Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити факт, що [PERSON], 1924 року народження, померла [INFO] в м. Донецьку, Україна. В обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON], що підтверджується довідкою про причину смерті № 1097 від 24.03.2018 року, виданою Бюро судово-медичних експертиз м. Донецька. Центральним районним у м. Маріуполі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області їй було відмовлено у реєстрації смерті бабусі та видачі свідоцтва про смерть у зв'язку з тим, що для встановлення факту смерті [PERSON] нею пред'явлений документ, який не відповідає формі, визначеній Наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті». Оскільки встановлення факту смерті бабусі необхідне їй для отримання свідоцтва про смерть, а іншим шляхом встановити цей факт неможливо, з метою захисту своїх прав вона змушена звернутись до суду. Ухвалою від 22.06.2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду. Заявник у судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу за її відсутності. У судове засідання представник заявника надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала повністю. Представник заінтересованої особи - Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації акті цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, у судове засідання не з'явився, надіслали заяву про розгляд справи за відсутності представника на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до довідки про причину смерті № 1097 від 24.03.2018 року, виданої Бюро судово-медичних експертиз м. Донецька, [PERSON], 1924 року народження, померла [INFO] в м. Донецьку, Україна, причина смерті - атеросклеротична хвороба серця. На підтвердження факту смерті [PERSON] суду надані також свідоцтво про захоронення останньої та фотознімки з місця поховання. Заявниця є онукою померлої [PERSON], 1924 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.03.1987 року; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.06.2018 року; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.06.1977 року; свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 20.07.1955 року; свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14.04.1981 року. Листом Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації акті цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за вих. № 413/15.2-108 від 19.06.2018 року [PERSON] відмовлено у реєстрації смерті бабусі [PERSON] у зв'язку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть останньої та довідка про причину смерті не відповідають формі, визначеній Наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті». Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У відповідності до частин 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є об'єктивні перешкоди, у зв'язку з чим, з метою захисту прав заявника, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, встановивши факт, що [PERSON], 1924 року народження, померла [INFO] в м. Донецьку, Україна, та зареєструвати смерть [PERSON], 1924 року народження, уродженки с.Погоріле Глушківського району Курської області, громадянки України, померлої [INFO], місце смерті: м. Донецьк, Україна; причина смерті: причина смерті - атеросклеротична хвороба серця. Враховуючи викладене,

Outcome: approved