Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом на жилий будинок і земельну ділянку під будинком. В позові в обгрунтування своїх вимог зазначила, що є спадкоємцем [PERSON], з яким вона проживала однією сімєю і смерть якого сталася 28 травня 2016 року. Факт проживання однією сімєю заявника і особи, з якою вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках, підтверджений рішенням суду, яке набрало законної сили. За життя спадкодавець набув право власності на будинок № 14 по вул. Наталіївській в м. Запоріжжі і земельну ділянку під ним. Оскільки вона в силу закону за вказаних обставин є спадкоємцем четвертої черги за законом, між тим отримати свідоцтво про право на спадщину не сталося можливим через відсутність у неї оригіналів правовстановлюючих документів на нерухомість, просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на будинок № 14 по вул. Наталіївській в м. Запоріжжі і земельну ділянку площею 0,1 га за тією ж адресою. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце вирішення справи, до суду не зявилася. ЇЇ представник надала письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, про розгляд справи у її відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову, звернувся представник відповідача. За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України вважає за можливе вирішення справи у відсутність осіб, які беруть участь у справі. Третя особа, повідомлена у встановленому порядку про час судового розгляду, до суду не зявилася, надавши заяву з проханням про вирішення спору без її участі, що в силу ст. 36 ЦПК України є підставою для розгляду справи у її відсутність. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивач постійно проживала однією сімєю з лютого 1995 року разом з [PERSON], смерть якого сталася 28 травня 2016 року (а. с. 4, 10). За життя [PERSON] набув права власності на будинок № 14 по вул. Наталіївській в м. Запоріжжі і земельну ділянку під цим будинком площею 0,1 га (а. с. 5-9, 34-35). Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] від 09.02.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено (а. с. 37) через відсутність правовстановлюючих документів на спадкову нерухомість. Інші спадкоємці до нотаріальної контори, як випливає з матеріалів спадкової справи, не звертались. За змістом ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно мешкав зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку не заявив про відмову від неї. В силу ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Обґрунтованість позову підтверджують надані суду копії свідоцтв про акти цивільного стану, правовстановлюючі документи на нерухоме майно, технічна документація на будинок, матеріали спадкової справи, рішення суду про встановлення факту проживання однією сімєю. З огляду на встановлені обставини суд доходить висновку, що позивач, яка проживала однією сімєю зі спадкодавцем як чоловік і жінка, після смерті [PERSON] прийняла у спадщину належне спадкодавцеві майно, що дає суду всі підстави для захисту його права в обраний ним спосіб.

Outcome: approved