Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що сторони зареєстрували шлюб 02 лютого 2003 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з даним позовом вказує те, що спільне сімейне життя у сторін не склалося. Постійні сварки та різного роду конфлікти призвели до погіршення стосунків між ними та розпаду сім`ї. Тривалий час вони подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Наміру зберегти сім`ю не має, вважає подальше перебування у шлюбі з відповідачем неможливим і таким, що суперечить її інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Крім того, пояснила, що відповідач зловживав спиртними напоями, не забезпечував сім`ю матеріально, чинив щодо неї та дітей фізичне та психологічне насильство, створив умови, які є неможливими для спільного проживання. Близько трьох років вони спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Наміру зберегти сім`ю вона не має. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. При цьому пояснив, що дійсно інколи випиває, але позивач сама провокувала конфлікти в сім`ї та викликала працівників поліції. Він притягався до відповідальності за вчинення домашнього насильства. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Частина 1 статті 24 Сімейного кодексу України вказує на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 лютого 2003 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя у сторін не склалося, різного роду непорозуміння та часті конфлікти між ними призвели до погіршення стосунків та розпаду сім`ї. Сторони близько трьох років подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Враховуючи категоричну позицію позивача про те, що наміру зберегти сім`ю вона не має, наполягає на розірванні шлюбу, а також те, що примушування до шлюбу чи перебування у ньому є недопустими і таким, що суперечить положенням ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими і такми, що підлягають до задоволення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, суд вважає, що подальше їх спільне життя та збереження сім`ї є неможливим і таким, що суперечить інтересам позивача, що є підставою для розірвання шлюбу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved