Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказала, що, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 червня 2019 року, є власником будинку [ADDRESS] . Позивач зазначила, що 23 липня 2019 року, отримавши довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, дізналася, що в її будинку зареєстрований [PERSON] . Дана особа за вказаною адресою фактично не проживає. Про факт реєстрації в будинку вищезазначеної особи позивачу не було відомо, згоди на його реєстрацію вона не давала, будь-яких договірних відносин щодо користування квартирою між нею та відповідачем не існує. Місце знаходження та проживання відповідача [PERSON] невідомо. У зв`язку з тим, що відповідач тривалий час, не проживає у вищевказаному будинку, просила визнати його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, ствердивши обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до вимог ст. 317 Цивільного кодексу України кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25 червня 2019 року, виданого державним нотаріусом Шепетівської міської державної нотаріальної контори Камфорович О.А., яке зареєстровано в реєстрі під № 1178. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в будинку [ADDRESS] , що підтверджено довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 23 липня 2019 року. З акту про відсутність (непроживання) особи за місцем реєстрації від 16 липня 2019 року, складеного комісією в складі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , завіреного головою квартального комітету № 1 виконавчого комітету Шепетівської міської ради, слідує, що [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS] , проте в ньому не проживає. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і [PERSON] слід визнати особою, що втратила право користуватися жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі ст.ст. 317, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved