Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2005 року по 12.02.2013 року. У вказаному шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. 31.01.2015 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області видано судовий наказ, яким з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.01.2015 року і до повноліття дитини. Такого розміру аліментів не вистачає на утримання сина, і вона бажає скористатися своїм правом на збільшення розміру аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач являється працездатним, має задовільний стан здоровя, інших утриманців не має, є військовослужбовцем, і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина в більшому розмірі. У зв'язку із викладеним просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання їх сина [PERSON] з 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися. В позовній заяві позивач просила розглядати справу без її участі та без участі її представника. (а.с. 4). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, та просив їх зодовільнити (а.с. 24). В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 31.01.2013 року було розірвано рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області (а.с. 6). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, згідно довідки інспектора відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області [PERSON] від 29.11.2016 року (а.с.5,8). Судовим наказом виданим Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 31.01.2015 року стягнуто з [PERSON], аліменти на користь [PERSON] для утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30 відсотків встановленого державою прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 січня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою старшого державного виконавця ВДВС Миргородського міськрайонного управління юстиції 15.05.2015 року відкрито виконавче провадження на підставі вищезазначеного судового наказу (а.с.7). Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 192 СК України, обставини справи, суд дійшов до переконання в тому, що наявні підстави для збільшення розміру аліментів, оскільки відповідач зобов'язаний та може надавати щомісячне утримання дитини в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 21 листопада 2016 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення за судовим наказом про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно необхідно припинити та відкликати з ВДВС. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому необхідно стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 551 гривню 20 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду та 500 грн. витрат на правову допомогу (а.с.1, 13). На підставі викладеного,

Outcome: approved