Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, зазначала, що уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований 18.11.2001 року відділом РАЦС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області, а/з №139. Від подружнього життя у них є троє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Посилається на те, що сімейні стосунки не склалися. Причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та скандали у присутності дітей, не поважає її як дружину та принижує її честь і гідність, зраджує їй. Подружжя з листопада 2015 року не проживають разом, їй відомо, що відповідач проживає однією сімєю з іншою жінкою. Вважає, що шлюб набув формального характеру та не відповідає своєму призначенню. Просить шлюб, укладений з відповідачем, розірвати. Також зазначала, що чоловік добровільно допомоги на дітей не надає, не має постійного місця роботи та не має стабільного заробітку, отримує кошти, виконуючи будівельні роботи на замовлення, нерідко за кордоном, тому просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі на сина [PERSON] в розмірі по 1492 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, а також стягнути кошти на її утримання в розмірі 1/5 частки від його заробітку (прибутку, доходу) щомісячно до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. Під час підготовчого судового засідання позивач повідомила нові обставини, а саме, що відповідач має постійне місце роботи, так як працює в ТОВ «Аутомотів Електрік Україна» і отримує заробітну плату, на підтвердження яких надала відповідну довідку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на вищевикладені обставини. Пояснила, що шлюб розпався, так як відповідач зневажав і принижував її, вчиняв сварки, в даний час він проживає з іншою жінкою. Заперечила, що відповідач проживає з престарілими батьками, вказавши, що в останніх є ще й донька, а відповідач фактично проживає в іншої жінки. Пояснила, що відповідач за рішенням суду сплачує аліменти на двох старших їхніх дітей, розмір яких рішенням суду було змінено і на даний час становить по 1000 грн. на кожну дитину. Зазначила, що 1492 грн., які просить стягувати як аліменти, є достатньої сумою для утримання сина [PERSON]. Вона в даний час не працює, отримує державну допомогу по догляду за дитиною до 3-х років, вважає, що відповідач повинен сплачувати кошти на її утримання в розмірі 1/5 частини доходу. Просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання. Надав суду відзив на позов, в якому позовну вимогу про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнав частково, зазначив, що не має постійного місця роботи та регулярного і стабільного доходу, а також зазначив, що позивачем не надано належних доказів щодо необхідності стягувати з нього аліменти на утримання сина саме в розмірі 1492 грн., оскільки це не відповідає критеріям справедливості та розумності, крім того відсутні докази його спроможності сплачувати аліменти в такому розмірі, погоджується сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі по 746 грн. щомісячно. Крім того, не визнав позовні вимоги в частині стягнення коштів на утримання дружини, оскільки він не спроможний надавати таку матеріальну допомогу внаслідок відсутності у нього постійної робота та стабільного заробітку. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 18.11.2001 року відділом РАЦС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області, а/з №139, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-МИ №001179. Відповідно до копій свідоцтв про народження серій І-МИ №006221, І-МИ №009587, І-МИ №238387, сторони є батьками неповнолітніх [PERSON]С, [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З акта обстеження матеріально-побутових умов сімї від 24.11.2017 року, складеного депутатом Сторожинецької міської ради [PERSON], вбачається, що [PERSON], разом з дітьми [PERSON]С, [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживає за адресою [INFO], на даний час перебуває в декретній відпустці, матеріально-побутові умови задовільні, діти знаходяться на утриманні матері. Факт реєстрації [PERSON] разом з дітьми за вказаною адресою також підтверджується довідкою, виданою КП «Сторожинецьке ЖКГ» 24.11.2017 року. Відповідно до витягу з наказу №17 по редакції газети «Рідний край» від 27.04.216 року, оператору-монтажисту [PERSON] надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 27.04.2016 року по 17.02.2019 року. Відповідно до довідки про доходи, виданої ТОВ «Аутомотів Електрік Україна» 30.01.2018 року за №54, [PERSON] займає посаду електромонтажник-схемник та загальна сума його доходу за період з листопада по грудень 2017 року становить 6724,32 грн. З копії свідоцтва про народження серії І-МИ №282924, виданого повторно 18.01.2018 року, вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки про склад сімї, виданої 17.01.2018 року за №27 старостою сіл [PERSON] та Зболоття Сторожинецької міської ради, за адресою: с. Заболоття, вул. Сторожинецька, 9 Сторожинецького району Чернівецької області зареєстровані та проживають: [PERSON] голова двору, [PERSON] дружина, [PERSON] донька та [PERSON] син. Згідно положень ст.3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб з відповідачем, оскільки між ними втрачено почуття взаємної любові, поваги, сторони не підтримують подружніх стосунків, відповідач проживає з іншою жінкою. Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. Наведене свідчить про те, що шлюб між сторонами розпався, примирення неможливе, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Таким чином, вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, згідно зі ст.182 СК України, враховує, зокрема: -стан здоровя та матеріальне становище дитини; -стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 грн., з 1 травня - 1559 грн., з 1 грудня - 1626 грн. Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, утримання дитини є обовязком батьків, матеріальне забезпечення дитини не може бути меншим від встановленого законом прожиткового мінімуму відповідно до її віку. Приймаючи до уваги пояснення позивача, яка зазначила, що 1492 грн. є достатньою сумою для утримання сина [PERSON], вказала, що з відповідача стягуються аліменти на двох старших дітей по 1000 грн. на кожного, враховуючи наявність у відповідача непрацездатних батьків, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі по 746 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття і такий розмір аліментів суд вважає достатнім для потреб дитини відповідно до її віку. Суд не погоджується із доводами позивача про те, що відповідач не утримує батьків, так як фактично проживає не з ними, а з іншою жінкою, а з батьками проживає сестра останнього. Відповідно до положень ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів встановлює наявність у платника аліментів, зокрема, непрацездатних батьків. Тобто, наявність даного факту не пов»язується з обставинами щодо того, чи проживають такі особи разом. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною віку трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивач просила стягувати з відповідача кошти на її утримання до досягнення сином [PERSON] трьох років в розмірі 1/5 частки від його заробітку (прибутку, доходу) щомісячно. Вирішуючи позовні вимоги в цій частині суд враховує наступні обставини. Так, згідно довідки про доходи відповідачу [PERSON] за листопад-грудень 2017 року нарахована заробітна плата в сумі 6724,32 грн., з якої утримано податок в сумі 1066,38 грн. Відповідачем підлягають сплаті аліменти на трьох дітей щомісячно в сумі 2746 грн. ( по одній тисячі на сина [PERSON] та доньку [PERSON], та 746 грн. на сина [PERSON]). Згідно положень ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов»язкове державне соціальне страхування. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань не може перевищувати 70 відсотків. Враховуючи наведене, виходячи із середньомісячного заробітку відповідача та загального розміру стягуваних аліментів на дітей, суд вважає, що у відповідача відсутня можливість надавати матеріальну допомогу позивачу в розмірі 1/5 частини його доходу. Таким чином, в задоволенні вимог позивача про стягнення коштів на її утримання до досягнення дитиною трьох років слід відмовити. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. на користь держави. На підставі ст.ст.24,84,110,112,180,181,182,184 СК України,

Outcome: partial