Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить поділити спільне з відповідачем майно набуте ними за час перебування у зареєстрованому шлюбі, визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-3», з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 246,00 кв.м., житловою площею 108,10 кв.м. В обґрунтування позову зазначила, що 15 березня 1975 року між нею та відповідачем по справі [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №260. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. За час перебування у шлюбі сторонами придбано наступне майно: трикімнатна квартира [ADDRESS], загальною площею 56,5 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м., яка в 2002 році була приватизована на всіх членів сім'ї - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частині за кожним та перебуває у спільній сумісній власності; автомобіль CHEVROLET AVEO SF69Y легковий седан - В, державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований 21 листопада 2006 року за [PERSON] та який перебуває у користуванні [PERSON]; автомобіль ВАЗ 2115, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], технічний паспорт [NUMBER] від 09 липня 2005 року, зареєстрований за [PERSON] та перебуває у користуванні [PERSON]; житловий будинок літ. «А-3», з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 246,0 кв.м., житловою площею 108,1 кв.м., який розташований по [ADDRESS]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 червня 2017 року, вищевказану позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків. В установлені законом строки позивач усунула зазначені в ухвалі суду недоліки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 червня 2017 року провадження по справі відкрито. Представником позивача [PERSON] - [PERSON] надано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження автомобіля CHEVROLET AVEO SF69Y легковий седан - В, державний номерний знак [NUMBER] та житлового будинку літ. «А-3», з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], загальною площею 246,00 кв.м., житловою площею 108,10 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 серпня 2017 року заяву представника позивача [PERSON] - [PERSON] про забезпечення позову - задоволено. Заборонено відчуження автомобіля марки та моделі CHEVROLET AVEO SF69Y легковий седан - В, державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] та житлового будинку літ. «А-3», з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], загальною площею 246,00 кв.м., житловою площею 108,10 кв.м., який належить на праві власності [PERSON] Відповідачем [PERSON] заявлено клопотання про скасування заходів забезпечення позову. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 листопада 2017 року заяву відповідача [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя - задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, які було вжито ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 серпня 2017 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, щодо заборони відчуження автомобіля марки та моделі CHEVROLET AVEO SF69Y легковий седан - В, державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] та житлового будинку літ. «А-3», з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], загальною площею 246,00 кв.м., житловою площею 108,10 кв.м., який належить на праві власності [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі /а.с. 130/. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що з 15 березня 1975 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданим повторно серія [NUMBER], виданого Орджонікідзевським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області 28 березня 2017 року /а.с. 12/. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]), та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Судом встановлено, що житловий будинок літ. «А-3» з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 246 кв.м., житловою площею 108,1 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS], будівництво якого розпочато у травні 1993 року та який закінчений будівництвом у травні 2006 року в період перебування позивача [PERSON] з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі та прийнятий в експлуатацію Інструкцією державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області 06 листопада 2013 року в порядку, визначеному законодавством, є об'єктом нерухомого майна, набутого подружжям у шлюбі, тобто об'єктом їх спільної сумісної власності, а відтак і предметом поділу між останніми відповідно до приписів СК України /а.с. 16-20/. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 10 серпня 2017 року за [PERSON] на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації, серія та номер: ХК142170962713, виданий 06 квітня 2017 року Департаментом ДАБІ у Харківській області, зареєстрований в цілому житловий будинок літ. «А-3» з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 246 кв.м., житловою площею 108,1 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS]. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень здійснено державним реєстратором [PERSON] /а.с. 78-80/. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно роз'яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, суду необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Факт побудови спірного житлового будинку у період шлюбу відповідач не заперечував. Також в ході судового розгляду не встановлено, що спірний будинок був побудований відповідачем за його особисті кошти. Таким чином, враховуючи те, що в період побудови спірного житлового будинку, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, суд приходить до висновку, що сторони набули право спільної сумісної власності на житловий будинок літ. «А-3» з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 246 кв.м., житловою площею 108,1 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS]. Виникнення режиму спільної сумісної власності подружжя на все придбане за час шлюбу майно презюмується, доки інший з подружжя не довів іншого, тобто діє презумпція спільного майна подружжя. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України, - у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки сторонами під час судового розгляду досягнуто згоди щодо розподілу спільного майна, суд погоджується із запропонованим позивачем способом розподілу майна, щодо якого не заперечував відповідач, та вважає за можливе провести поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за позивачем право власності на 1/2 частку житлового будинку літ. «А-3», з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], загальною площею 246 кв.м., житловою площею 108,10 кв.м. На підставі викладеного і

Outcome: approved