Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.01.2011 року стягнуто із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 02.12.2010 року і до повноліття дитини. Посилаючись на те, що згідно чинного законодавства мінімальний розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини віком від 6 до 18 років було змінено, він не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, враховуючи, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, вважала, що має право на стягнення аліментів у частці від заробітку відповідача. На підставі викладеного, позивач прохала суд змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів у зміненому розмірі з дня предявлення позову до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, прохала його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши учасників процесу, зясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно виконавчого листа виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області 13.01.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 350 грн. щомісячно. Малолітня дитина продовжує перебувати на утриманні позивача. Відповідач [PERSON] отримує пенсію по інвалідності 3 група інвалід армії, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААЇ №551770 від 01.03.2018 року. Згідно довідки Лубенської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості №603 від 29.03.2018 року [PERSON] не перебуває на обліку в Лубенській міськрайонній філії Полтавського обласного центру зайнятості станом на 29.03.2018 року. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи, що на час розгляду справи розмір аліментів на утримання дитини не може бути меншим 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне збільшити розмір одержуваних позивачем від відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.01.2011 року з 350 грн. щомісячно до ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. При цьому суд враховує обставини, викладені у статті 182 СК України. Так, відповідач є працездатним, однак офіційно не працевлаштований, отримує пенсію, з часу присудження аліментів до ухвалення даного рішення суду значно зріс розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, 08.07.2017 року набули чинності зміни до СК України, згідно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України) та за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст. 181 СК України). Згідно ч.3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач має право на зміну аліментів та стягнення аліментів у частці від заробітку /доходу/ відповідача. Разом із тим, не підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення аліментів з дня предявлення позову до суду, тобто з 06.02.2018 року, оскільки, з огляду на те, що попередній розмір аліментів було встановлено судовим рішенням, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню від дня набрання даним рішенням законної сили. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами, суд враховує положення постанови Пленуму ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10. Так згідно п. 36 даного Пленуму вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Таким чином, враховуючи, частковість задоволення позовних вимог [PERSON], особливості їх формулювання, у звязку з чим вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, у звязку з неможливістю складення чіткої математичної пропорції, те, що позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні із даним позовом до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави половину розміру судового збору, який підлягав сплаті при зверненні із даним позовом до суду та від сплати якого був звільнений позивач, а саме 352,40 грн. (704,80 грн : 2).

Outcome: partial