Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб із залишенням сина проживати з нею та зміною прізвища на дошлюбне, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 01.11.2016 Смизькою селищною радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 14. Від цього шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Однак після одруження виявилося, що у позивачки з відповідачем зовсім різні характери, погляди на життя та на сімейні стосунки. Тому між сторонами остаточно припинені подружні стосунки, спільне господарство вони не ведуть, спільно не проживають, а син постійно живе з нею. У кожного з них своє особисте життя. Їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки між ними всі спроби для примирення вичерпані. Просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. Позивачка у судове засідання не з`явилась, її представник [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи провести без її участі та участі позивачки. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, відзив на позову заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Ухвалою суду 26.01.2021 відкрито провадження у справі, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 01 листопада 2016 року Смизькою селищною радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 14, згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 7). [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені сторони по справі (а.с. 8). Згідно акту про фактичне місце проживання від 15 грудня 2020 року вбачається, що [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачем не було надано жодних заперечень, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до вимог ст.ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків і самої дитини, а в суді вирішується тільки спір між батьками з цього питання, якщо вони проживають окремо. Разом з тим, у даній справі син проживає разом із позивачкою, що підтверджується актом про фактичне місце проживання від 15.12.2020. Щодо питання про право іменуватися дошлюбнним чи післяшлюбним прізвищем, суд зазначає, що у відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу, зокрема, надалі іменуватися цим прізвищем, або змінити його, а відтак, позивачка не позбавлена права і надалі іменуватися післяшлюбним прізвищем, або змінити його та зміна останнього можлива лише за її згоди, з огляду на що, суд не вбачає порушення такого права. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved