Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами 24 червня 2005 року. Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося в силу різних обставин та життєвих інтересів, внаслідок чого проживають окремо з серпня 2019 року, а фактично сім`я припинила своє існування з 2006 року, спільне господарство не ведеться. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй шлюбне прізвище. Сторони у судове засідання не з`явилися, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб, відповідач про дату судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 24 червня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб, про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 464, на підтвердження чого надане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Згідно наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який, як зазначено у позові, проживає з позивачем (а.с. 6). Як вбачається зі змісту позову, сімейне життя не склалося в силу різних обставин та життєвих інтересів, внаслідок чого проживають окремо з серпня 2019 року, а фактично сім`я припинила своє існування з 2006 року, спільне господарство не ведеться, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та враховуючи інтереси неповнолітньої дитини сторін, і приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують понад 10 років, спільного господарства не ведуть, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім`ї неможливим, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відносити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач, яка після реєстрації шлюбу отримала прізвище свого чоловіка, виявила бажання залишити шлюбне прізвище [PERSON] .

Outcome: approved