Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08.10.2010 року. Мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки мають протилежні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого на протязі останніх років постійно виникали суперечки та сварки, відповідач застосовує фізичне насилля, погрози та образи. Внаслідок вказаних обставин між ними склалися неприязні стосунки, переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити її інтересам та інтересам дитини. Шлюб фактично носить формальний характер. Після розірвання шлюбу за спільною домовленістю дитина буде проживати з нею. Спір про поділ майна, яке є їх сумісною власністю, відсутній. Примирення вважає неможливим. Просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, позивачка просить розгляд справи проводити у її відсутність, відповідач двічі належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи за місцем реєстрації, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 КПК України, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2010 р. підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 08.10.2010 р., дружині після реєстрації шлюбу залишено прізвище [PERSON]. Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно листа Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області № 13245 від 16.10.2015 р., заяву [PERSON] щодо вчинення сварок в сім'ї [PERSON] розглянуто, з останнім проведено бесіду та винесено офіційне попередження про неприпустимість вчинення насильства в сім'ї (а.с.7). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Згідно з ч 1 ст. 63 вказаного Закону, припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 73 вказаного Закону та ч.1 ст. 410 ЦПК України, іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, суд прийшов до висновку, що оскільки позивачка [PERSON] є громадянкою України, а відповідач [PERSON] є громадянином Сирійської Арабської Республіки, шлюб укладено в Україні, позивач і відповідач на час вирішення питання про розірвання шлюбу мають місце проживання та фактично проживають в Україні, що підтверджується даними реєстрації, тому розірвання шлюбу повинно здійснюватися за законодавством України. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2010 р., від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], разом не проживають і не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна немає, питання місця проживання малолітньої дитини вирішено, позивачка категорично заперечує можливість примирення з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу, що в цілому дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим і буде суперечити інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі ст.ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 60,63,73 Закону України « Про міжнародне приватне право» і

Outcome: approved