Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та права власності на нерухоме майно. В своєму позові позивач зазначає, що [PERSON] являється власником житлового будинку та господарськими будівлями і огорожами біля нього розташований по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 17.08.1988р. Відповідно до договору від 01 серпня 2015 року відповідач продав позивачці житловий будинок з господарськими та іншими спорудами і земельною ділянкою біля будинку, а остання заплатила грошові кошти, відповідно до спільної угоди. Своєчасно договір купівлі-продажу зареєструвати в Братській державній нотаріальній конторі позивачка не змогла, оскільки відповідач ухиляється від нотаріальних дій. В даний час остання в будинку зробила ремонт та мешкає в ньому, але документів на право власності на даний будинок не має. Позивачка до початку судового засідання звернулася із письмовою заявою, в якій підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила справу слухати без її участі. Відповідач до початку судового засідання звернувся із письмовою заявою, в якій визнав позовні вимоги в повному об'ємі та просив справу слухати без його участі. Дослідивши надані докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] являється власником житлового будинку та господарськими будівлями і огорожами біля нього розташований по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 17.08.1988р. Відповідно до договору від 01 серпня 2015 року відповідач продав позивачці житловий будинок з господарськими та іншими спорудами і земельною ділянкою біля будинку, а остання заплатила грошові кошти, відповідно до спільної угоди. Своєчасно договір купівлі-продажу зареєструвати в Братській державній нотаріальній конторі позивачка не змогла, оскільки відповідач ухиляється від нотаріальних дій. В даний час остання в будинку зробила ремонт та мешкає в ньому, але документів на право власності на даний будинок не має. Договір купівлі-продажу не оформлений нотаріально, тому не являється документом, який засвідчує право власності на нерухомість, оскільки відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна, в тому числі і житлового будинку, квартири укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Ч. 1 ст.220 ЦК України передбачено, що у разі недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Проте на підставі ч.2 ст.220 ЦК України, такий договір може бути визнано судом дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін відмовляється від нотаріального посвідчення, що має місце в даній справі. Згідно ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України залишити за позивачем.

Outcome: approved