Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років. Позов мотивований тим, що з 07.03.2019 р. вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Вказуючи, що [PERSON] у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання, син проживає разом з нею, домовленості з відповідачем щодо розміру та добровільної сплати аліментів досягнути не вдалося, позивач просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення сином трьох років. У судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача подала заяву, в якій позов підтримує в повному обсязі, просить провести судове засідання за відсутності позивача. Крім того вказала, що з заявою відповідача [PERSON] , від 13.01.2021 р. позивач ознайомлена, подавати відповіді на заяву (відзив) не буде. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності де зазначив, що позивачка отримує щомісячну допомогу від держави і на даний час знаходиться за кордоном на сезонних роботах, тому просить відмовити в задоволенні позову, оскільки він офіційно безробітний, крім того сплачує аліменти на дитину. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з таких підстав. Права та обов`язки подружжя по утриманню врегульовано у главі 9 Сімейного кодексу України. За змістом ч.ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.6 вказаної статті право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Так, ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст.76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1, 2 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони з 07.03.2019 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7), є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 8). Позивач із дитиною проживають окремо від відповідача (а.с. 10). Відповідно до довідки Старовижівського управління соціального захисту населення № 1499 від 12.08.2020 р. позивач отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. (а.с. 11). Отже, позивачка як дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Таке її право передбачено ст. 84 СК України. Відповідач не надав суду доказів того, що він не може надавати дружині таку допомогу. Так, у поданій ним заяві від 13.01.2021 р. відповідач зазначив, що офіційно не працює, однак щодо факту його перебування на сезонних роботах та наявності в нього періодичних заробітків жодних заперечень чи пояснень з цього приводу не надає. Таким чином, у ході розгляду справи встановлено, що відповідач є здоровою працездатною особою молодого віку, відповідно до судового рішення, яке набрало законної сили, зобов`язаний сплачувати аліменти на дитину, доказів щодо наявності в відповідача інших осіб на утриманні, немає. Наведені обставини свідчать про те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу. Посилання відповідача на те, що позивачка отримує щомісячну допомогу від держави і на даний час знаходиться за кордоном на сезонних роботах, не впливають на право позивачки та отримання аліментів, оскільки положеннями ч.4 ст.84 СК України встановлено, що таке право дружини, з якою проживає дитина, не залежить від того чи вона працює та від її матеріального становища. Інші доводи відповідача є безпідставними і на увагу не заслуговують. Відповідач, не подав докази існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, докази існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання дружини, однак не в такому розмірі, як визначила позивач. Суд вважає, що розмір аліментів має бути зменшеним. Так, з урахуванням обставин справи та відповідно до зазначених вище норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і вважає справедливим та достатнім стягувати з відповідача аліменти на дружину в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Позовні вимоги на загальну суму 1500 грн задоволені судом на 53 % (800х100:1500=53), тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 447,72 грн (840,80х53:100=447,72). На підставі викладеного, ст.ст. 79, 80, 84 СК України та

Outcome: partial