом з малолітніми дітьми проживає в [ADDRESS] у власному будинку, який нею не оформлено відповідно до чинного законодавства, що позбавляє її можливості знятися з реєстрації з будинку позивача та зареєструватися з дітьми у власному будинку. Балтська райдержадміністрація, як орган опіки та піклування, вважає знаття з реєстрації дітей в будинку позивача недоцільним та таким, що не відповідає інтересам дітей. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, судом встановлені слідуючі фактичні обставини. [PERSON] згідно договору дарування серії НМТ № 439954 від 09.10.2017 року, належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.-8). В зазначеному будинку зареєстровано колишнього його власника мати позивача [PERSON] , [INFO] , відповідача [PERSON] , [INFO] , та її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). З письмового підтвердження голови вуличного комітету від 11.09.2018 року, вбачається, що [PERSON] та її малолітні діти з 6 січня 2018 року в будинку [ADDRESS] не проживають. Суд, констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, пов`язані з реалізацією права на володіння, користування та розпорядження спірним майном, вирішуючи які, суд виходить з того, що стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, яким являється позивач, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. ст. 71, 72 ЖК України право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку, у зв`язку з чим, суд вважає вимоги позивача щодо втратившим право на проживання [PERSON] цілком правомірними. Що стосується вирішення питання про втратившим право на проживання малолітніх [PERSON] , [PERSON] , суд виходить з того, що відповідач [PERSON] являється племінницею колишнього власника будинку і разом з тим є матір`ю малолітніх [PERSON] , [PERSON] Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України місце проживання особи, яка не досягла 10 років є місцем проживання її батьків. Судом встановлено, що відповідач разом зі своїми малолітніми дітьми проживають у власному будинку в [ADDRESS] , до складу сім`ї позивача не входить. Таким чином, враховуючи, що відповідач та її малолітні діти не проживають у спірному будинку, проживають за іншою адресою. Реєстрація відповідача у спірному будинку порушує права позивача на розпорядження та користування будинком, тому позовні вимоги у частині визнання відповідача та її малолітніх дітей такими, що втратили право користування спірним будинком є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved