Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсним заповіту від імені померлого 11 лютого 2013 року [PERSON] на користь [PERSON], посвідченого 21 серпня 2012 року державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Гуляєвою Н.В. за р. № 5-870. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що під час складання оспорюваного заповіту [PERSON], який помер [INFO] р., знаходився на примусовому лікуванні, перебував у непритомному стані та через тяжке захворювання і ліки, які він приймав, не міг усвідомлювати свої дії . Позивач веде дану справу в суді через свого представника [PERSON], яка просила розглянути справу без її участі та без участі позивача та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Направлені судом судові повістки відповідачу на останню відому судові адресу її місця проживання, зареєстровану у встановленому законом порядку, неодноразово були повернуті судові з помітками пошти про те, що відповідач не з'являється на пошту для отримання судових повісток за залишеними для неї повідомленнями пошти. Направлена судом судова повістка на останню відому судові адресу фактичного місця проживання відповідача була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач за такою адресою більше не проживає, Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців; спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами ст.ст. 1233 - 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи та випадок своєї смерті; право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю; право на заповіт здійснюється особисто; заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин; заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом; заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому; заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; заповіт має бути особисто підписаний заповідачем; заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яке не мала не це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним; за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилася спадщина, яка складається з ? ч. трикімнатної квартири під № 6, загальною площею 66,7 кв.м., житловою площею 45,6 кв.м., в будинку [ADDRESS], які належали померлому [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 17.12.2002 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В.М. за р. № 14138, зареєстрованого Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 22.01.2003 р. під № 581 на стор. 164 в низі 173пр (а.с.15). Померлий [PERSON] залишив заповіт від 21.08.2012 р., посвідчений державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Гуляєвою Н.В. за р. № 5-870, на корить [PERSON], яким охоплюється уся спадщина (а.с. 17, 18). Цей заповіт складено з дотриманням вимог щодо його форми та посвідчення. На підтвердження своїх доводів стосовно того, що під час складення оспорюваного заповіту померлий [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, позивач не надала суду доказів, як цього вимагає ст. 60 ЦПК України. Таким чином, суд доходить висновку, що позивач не довела в суді ту обставину, що оспорюваний заповіт не відповідає вимогам ст. 1247 ЦК України. Більш того, як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником іншої ? ч. вищевказаної квартири також на підставі договору дарування квартири від 17.12.2002 р. за р. № 14138; заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 травня 2006 року у справі № 2-1557/06 шлюб між позивачем і померлим [PERSON] розірвано; а в позовній заяві позивач вказує, що за життя [PERSON], який помер [INFO] р., фактично не проживав в [ADDRESS]. Отже, позивач не має права на спадкування після смерті [PERSON] ані за законом ані за заповітом, тому оспорюваним заповітом не порушуються законні права та/або інтереси позивача. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed