Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі 12 316 грн. 05 коп. витрати на експертизу в розмірі 500,00грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.01.2016року в м. Києві по проспекту Героїв Сталінграду 16-Г невідомі кинули на дах автомобіля Mitsubishi Outlender д.н.нз. [NUMBER], що належить позивачу на праві приватної власності пляшку, внаслідок чого заподіяно матеріальний збиток в розмірі 12 316,05гривень, відповідно до звіту № 054/16 про вартість матеріального збитку від 27.01.2016року. В ході проведення перевірки інспектором Оболонського УП ГУНПу м. Києві було встановлено, що особою, яка пляшкою пошкодила даний автомобіль є неповнолітній син [PERSON], [INFO] відповідачки. Крім того, позивачем понесені витрати на проведення експертизи в розмірі 500,00грн, що підтверджується квитанцією № 54/16 від 28.01.2016р. Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд постановити рішення, яким позов задовольнити. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні проти наданого позову заперечили пояснили, що викликає сумнів висновок інспектора Оболонського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції Патоки О.Д., згідно якого зазначено, що невідомі кинули на дах автомобіля пляшку, окрім того шкода матеріального збитку зазначена 8780,07гривень. Окрім того, як вбачається з дефектної відомості огляду транспортного засобу від 27.01.2016р. автомобіль Mitsubishi Outlender д.н.нз. [NUMBER] має декілька пошкоджень, а саме: панель даху деформована в передній частині, задній частині, релінг даху правий деформований, скло вітрове розбите, таким чином падіння однієї пляшки здійснило декілька пошкоджень. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумісного здіснення або ухилення ними від виховання та нагляду за малолітньою особою. Відповідно до ст.. 22 ЦК України - особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в більшому або меншому розмірі. Постановою Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1996 року № б п. 9 визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, обчислюються, виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, на момент розгляду справи. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, рішення ґрунтується на досліджених наявних в справі доказах. Висновком інспектора Оболонського УП ГУНП у м. Києві старшим лейтенантом поліції Патоки О.Д. встановлено, що 14.01.2016року невідомі кинули на дах автомобіля Mitsubishi Outlender д.н.нз. [NUMBER] пляшку. Зі слів матері неповнолітнього [PERSON], встановлено, що 14.01.2016р. її син знаходячись на 8-му поверсі проходив по балкону східцевої клітки випадково рукою зачепив скляну пляшку, яка стояла на підвіконні, в результаті чого вона впала донизу, куди саме не знає. Враховуючи те, що неповнолітній [PERSON] умислу на навмисне пошкодження даного автомобіля не мав, а також те, що матеріальний збиток становить 8780,08, що є недостатнім матеріальним збитком для внесення даних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та порушення з даного приводу кримінальної справи, оскільки в даному випадку відсутні ознаки злочину( а.с.5-6). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Окрім того відповідача [PERSON] не притягували до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.1 КпАП України по факту ДТП від 14.01.2016 року. Виходячи з недоведеності вини відповідача, стороною позивача та враховуючи обов'язковість для суду постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не вбачає передбачених ст. 1167 ЦК України підстав для стягнення із зазначеного відповідач на користь позивача матеріальної шкоди. Отже, аналізуючи досліджені докази, суд вбачає недоведеність позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди,оскільки належних та допустимих доказів, які містять достовірні фактичні дані, з яких можливо було б зробити безумовний висновок про те, що саме внаслідок винних дій відповідача було пошкоджено автомобіль, який належить позивачеві, суду стороною позивача надано не було. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed