Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачки в рахунок погашення боргу за договором позики 5500 доларів США в національній валюті України (гривні) за офіційним курсом Національного банку України на день виконання рішення суду; проценти за договором позики, починаючи з 10.05.2014 року і до дня виконання рішення; три проценти річних від простроченої суми за прострочення виконання грошового зобов'язання; понесені витрати на оплату судового збору в сумі 847,55 грн. та забезпечення позову в сумі 121,80 грн. Позивачка посилається на те, що 10.05.2014 року між нею та відповідачкою було укладено договір позики, відповідно до умов якого вона надала [PERSON] 5500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ долара до гривні станом на 08.12.2014 року складає 84755 грн., про що відповідачка особисто написала розписку. Зазначену суму грошей [PERSON] зобов'язалася повернути 15.10.2014 року, однак свої зобов'язання до теперішнього часу не виконала, всіляко уникає від повернення боргу, що змушує звертатися до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином (зворотні поштові повідомлення про отримання судових повісток), причини неявки суду не повідомила. Тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] 10 травня 2014 року позичила у [PERSON] гроші в сумі еквівалентній 5500,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ долара до гривні станом на день звернення до суду, тобто 08.12.2014 року, складає 84755,00 грн., що підтверджується копією розписки, яка написана власноруч відповідачкою та нею підписана. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Із розписки від 10.05.2014 року вбачається, що [PERSON] зобов'язалась повернути гроші 15 жовтня 2014 року в сумі 5500 доларів США. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таким умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчинюються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Доказів про те, що відповідачка погасила борг в судове засідання не представлено, тому борг відповідачки перед позивачкою складає 5500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ долара до гривні станом на 08.12.2014 року 84755,00 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення процентів за договором позики і трьох процентів річних від прострочення, то суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від уми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити на суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачка позичила гроші 10.05.2014 року з зобов'язанням повернути їх 15.10.2014 року, але зобов'язання не виконала, тому суд вважає, що вона повинна сплатити позивачці проценти за користування позикою за період з 10.05.2014 року по день винесення рішення по справі та три проценти річних від простроченої суми. Із розрахунку заборгованості вбачається, що загальна сума процентів становить 403,45 доларів США, 3 % річних від простроченої суми складає 40,74 доларів США. З огляду на вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 847,55 грн. та витрати по забезпеченню позову в сумі 121,80 грн., що підтверджується квитанціями № NODUM43392 від 08.12.2014 року, № NODUM43456 від 08.12.2014 року. Тому суд стягує на користь позивача сплачені їм судові витрати у сумі 969,35 грн., оскільки відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved