Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій, уточнивши первісно заявлені позовні вимоги (а.с.14-15), просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації, Автономної Республіки Крим, в район проведення антитерористичної операції на неконтрольованій території України через лінію зіткнення в межах Донецької області, неповнолітній дитині [PERSON], [INFO], у супроводі її як матері на термін з набрання судовим рішенням законної сили по 01 вересня 2018 року без згоди та супроводу батька дитини [PERSON] з метою оздоровлення та відпочинку, пославшись на таке: Від зареєстрованого шлюбу вони з відповідачем мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. 17 червня 2015 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шлюб з відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу вона з дитиною мешкає окремо від чоловіка за адресою: [ADDRESS]. Дитина знаходиться на її утриманні, і вона як мати належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний розвиток, духовний та моральний стан. У зв'язку з тим, що дитина перебуває на обліку з хронічним тонзилітом та потребує оздоровлення органів дихання та санаторно-курортного лікування у літній період, та їй рекомендовано оздоровлення в країнах із субтропічним кліматом, вона має намір вивезти дитину на оздоровлення за межі України до країн із субтропічним кліматом, якими є Кавказ, Краснодарський край Російської Федерації, Автономна Республіка Крим. Статтею 3 Порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. № 367, передбачено, що в'їзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї громадян України, що не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. У зв'язку з тим, що територія Автономної Республіки Крим тимчасово окупована, їй потрібно дотримуватися вищезазначеної постанови аби провезти дитину, яка не досягла 16-річного віку, до Автономної Республіки Крим. Також вона має потребу у відвідуванні родичів, які мешкають на території проведення антитерористичної операції на непідконтрольній території України, і на цей період залишити дитину їй ні з ким. Згідно з Тимчасовим порядком контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12.06.2015 р. № 415 ог, - в'їзд на неконтрольовану територію та виїзд з неконтрольованої території дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57; виїзд з неконтрольованої території громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред'явлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України «Про громадянство України» або статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи. У зв'язку з тим, що зв'язок з батьком дитини відсутній, місцезнаходження відповідача їй не відомо, вона не має можливості зареєструвати з ним дозвіл на виїзд доньки за межі країни, тому змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач, повідомлений про час та місце слухання справи належним чином, до суду не з'явився, заперечень проти позову суду не надав, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло, тому за ч.1 ст.224 ЦПК суд прийняв рішення про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого сторона позивача не заперечувала. Дослідивши докази у справі, суд дістає таких висновків. Судом встановлено, що сторони у справі - позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівка Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області, - в матеріалах справи на а.с.9). Шлюб між сторонами розірвано рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 червня 2015 року (копія рішення - на а.с.7). Після розірвання шлюбу між батьками малолітня [PERSON], [INFO], постійно проживає з матір'ю - позивачем [PERSON] в м. Костянтинівці Донецької області, що підтверджено довідкою про склад сім'ї від 15.03.2017 р. (а.с.10). Відповідно до довідки лікаря амбулаторії №3 КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Костянтинівської міської ради від 18.05.2017 р., [PERSON], [INFO], перебуває на обліку та потребує оздоровлення органів дихання (а.с.16). Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Згідно зі ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Стаття 141 СК України передбачає, що батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянами України», постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України». Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою КМ України №57 від 27.01.1995 р., передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку (п.3). Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на постійний консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері) (п.4). Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Згідно із частинами 1 і 3 статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. У зв'язку з відсутністю згоди батька дитини на виїзд її за межі України та, беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої [PERSON], [INFO], за межі України до Росії для оздоровлення та відпочинку, суд приходить до висновку про доцільність надання дозволу на такий виїзд дитині у супроводі матері [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO]. Тож в цій частині позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо надання дозволу на виїзд до тимчасово окупованої території України - Автономної Республіки Крим, суд виходив з такого: Відповідно до ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території. Питання такого перетину регулюється Порядком в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. № 367. У відповідності до ст.3 цього Порядку - в'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 (ЗП України, 1995 р., № 4, ст. 92; 2010 р., № 65, ст. 2239). З огляду на відсутність згоди батька дитини на виїзд її та тимчасово окуповану територію, беручи до уваги потребу малолітньої [PERSON], [INFO], в оздоровленні органів дихання (а.с.16-20), чому сприятимуть кліматичні умови Криму, суд приходить до висновку про доцільність надання дозволу на такий виїзд дитині у супроводі матері [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO]. Таким чином, позов і в цій частині підлягає задоволенню. Щодо вимог надання дозволу на в'їзд до території проведення антитерористичної операції: Будь-яких належних та допустимих доказів необхідності тимчасового в'їзду дитини сторін в район проведення антитерористичної операції на тимчасово неконтрольовану територію України через лінію зіткнення в межах Донецької області, та на якій існують ризики небезпеки для життя та здоров'я дитини, позивачем суду не надано. В цій частині у задоволенні позову слід відмовити. Підсумовуючи, суд дістає висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial