Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим будинком по [ADDRESS] Свої вимоги позивач мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в її будинку, але останні шість місяців не проживають у ньому. Відповідачі не є родичами позивача та не підтримують з нею жодних стосунків. Позивач хоче оформити субсидію, однак за умови реєстрації [PERSON] та [PERSON] в її будинку не зможе її отримати. Позивачу відомо, що останні вісім років відповідач [PERSON] проживає [ADDRESS], а останні шість місяців відповідач [PERSON] проживає [ADDRESS]. Добровільно знятися з реєстрації по [ADDRESS] відповідачі не бажають, що змусило її звернутися до суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Звернулися до суду із заявою про розгляд справи без їх участі. Позов підтримують та просять задовольнити. Не запеерчують проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Причини неявки суду не повідомили. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 16.12.1998 року позивач [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Черкаській області та будинкової книги відповідач [PERSON] зареєстрований в будинку по [ADDRESS] з 28.11.2007 року, а відповідач [PERSON] - з 21.11.2012 року (а.с. 7-9, 16,17). Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 ЖК України, тобто у разі відсутності протягом шести місяців з поважних причин. З акту депутата Звенигородської міської ради [PERSON] від 11 серпня 2016 року, складеного в пристуності свідків [PERSON] та [PERSON], вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в будинку по [ADDRESS] зареєстровані, але не проживають на протязі останніх шести місяців (а.с. 10). Таким чином, судом встановлено, що відповідачі, які не є членами сім'ї позивача, не проживають в її будинку без поважних причин більше шести місяців і тому втратили право на користування цим житлом. Будь-яких угод чи домовленостей з власником житла відповідачі не укладали. Добровільно відповідачі з реєстраційного обліку не знімаються. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК України із [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у розмірі по 275 грн. 60 коп. з кожного за сплату судового збору та по 300 грн. з кожного за надану правову допомогу. На підставі ст.ст. 71, 72, 163 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 383 ЦК України та

Outcome: approved