Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] . про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем у справі перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На даний час\~ з відповідачем проживають окремо,\~ коштів на утримання та виховання дитини не вистачає, вона знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість. В судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, згоден платити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, просив справу розглянути в його відсутність. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 236345 від 25.07.2014 р., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дворічанського районного управління юстиції в Харківській області, сторони зареєстрували шлюб 25 липня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І ВЛ №368859 від 28 серпня 2014 року). Відповідач, батько дитини, проживає окремо, добровільно коштів на утримання та виховання дитини не надає, хоча таку можливість має, дитина знаходиться на повному утриманні матері. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу. Так, відповідач не має постійного місця роботи, аліменти на інших дітей не сплачує. Таким чином, суд вважає, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоровя та матеріального становища дитини та платника аліментів, суд визначає цю частку у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, присуджуючи аліменти, згідно ч. 1 ст. 191 СК України, від дня предявлення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у дохід держави. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved