Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 07.08.2018 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки та спільне проживання вони з відповідачем припинили з початку 2020 року, оскільки мають різні погляди на сімейне життя, втратили довіру та взаєморозуміння один з одним. На даний час шлюб існує лише формально. Вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, та як суперечить її інтересам. Спору про поділ спільного майна на даний момент не має, на примирення не згідна. Враховуючи викладене, просила розірвати їхній шлюб з відповідачем [PERSON] залишивши їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач не з`явилася, проте у матеріалах справи знаходиться заява, у якій просила справу розглядати у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте до суду надійшла заява, у якій він просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з положеннями ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні, суд, у відповідності зі ст. 206 ЦПК України, та за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач в позовній заяві як на підставу своїх вимог, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне. Згідно зі ст.ст. 104, 105 та 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя. Відповідно до положень ст.ст. 111-112 СК України, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, вживши всіх заходів щодо примирення подружжя та встановивши, що їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, - постановляє рішення про розірвання шлюбу. Оскільки, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд, враховуючи викладене, вважає, що дана сім`я фактично розпалась, шлюб існує лише юридично, суперечить інтересам позивача і його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить, після розірвання шлюбу, залишити прізвище, набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Позивач просила, після розірвання шлюбу, місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] визначити з нею. Від відповідача будь-яких заперечень не надходило. Тому суд, вважає за доцільне, після розірвання шлюбу, залишити малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , проживати біля матері - [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні, в порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подачі позову. Враховуючи викладене, у зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 420 гривні 40 копійок. Вирішуючи питання щодо судових витрат, прийшовши до висновку про задоволення позовних вимог та враховуючи повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір сумі 420 гривні 40 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved