Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, мотивуючий його тим, що 25 вересня 2004 року вона вступила до шлюбу з відповідачем [PERSON]. Його реєстрація була проведена відділом реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 55. Від спільного подружнього життя столрони мають сина [PERSON], 20 березня 2005 року народженняя. В силу різних обставин спільне життя з відповідачем не склалося, тому вона змушена була звернутися з відповідним позовом про розірвання шлюбу. Заочним рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 05 грудня 2014 року шлюб було розірвано. В той же час, на підставі ст. 184 Сімейного кодексу України, 02 квітня 2015 року позивач подала до суду позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі, оскільки він офіційно не працював. Позивач прохала стягувати щомісячно 1286 грн. Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 24 квітня 2015 року позов було задоволено частково. На утримання сина [PERSON] було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 800 грн. щомісячно і до повноліття дитини. 19 грудня 2017 року позивач уклала повторний шлюб з гр. [PERSON]. Його реєстрація була проведена Хорольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 91. Після укладення шлюбу позивачу було присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON]. 28 лютого 2018 року у них народилася дочка [PERSON]. Син [PERSON] проживає і в подальшому буде проживати з позивачем. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має, часто змінює місце роботи, в основному неофіційно працює по найму у приватних осіб та підприємців, отримуючи при цьому досить пристойну заробітну плату, але добровільно збільшити розмір аліментів відповідно до змін у діючому законодавстві не бажає, має заборгованість. Зазначені позивачем\~ обставини,\~викладені в\~позовній заяві,\~підтверджуються наступними\~доказами,\~доданими до\~позовної заяви:\~ копією\~паспорта [PERSON]\~,\~ \~копією РНОКПП\~[PERSON]\~, копією\~паспорта [PERSON]\~, копією\~ідент.\~номера [PERSON]\~, копією свідоцтва про одруження , копією свідоцтва про народження сина [PERSON] , копією заочного рішення про розірвання шлюбу , копією рішення суду про стягнення аліментів , копією свідоцтва про повторний шлюб , копією свідоцтва про народження дочки , оригіналом довідки про склад сім»ї позивача; оригіналом довідки з Хорольського РВ ДВС. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, але в заяві прохала про розгляд справи у її відсутність, в якій прохала стягувати аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився , але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що змінені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211\~ЦПК України \~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК Українискладаннярішення суду було відкладено на строк не більш як десять днів, тому у відповідності до ч. 5ст. 268 ЦПК Українидатою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до п.п.1,2 ст.3, п.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно з п.1 ст.18, п.1,2 ст.27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістомст.180 СК Українибатьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.3ст.181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану. Погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2019 рік» установлено, що прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.\~Тобто, для забезпечення гармонійного розвитку дитини кожному з батьків необхідно надавати на утримання однієї дитини віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - не менше ніж 1013,50 гривень, з 1\~липня - не менше ніж 1059,00 гривень, з 1 грудня - не менше ніж 1109,00 гривень. Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів, які мають стягуватись з відповідача, суд приймає до уваги, що через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя, відбулися зміни в законодавстві, сплачуваний відповідачем розмір аліментів є нижчим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також судом враховано інтереси дитини, вік та здоровя дитини, а тому вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, зміна способу стягнення аліментів (у даному випадку з твердої суми на частку від заробітку (доходу) є правом позивача. Відповідно до правової позиції,викладеної впостановіВерховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143 цс 13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист. 192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Судом також звертається увага й на ті обставини, що відповідно до ч.5ст.183 СК Українирозмір аліментів, які просить стягнути позивач ( 1/4 частка всіх видів доходів відповідача ) є мінімальним на одну дитину . Аналізуючи зібрані по справі докази, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи вік та потреби дитини, те, що відповідач є працездатною особою, інших аліментних зобов'язань не має, суд приходить до висновку про обов'язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, та з врахуванням вищезазначеного вважає за можливе змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на 1/4 частку заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, у відповідності до ст.ст.141,ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю, а позивач звільнена від сплати судових витрат . На підставі викладеного,

Outcome: approved