Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у її праві володіння, користування та розпорядження житловим будинком [ADDRESS], скасувати арешт та заборону відчуження вказаного будинку, що накладені ВДВС Знам'янського МРУЮ в Кіровоградській області, та зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №8292645, у порядку виконання постанови від 03.10.2008 №3-6019/08. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником будинку [ADDRESS]. З Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна їй стало відомо, що у порядку виконання постанови від 03.10.2008 №3-6019/08 ВДВС Знам'янського МРУЮ в Кіровоградській області на її будинок накладено арешт та заборону відчуження. Боржником за виконавчим провадженням і власником будинку вказаний [PERSON], який ніколи не був власником її будинку та ніколи в ньому не проживав. Накладені арешт та заборона відчуження порушують її права, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки невідомі. Згідно з ухвалою Знам'янського міськрайонного суду від 26.07.2016, розгляд справи проводиться заочно. Представник третьої особи ВДВС Знам'янського МРУЮ в Кіровоградській області до суду не з'явився, надавши заяву, в якій вирішення питання щодо заявлених [PERSON] позовних вимог поклав на розсуд суду та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. З інформаційної довідки від 07.04.2016 №181 вбачається, що станом на 01.01.2013 на будинок [ADDRESS] зареєстровано право власності за [PERSON], померлим [INFO], спадкоємцем якого була [PERSON], яка померла [INFO], спадкоємцем якої є [PERSON] (а.с.4). У довідці від 19.07.2016 №828/02-14, виданою Знам'янською міською державною нотаріальною конторою, зазначено, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася її дочка [PERSON] (а.с.34). Копія будинкової книги будинку [ADDRESS] свідчить про те, що [PERSON] ніколи не був зареєстрованим за даною адресою (а.с.5-7). Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження 8292645, на підставі виданої Знам'янським міськрайонним судом Кіровоградської області постанови від 03.10.2008 №3-6019/08, на будинок [ADDRESS], власником якого є [PERSON], накладено обтяження: арешт нерухомого майна (а.с.35). У постанові від 03.10.2008 №3-6019/08 вказано, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] (а.с.36). Згідно з ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування. Згідно зі ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. На підставі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що на примусовому виконанні виконавчі документи стосовно [PERSON] не знаходяться, [PERSON] не є власником та не проживав у будинку [ADDRESS], суд приходить до висновку про те, що на даний час відсутні законні підстави для арешту майна [PERSON], тому вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved