Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів. Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 07.11.2018 розірвано рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області. За час проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей: неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] та вже повнолітня - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 14.01.2020 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 1300,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Однак вказаної суми не вистачає на утримання дочки, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат для матеріального забезпечення, розвитку, освіти, забезпечення повноцінного харчування, належних умов для життя та духовного розвитку. Також у зв`язку з інфляційними процесами зменшилася і закупівельна спроможність. Донька навчається у школі, а тому істотно збільшуються витрати на її утримання. Крім визначеної рішенням суду суми аліментів, відповідач іншої допомоги не надає, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини. Відповідач є працездатним, ніякими захворюваннями не страждає. За наведених обставин просить збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дочки, встановивши його в розмірі 3500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви й до досягнення дитиною повноліття. У відзиві на позов [PERSON] просить відмовити в його задоволенні посилаючись на те, що позивачкою не доведено необхідність збільшення розміру аліментів. Зазначає, що приймає участь у розвитку та вихованні спільної дочки [PERSON] та піклується про її стан здоров`я. Вказує, що офіційно працює і його заробітна плата становить 6000,00 грн. у місяць. Також зазначає, що проживає разом з матір`ю - [PERSON] , яка є пенсіонеркою і потребує його матеріальної допомоги. Пояснення на відзив позивачем [PERSON] не подавалося. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подавши заяву у якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з необхідністю терміново виїхати у відрядження. Однак, враховуючи строки розгляду справи даної категорії (зміна розміру аліментів), неодноразові неявки відповідача у судові засідання, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, за наявними у матеріалах справи доказами. У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, фіксація процесу звукозаписувальними технічними засобами засідання згідно зі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено та належними доказами доведено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі за час якого в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с. 3) та [PERSON] , [INFO] . Неповнолітня дочка [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та перебуває на повному її утриманні (а.с.4). Згідно рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 14.01.2020 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 1300,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5-6). Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини». Згідно із статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Та обставина, що з віком потреби дітей зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню. Внаслідок таких змін збільшуються витрати матері на утримання дитини, що в свою чергу свідчить про погіршення її майнового стану. Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвиток дитини, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру. Отже, на думку суду, з огляду на те, що з моменту ухвалення рішення суду від 14.01.2020 року пройшов значний час, то зазначені вище обставини, самі по собі свідчать про погіршення майнового стану позивача, що в свою чергу є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів. Відтак твердження відповідача про відсутність підстав для збільшення розміру аліментів суд відхиляє. Суд враховує долучені відповідачем до відзиву докази, з яких вбачається, що відповідач офіційно працює та отримає заробітну плату у розмірі 6000,00 грн. на місяць, проживає разом з матір`ю [PERSON] , яка є пенсіонеркою, і яка у свою чергу також повинна отримувати певні доходи як пенсіонер, про що відповідач жодним чином не згадує. Разом з тим слід зазначити, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, інших утриманців не має, а отже не позбавлений можливості заробляти. З урахуванням наведеного та виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та має бути не меншим 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на інтереси дитини, з точки зору стабільності врегулювання правовідносин між сторонами, підходячи системно до даної ситуації, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, які стягуються, на підставі рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 14.01.2020 до 2500,00 грн., але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили. Такий розмір аліментів відповідає встановленому аб. 3 ч.2 ст. 182 СК України мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину, вимогам закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже такий розмір забезпечить необхідний мінімум для існування дитини, загалом надасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини. З врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі 2500,00 грн. відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у сумі 908 гривень. Враховуючи викладене,

Outcome: partial