Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог виконавчого комітету Ужгородської міської ради про усунення перешкод в користуванні квартирою та зняття з реєстрації. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що позивачка є власницею житлової кватири за адресою: м. Ужгород, вул. Лобачевського, 43/96, яку отримала у спадок від своєї матері [PERSON] У вказаній квартирі, окрім позивачки, є зареєстрований гр. [PERSON], який у вказаній квартирі ніколи не проживав та є для позивачки чужою людино. Оскільки факт реєстрації відповідача за вказано вище адресою порушує права позивачки щодо користування та розпорядження даним будинком, зобовязує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу, просить суд задовольнити позовні вимоги, та, винести рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування та розпорядження своїм майном, а саме визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловою квартирою за адресою: м. Ужгород, вул. Лобачевського, 43/96 шляхом зняття його з реєстрації за вказаною адресою. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує, та просить таку розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, а тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справу у відсутності відповідача згідно вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не зявилася. Однак, надала суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує та просить розглянути таку за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. По справі встановлено, на [PERSON] є власницею житлової кватири за адресою: м. Ужгород, вул. Лобачевського, 43/96, яку отримала у спадок від своєї матері [PERSON], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва по право на спадщину за законом, копією [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі та копією [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Судом встановлено, що окрім позивачки, є зареєстрований гр. [PERSON], який у вказаній квартирі ніколи не проживав та є для позивачки чужою людино, з якою вона навіть не знайома. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди. Однак, судом встановлено, що факт реєстрації відповідача за вказано вище адресою порушує права позивачки щодо користування та розпорядження даною квартирою, зобовязує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу Української РСР особа визнається також, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців. З наявного в матеріалах справи Довідки №28 від 28.07.2016 року, виданою ОСББ «[PERSON] Уж» вбачається, що гр. [PERSON] зареєстрований з 17.04.2007 року, однак, не проживав та не проживає за адресою: [INFO]. Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що слід визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved