Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона зареєструвала шлюб 13.08.2005 року у відділі ДРАЦС по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 365. В позові вказано, що у шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. З відповідачем однією сімєю вони не проживають з липня 2011 року. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 вересня 2011 року шлюб між ними було розірвано. 12 липня 2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], тому отримала прізвища «Антонова». Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу з відповідачем, син - [PERSON], проживає з нею. Після припинення шлюбних стосунків з відповідачем, останній будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, сина не утримує, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути аліменти з відповідача в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись при цьому на те, що 08.07.2017 року набрали чинності зміни до ст. 182 СК України. Згідно ч.2 вказаної статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про місце, дату та час проведення судового засідання, в судове засідання не з'явилася. Однак на адресу суду подала заяву, в якій розгляд справи просить проводити у її відсутність, позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог підтримує повністю та просить їх задоволити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявився. В письмовій заяві, що надійшла на адресу суду, він вказував, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутність. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. 13 серпня 2005 року сторони у справі зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що був зроблений актовий запис за № 365. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 вересня 2011 року, у справі № 2-1664/11, шлюб було розірвано (а.с.3). Під час шлюбу у сторін по справі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується актовим записом про народження № 535, зробленого відділом РАЦС по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 10.08.2006 року (а.с. 7). Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO]. У відповідності до довідки № 453, від 19 червня 2017 року, виданої обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Осташівка», син [PERSON] проживає з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Позивач у справі створила нову сімю уклавши шлюб 12 липня 2014 року, та після державної реєстрації шлюбу взяла прізвище «Антонова», що підтверджується актовим записом про шлюб № 321, зробленого відділом ДРАЦС по м. Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області 12.07.2014 року (а.с. 4). Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено в ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями\~ст. 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 СК України. Обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не звільняє їх від обов'язків щодо дітей. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст.150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов'язку по утриманню сина [PERSON], з огляду на вік дитини, який є неповнолітнім, прожитковий мінімум для нього, обов'язок батьків забезпечувати достатнє утримання дітей, належні умови для їх розвитку, навчання тощо, зважаючи на працездатний вік батька дітей, який в змозі мати доходи на своє та утриманців проживання, суд вважає, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно з вимогами\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а в разі їх несплати судові витрати стягуються на користь держави, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved