Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. В позовній заяві позивач вказала на наступне. Із відповідачем по справі вони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 24 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції у Харківській області. [INFO] у них народилася донька [PERSON], батьком якої є [PERSON] В березні 2015 року [PERSON] припинив всяку турботу про матеріальне забезпечення доньки. Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. [PERSON] ніде не працює. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не бажає, що і змусило її звернутися до суду. Просить допустити негайне виконання рішення суду. Сторони, будучи належним чином та своєчасно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з'явилися, надавши письмові заяви, в яких позивач на задоволенні позову наполягає, а відповідач позов визнав повністю. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін та на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд знаходить за необхідне позов в частині стягнення аліментів, задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому згідно ч.2 ст.182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] та [PERSON] є громадянами України, що підтверджується фотокопіями їх паспортів громадян України(а.с.2-5). Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 24 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції у Харківській області. Актовий запис №9 (а.с.7). Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], на підтвердження чого свідчить фотокопія свідоцтва про народження (а.с.6). Дитина проживає разом із матір'ю, та знаходиться на її утриманні, що посвідчено довідкою, виданою Добровільською сільською радою Близнюківського району Харківської області (а.с.8). При визначені розміру аліментів суд, крім наведеного вище, враховує і обставини зазначені в ст.182 Сімейного кодексу України. У відповідності до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки позов було пред'явлено 24.03.2016, то вони і мають бути присудженими з цього дня. У відповідності до ч.2 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів. В іншому (стягнення судових витрат) - негайне виконання рішення законом не передбачене. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Наведене і дає можливість суду дійти висновку про необхідність задоволення позову. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати в дохід держави: судовий збір - 551,20 грн.

Outcome: partial