Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2005 року. Від шлюбу мають двоє дітей, сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери, різні погляди на сімейне життя, на сімейні цінності та на ставлення один до одного, як подружжя. Під час шлюбу проживали у квартирі матері відповідача. Не без участі матері відповідача, останнім часом між нею та чоловіком все частіше стали виникати суперечки щодо матеріального утримання сім`ї. Старший син підріс, а тому наявність коштів у сім`ї стала вкрай необхідною. У суперечках, вони так і не знайшли вирішення проблем, а тому розійшлися. Після чергової суперечки, вона залишила постійне проживання і з молодшим сином перейшла жити до своїх батьків. З того часу вона мала розмову із відповідачем і домовилися знімати окреме житло, однак буквально через кілька днів дізналася, що мати відповідача змінила замок на вхідних дверях квартири, а згодом відповідач запропонував їй прийти забрати свої речі. Інших дій для примирення зі сторони відповідача не було. Для себе переконалася, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати і після розірвання шлюбу, залишити їй шлюбне прізвище. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2019 року відкрито провадження у даній справі, призначено у справі підготовче судове засідання та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. У визначений в ухвалі суду строк відповідач до суду подав відзив на позов, у якому зазначив, що позов не визнає, обставини викладені у позовній заяві, є безпідставними та необгрунтованими, шлюб він розривати не бажає. Крім того, просив надати максимальний строк для примирення, оскільки позивач на даний час перебуває за кордоном і йому невідомо, де вона перебуває та коли повернеться додому. Ухвалою суду від 20 січня 2020 року провадження у спарві зупинено, надано сторонам строк для примирення терміном шість місяців. Після поновлення провадження у справі за спливом строку наданого сторонам для примирення, такі у підготовче судове засідання не з`явилися. При цьому, позивач в поданій до суду заяві просила справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву, згідно якої розгляд справи просив провести без його участі, крім того зазначив, що позов визнає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , повторно виданого 28 листопада 2019 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 19 серпня 2005 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, про що складено відповідний актовий запис № 85. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу мають двоє дітей, сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі з разом не проживають, подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. У наданий судом строк, сторони примирення не досягли. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь - чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved