Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Новоохтирської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: державний нотаріус Першої Горлівської державної нотаріальної контори Фоменко О. М. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Спадкодавець за життя склав заповіт, яким будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], заповідав [PERSON] При зверненні позивача до державного нотаріуса Першої Горлівської державної нотаріальної контори Фоменко О. М. з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у зв'язку з тим, що нею не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, оскільки спадкова справа №151-2014 заводилась у Третій Горлівській державній нотаріальній конторі за адресою: м. Горлівка Донецької області, та оригінал цієї справи залишився в зоні АТО на тимчасово неконтрольованій території, нотаріус не має можливості її оглянути. На підставі вищенаведеного, позивач просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. Представник позивача [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Новоохтирської сільської ради І. К. Лаптєв у підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Третя особа державний нотаріус Першої Горлівської державної нотаріальної контори Фоменко О. М. у підготовче судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень з приводу позовних вимог до суду не надала. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності (а.с.12). Спадкодавець за життя склав заповіт, яким будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], з усіма надвірними будівлями та земельною ділянкою заповідав [PERSON] (а.с.11). При зверненні позивача до державного нотаріуса Першої Горлівської державної нотаріальної контори Фоменко О. М. з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у зв'язку з тим, що нею не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, оскільки спадкова справа №151-2014 заводилась у Третій Горлівській державній нотаріальній конторі за адресою: м. Горлівка Донецької області, та оригінал цієї справи залишився в зоні АТО на тимчасово неконтрольованій території, нотаріус не має можливості її оглянути (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В той же час, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Судовим розглядом встановлено відсутність у позивача можливості в нотаріальному порядку оформити право на спадщину, яка залишилась, що є підставою для звернення до суду за захистом права в судовому порядку шляхом його визнання, що відповідає положенням ст. 16 ЦК України, також встановлено, що визнання за позивачем права власності на спадкове майно не порушує інтереси інших осіб. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Представник відповідача та третя особа заперечень з приводу позовних вимог до суду не надали. Позивач наданими суду доказами, довела, що має право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні На підставі ст. ст. 16, 1218, 1223, 1233, 1235 ЦК України,

Outcome: approved