Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що 21 серпня 2000 року її батько [PERSON] склав заповіт, у якому заповідав своє право на земельну частку (пай) розміром 9,9 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності КСП «Хлібороб». На підставі сертифікату на право на земельну частку пай її батько отримав державний акт на право приватної власності на землю площею 10,07 га, розташованої на території Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області. 13.06.2015 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилося спадкове майно у виді земельної ділянки площею 10,07 га, розташованої на території Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області. Після смерті батька вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки померлий, згідно заповіту, заповідав своє право на земельну частку (пай), розміром 9,9 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності КСП «Хлібороб», але через те що померлим отримано державний акту на право приватної власності на землю, вона не може надати оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). Вважає, що фактично прийняла спадщину, оскільки звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім неї інших спадкоємців не має. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, яка належала померлому [PERSON]. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив, такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що за життя [PERSON] належав сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 9,9 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності КСП «Хлібороб», яку він заповітом від 21.08.2000 року заповідав позивачці. У серпні 2002 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), [PERSON] отримав державний акт на право приватної власності на землю площею 10,07 га, розташовану на території Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області. 13 червня 2015 року [PERSON] помер. Після його смерті залишилася вищезазначена земельна ділянка. Позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім неї інших спадкоємців не має. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON], ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved