Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], по якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою № 25 в м. Кіровограді по вул. Миру, будинок № 10. В обґрунтування вимог зазначила, що вона є власником квартири кв. 25 за адресою м. Кіровоград, вул. Миру 10. Донька чоловіка [PERSON] у квартирі була зареєстрована з 27.02.2009 р., але ніколи там не проживала. Відповідачка, донька чоловіка, зареєстрована в квартирі, але не була членом сім»ї позивача так як є донькою від першого шлюбу та ніколи фактично не проживала в даній квартирі, не сплачувала комунальні платежі, її особистих речей в квартирі не має. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.07.2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] (а.с.31). В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Посилаються на обставини викладені в позовній заяві. Не заперечили проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином шляхом оголошення в пресі (газета «Народне слово» №28 (3258) від 14 липня 2016 року, причини неявки суду невідомі. Третя особа [PERSON] через канцелярію суду подав заяву якою просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився. Причини неявки суду невідомі. За вказаного, суд вирішує справу слухати за даної явки і наявних матеріалів у справі, визнавши за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що позивач не заперечила. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Згідно статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 27.12.2007 р. виданого Кіровоградською міською радою, квартира що знаходиться в м. Кіровограді за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] та членам сім»ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках (а.с. 10). Згідно довідки КР «ЖЕО № 1 КМР» № 1302 від 06.05.2016 р. за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Згідно свідоцтва про смерть серія 1-ОЛ № 086439 виданого Міським відділом по реєстрації смертей [PERSON] управління юстиції у Кіровоградській області, [PERSON] помер 02 січня 2009 р.(а.с.13). Відповідно до акту від 13.05.2016 року, підписаних мешканцями [PERSON], [PERSON] та [PERSON], підписи яких засвідчено начальником КП «ЖЕО № 1» [PERSON], [PERSON] ніколи не мешкала з [PERSON] за адресою [ADDRESS]. [PERSON] ніколи не бачили, предмети особистого вжитку за адресою [ADDRESS] відсутні. По зазначеній адресі з власницею квартири мешкають її чоловік [PERSON] та її син [PERSON] з травня 1999 р. однією сім»єю та ведуть спільне господарство (а.с.12). Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні квартирою, та/або що з цього питання відповідач зверталася до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратила право користування спірним житловим приміщенням, що відповідає вимогам ст.ст. 319, 391 ЦК України, а відтак дає суду підстави визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 25 по вул. Миру буд. 10, м. Кіровоград. Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved