Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки. У заяві зазначила, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка [INFO] досягла повноліття. Після припинення шлюбних стосунків між сторонами, яке сталося в 2009 році, відповідач проживає окремо від сім`ї, до досягнення донькою повноліття з нього стягувались аліменти на її утримання на підставі рішення суду. Хоча донька сторін і набула віку повної цивільної дієздатності, вона потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денному відділенні в комунальному закладі «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія». Так як донька набуває вищу освіту за денною формою навчання, вона не має самостійних джерел доходів, а позивач продовжує утримувати дівчину, нести видатки з набуття підручників, методичних матеріалів, канцелярських приладів, оплати проїзду доньки до місця навчання та проживання. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, будучи працевлаштованим і стабільно отримуючи заробітну плату. На підставі викладеного позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23 років. Ухвалою судді від 30.08.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, надавши письмове звернення, яке містить прохання про вирішення справи у її відсутність, про повне задоволення позову, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. З аналогічними заявами звернулися до суду відповідач і третя особа. Заява відповідача містить часткове визнання позову у сумі 1/5 частини заробітку. Вказані обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність учасників справи. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а. с. 7), яка є студенткою першого курсу денної форми навчання на бюджетній основі комунального закладу «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» (а. с. 15). Згідно із ст. ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання й у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Однак, право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. В силу роз`яснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, а саме: з продовженням особою навчання, ненастанням віку 23 років, потребою в матеріальній допомозі, а також можливістю батьків надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів, суд ураховує стан здоров`я й матеріальне становище доньки, а також платника аліментів, який є працевлаштованим і має постійний дохід у вигляді заробітної плати. Разом з тим бере до уваги суд і ту обставину, що навчання третьої особи відбувається на бюджетній основі, тобто позивач не несе видатків зі сплати отримання донькою освіти, а також враховує наявність у сторін молодшої доньки [PERSON] , [INFO] , в утриманні якої відповідач також бере участь (а. с.16). З огляду на викладені обставини суд у відповідності до ст. ст. 182, 200 СК України вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/5 частини його доходу щомісяця на утримання повнолітньої доньки, які, на думку суду, є домірними як майновому стану платника аліментів, так і потребі повнолітньої дівчини, яка продовжує навчання, в утриманні. Хоча ст. 182 СК України, положеннями якої в силу ст. 200 СК повинен керуватися суд, визначаючи розмір аліментів для повнолітніх доньки, сина, і встановлює мінімальну межу аліментів у вигляді 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд не знаходить підстав для обмеження розміру аліментів посиланням на цей розмір, оскільки в силу наведеної статті 182 СК її положення ґрунтуються на прожитковому мінімумі для дитини, тоді як донька сторін, досягнувши віку повної цивільної дієздатності, в силу закону втратила цей статус. Судовий збір, від попередньої оплати якого звільнено позивача, в силу цивільного процесуального закону належить стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial