Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій вказала, що 03.06.2019 року вона звернулася до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя за консультацією щодо призначення їй пенсії, яку пенсійний фонд має оформити заявниці після настання 59 річчя. Під час усної бесіди працівник пенсійного фонду повідомив, про те що, трудова книжка не відповідає вимогам закону, оскільки, запис в ній щодо попереднього власника втрачено, і запис не читаємий, у зв`язку з чим, рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності документу завчасно, усунути недоліки, які можуть служити для відмови в призначенні пенсії. Трудова книжка була виписана 19.07.1978 році на прізвище [PERSON] , яка закінчувала навчання, та була прийнята на роботу, після реєстрації шлюбу та зміни прізвища на чоловіка, до трудової книжки було внесено відповідний запис зміни прізвища на « [PERSON] ». Заявниця посилаючись на те, що запис в трудовій книжці дівочого прізвища заявниці не читаємий, а також на те, що останнє місце роботи ТОВ «Спектр» змінило юридичну адресу та не здійснює господарську діяльність, просить встановити факт належності трудової книжки серії [NUMBER] громадянці України [PERSON] до часу укладання шлюбу (11.07.2018 року), а після [PERSON] , яка належить одній і тій же особі. В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, представник заявника надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст.\~315\~Цивільного процесуального\~кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , 12.07.1978 року отримала атестат №7500 про закінчення технічного училища № 2 м. Запоріжжя. 19.07.1978 року на дошлюбне прізвище заявниці « [PERSON] » ( [NUMBER] .мовою) заповнена трудова книжка [NUMBER] , при цьому, на теперішній час прізвище не читабельне у повному обсязі внаслідок тривалого використання трудової книжки, однак остання має підпис власника книжки « [PERSON] » (російською мовою). 11.07.1981 року заявниця уклала шлюб, та після укладення шлюбу присвоїла прізвище чоловіка « [PERSON] » (російською мовою), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] . Після укладення шлюбу до трудової книжки [NUMBER] внесено запис про зміни в прізвищі та зазначено « [PERSON] » (російською мовою). 16.07.1996 року заявниця отримала паспорт громадянина України [NUMBER] , на прізвище [PERSON] , [INFO] . Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Досліджені докази вказують на те, що у трудовій книжці [NUMBER] , в частині запису в ній щодо попереднього власника\~втрачено,\~і запис\~нечитаємий, усунення вказаного є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності вказаного документу заявниці має юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності позбавляє її можливості на отримання відповідної пенсії, а відтак суд вважає заяву заявниці обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved