Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що на підставі розпорядження голови Камянсько-Дніпровської РДА Запорізької області № 614 від 29.12.2012 р. «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» згідно п. 3 вирішено надати вилучені із земель запасу Великознамянської сільської ради за межами с. Велика Знамянка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області земельні ділянки сільськогосподарського призначення у власність громадянам (згідно додатку) для ведення особистого селянського господарства. Згідно з Додатком 1 до цього розпорядження за п/п № 248 значиться її чоловік. Однак ним не була здійснена державна реєстрація права власності на цю земельну ділянку та не було отримано відповідний державний акт. Отримати державний акт на право власності на земельну ділянку наразі не має можливості, оскільки державні акти на померлих громадян не видаються. Позивачка просила суд визнати за нею право в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 24.09.2013 р., на завершення приватизації та одержання правовстановлювальних документів про право власності на земельну ділянку площею 2,0 га, яка розташована за межами с. Велика Знамянка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства на ім'я [PERSON] В судове засідання сторони не зявилися, позивачка та її представниця просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач не заперечує проти позову, просив справу розглядати без їх участі, треті особи також надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що на підставі розпорядження голови Камянсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області № 614 від 29.12.2012 р. «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» згідно п. 3 вирішено надати вилучені із земель запасу Великознамянської сільської ради за межами с. Велика Знамянка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області земельні ділянки сільськогосподарського призначення у власність громадянам (згідно додатку) для ведення особистого селянського господарства. Згідно з Додатком 1 до цього розпорядження за п/п № 248 значиться [PERSON] (а.с. 31). Однак, ним не була здійснена державна реєстрація права власності на цю земельну ділянку та не було отримано відповідний державний акт. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 275830 від 01.10.2013 р. [PERSON] помер 24.09.2013 р. (а.с. 6). Згідно даних, які містяться в матеріалах справи, а саме, позовної заяви (а.с. 2) та Додатком 1 до розпорядження № 614 за п/п № 248 позивачка продовжує проживати за місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 31), за адресою: Запорізька обл., Камянсько-Дніпровський р-н, с. Нововодяне, вул. Лелюшенко, 11/4. В силу приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, в силу приписів закону [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, однак до складу спадщини не ввійшла земельна ділянка, оскільки право власності на неї не було належним чином оформлене. Отримати державний акт на право власності на земельну ділянку позивачка наразі не має можливості, оскільки державні акти на померлих громадян не видаються. З 01 січня 2013 року вступив в силу Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», яким законодавець вніс зміни до Земельного кодексу України, зокрема до ст. 122 ЗК України. У відповідності до прийнятих змін Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи передають у власність або у користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. На підставі ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У звязку з тим, що спадкодавець не здійснив такої реєстрації позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу приписів ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 25 ЗК України закріплено, що при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Ці особи мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). У випадках, прямо передбачених законом, у спадщину можуть переходити охоронювані законом інтереси. Наприклад, коли громадянин почав приватизовувати земельну ділянку, та не встиг внаслідок смерті завершити цей процес до кінця. У таких випадках спадкоємці мають право завершити розпочатий спадкодавцем процес приватизації та стати власником майна. Оскільки спадкодавець за життя встиг виразити свою волю на приватизацію (подав належні документи), але помер, то право на приватизацію перейшло у стадію реалізації, зупинившись на шляху до суб'єктного права, і тому може стати об'єктом спадкування. Ця позиція закріплена у п. 3.5. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до якої, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 25, 1216-1218, 1225, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 25, 122, 125 ЗК України,

Outcome: approved