Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання спадкодавця зі спадкоємцем, в поданій суду заяві зазначила, що [INFO] року помер її вітчим [PERSON]. З її матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] року, її вітчим знаходився в зареєстрованому шлюбі з 15.02.1973 року. Після смерті матері, заявниця переїхала проживати до вітчима, тому що в силу свого віку та тяжкого захворювання - рак простати, він потребував допомоги та догляду, самостійно себе обслуговувати не міг, тому з 2006 року та до дня його смерті - [INFO] року, вона постійно проживала з вітчимом за адресою: [ADDRESS], була зв'язана з ним спільним побутом, постійно сплачувала комунальні послуги, здійснила його поховання, що підтверджується Актом від 06.10.2015 року. Після смерті вітчима відкрилась спадщина на 17/50 частин житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS], який він прийняв після смерті дружини - [PERSON], померлої [INFO] року, яка є матір'ю заявниці, але не оформив своїх спадкових прав. 17/50 частин житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] належали [PERSON] на підставі Договору дарування, посвідченого державним нотаріусом 2-ї Запорізької державної нотаріальної контори, реєстровий № 1-6666, який був зареєстрований в БТІ 18.12.1987 року в реєстровій книзі №170 за р. № 29336. Факт прийняття спадщини у відповідності до ч. 3 ст. 1270 ЦК України [PERSON] після смерті своєї дружини - [PERSON], померлої [INFO] року підтверджується довідкою №1137, виданою 06.10.2015 року головою квартального комітету №72, в якій підтверджується, що на момент смерті [PERSON], а саме, на [INFO] року разом з нею був зареєстрований її чоловік - [PERSON]. На протязі шестимісячного строку з дня відкриття спадщини заяв про відмову або прийняття спадщини зареєстровано не було. Таким чином, вважається, що спадщину, відкриту після смерті [PERSON], померлої [INFO] року прийняв її чоловік - [PERSON], але спадщину не оформив. Після смерті [PERSON] заявниця є єдиною спадкоємицею за законом четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України. В грудні 2013 року [PERSON] звернулася до Другої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй, як спадкоємиці четвертої черги, свідоцтва про право на спадщину за законом, та повідомленням державного нотаріуса Н.О. Вельможко їй було рекомендовано встановити факт проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою та факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш п'яти років до часу відкриття спадщини. У позасудовому порядку встановити вищевказаний факт неможливо. Тому заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання спадкодавця зі спадкоємцем. У судовому засіданні заявниця та її представник підтримала свої вимоги, просила їх задовольнити. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення заявниці та її представника, пояснення свідків, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від померлої фізичної особи до спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування відбувається за законом або за заповітом. Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України в четверту чергу право на спадщину за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а також те, що сім'я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства . Сім'я створюється на підставі: шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 21 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається «зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини». Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 2 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається : «якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю та інше. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавницею на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи з наступного, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved