Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстровані та проживають [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що у зв`язку з тим, що має намір продати належний їй будинок вона звернулася до [PERSON] з вимогою про звільнення житлового приміщення, однак отримала відмову. У зв`язку з наведеним позивач просить виселити [PERSON] та її сина [PERSON] , [INFO] , із житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності; не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 90). Належним чином сповіщена про час і дату розгляду справи [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причину своєї неявки суду не повідомила. Представник Служби у справах дітей Житомирської міської ради подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 88). Представник Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання позивача відповідачі у належному позивачу житловому будинку не проживають (а.с. 85). З огляду на те, що в справі є достатньо матеріалів стосовно прав та взаємовідносин сторін, зі згоди позивача суд, на підставі наявних доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам частини 2 статті 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). У зазначеному будинку зареєстровані [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК). Частиною 1 ст. 383 ЦК передбачене право власника житлового будинку, квартири використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, для задоволення позовних вимог власника стосовно усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном необхідно встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей, а саме: чи дійсно відповідач проживає у належному позивачу житловому приміщенні та чи негативно впливає таке проживання на здійснення власником своїх прав. Однак, відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов проживання позивача за адресою: [ADDRESS] , від 31 січня 2019 року та від 25 березня 2019 року комісією в складі в.о. старости с. Зарічани, Ткачука В. М., начальника служби у справах дітей Просової Н. А. та інспектора служби у справах дітей Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області Козенюк І. С., було встановлено, що [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] у будинку не проживають, що підтверджується відсутністю особистих речей останніх, та свідченнями сусідів, які повідомили про те, що останні із серпня 2018 року за вказаною адресою не проживають (а.с. 70-73). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на наведене, враховуючи те, що [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] не проживають у належному позивачу житловому будинку, суд не вбачає підстав для задоволення позову. З огляду на наведене,

Outcome: dismissed