Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що з 2004 року по 2011 рік проживала однією сім'єю разом з тіткою [PERSON] та дядьком [PERSON] в [ADDRESS] вели спільне господарство, піклувалася про їхній стан здоров'я тощо. [INFO] в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області помер її дядько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок розташований в [ADDRESS] котрий прийняла її тітка [PERSON] [INFO] в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області померла її тітка [PERSON] після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку розташованого в [ADDRESS] та земельної ділянки площею 9.00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої в межах території Веселинівської селищної ради. За життя [PERSON] заповіт не склала спадкоємців за законом першої, другої та третьої черги, які б звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після її смерті не має. Просить встановити факт спільного проживання однією сім'єю з [PERSON], померлою [INFO] в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, для оформлення прав на спадкове майно як спадкоємець за законом четвертої черги. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали в тому ж обсязі і з тих же підстав і зокрема зазначили, що оскільки її померлі тітка та дядько за період спільного подружнього проживання за станом здоров'я та віком власних дітей не мали, а вона починаючи з 2004 року по 2011 рік проживала разом з ними однією сім'єю, вела спільне господарство, піклувалася про них, тому відповідно до ст.1264 ЦК України вона має право на спадкування за законом у четверту чергу. Просять в судовому порядку встановити факт спільного проживання з [PERSON] однією сім'єю з січня 2004 року по [INFO]. Представник Веселинівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність проти задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа - завідувач Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Євстратова О.М. в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи у її відсутність у зв'язку з завантаженістю та веденням основного прийому громадян. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні показали, що оскільки проживали по сусідству з [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що заявник [PERSON] дійсно проживала однією сім`єю, з рідним дядьком [PERSON] та тіткою [PERSON] та здійснювала догляд за ними, допомагала по господарству. Заслухавши пояснення заявника [PERSON], її представника [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених заявником вимог та зазначених і доведених обставин, суд приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області помер [PERSON], смерть якого зареєстровано [INFO] відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського РУЮ Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено запис № 74 /а.с.-9/. [INFO] в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області померла [PERSON] смерть якої зареєстровано [INFO] відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського РУЮ Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено запис № 06 /а.с.-10/. За життя [PERSON] заповіт не склала, спадкоємців за законом першої, другої та третьої черги, які б звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після її смерті відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з заявою про прийняття спадщини, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки факт її проживання однією сім`єю з покійною [PERSON] не доведено. Згідно зі ст.256 ЦПК України та роз'ясненнями, що містяться в пунктах 1 та 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 березня 1995 року № 5 (з наступними змінами) «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Факт проживання заявника [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] в [ADDRESS] підтверджується сукупністю досліджених в суді доказів: - довідкою Веселинівської селищної ради Веселинівського району в якій зазначено, що заявник [PERSON] дійсно проживала за адресою: [ADDRESS] без реєстрації з 2004 року по 2011 рік. /а.с. - 32/. - свідченнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що заявник [PERSON] дійсно проживала однією сім`єю, з рідним дядьком [PERSON] та тіткою [PERSON] та здійснювала догляд за ними, допомагала по господарству. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верхового суду України «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Відповідно до п.5.1 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ№6 від 01.03.2013 року узагальнення якого викладенні в листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності ЦК (п. 21 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). Для кровного споріднення характерним є ступені споріднення, тобто кількість народжень, що пов'язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних зв'язках. Так, до родичів четвертого ступеня споріднення відносяться діти рідних племінників та племінниць спадкодавця (двоюрідні онуки і онучки) і рідні брати та сестри його діда та баби (двоюрідні дід та баба). На підставі викладеного,

Outcome: approved