Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивувала наступним. 25 лютого 1999 року померла [PERSON]. Померлою було складено заповіт, згідно за яким спадкоємцями зазначеного в заповіті всього майна мають бути в рівних долях [PERSON], прож. в м. Москва, вул. 1-а Аеропортівська, 6, кв. 139 та [PERSON], прож. [INFO], посвідчений Леськівською с/радою 23 серпня 1984 року і зареєстрований в реєстрі за № 27. Водночас, у свідоцтві про право на спадщину за заповітом до складу спадкового майна, що перейшло [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування, не було включено земельну ділянку, що належала [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Леськівської сільської ради від 23.12.1993 року № 97, як спадкодавцю та на яку видано державний акт на право приватної власності на землю Серія ЧР № 17-9-217 від 08.02.2000 року після її смерті (25.02.1999 р.). 29.06.2001 року помер [PERSON]. Ним було складено заповіт 09.12.1998 року, зареєстрований в реєстрі за № 14102, згідно з яким спадкоємцем всього майна, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати і на що за законом спадкодавець матиме право на день смерті, заповідав [PERSON] та [PERSON]. (копія заповіту додається), посвідченого приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу [PERSON]. [PERSON] вімовилась від своєї частки на користь [PERSON] Померлий [PERSON] спадщину прийняв, але за час життя не встиг здійснити державну реєстрацію прав на земельну ділянку і виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку. Згідно із заповітом спадкоємцем 1/2 всього майна, в тому числі земельної ділянки, після смерті [PERSON] є Позивач. Однак, враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано за померлим, Позивач не має можливості зареєструвати дану земельну ділянку на своє ім'я, так як в отримані свідоцтва на спадщину у нотаріуса їй було відмовлено. За викладених обставин Позивач змушений був звернутися до суду для визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки № 85 по вул. Леніна в с. Леськи, Черкаського району Черкаської області загальною площею 0,25 в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 29.06.2001 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надавши суду заяву, в котрій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього надійшла письмова заява про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. Відповідно до ст. З ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПКУкраїни, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у порядку, передбаченому законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1233 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] та його брат [PERSON] звернулися до нотаріальної контори з заявою на видачу їм свідоцтва на право про спадщину за заповітом на слідуюче майно: будинок з н/с в с. Леськи, вул. Леніна, 85 Черкаського району Черкаської областіта грошові вклади в о/б № 8224/04 в с. Леськи по рах. № 11044. Згідно даних нотаріальної контори право власності на 1/2 частку земельної ділянки на підставі державного акту ЧР № 17-9-217, виданого 08.02.2000року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів за № 214 належить [PERSON]. А [PERSON] не встиг оформити право власності на спадкове майно земельну ділянку в звязку з його смертю. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому [PERSON] є спадкоємицею за заповітом від 09.12.1998 року, зареєстрованим в реєстрі за № 14102, згідно з яким спадкоємцем всього майна, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати і на що за законом спадкодавець матиме право на день смерті, яким [PERSON] заповідав [PERSON] та [PERSON]. (копія заповіту додається), посвідченого приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу [PERSON]. Інший спадкоємець за заповітом [PERSON] згідно заяви, зареєстрованої в реєстрі за № 17755, засвідченої приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу [PERSON], яка наявна в копії спадкової справи, вімовилась від прийняття спадщини своєї частки на користь [PERSON] З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом 1/2 всього майна, що складається з будинку з надвірними спорудами в с. Леськи по вул. Леніна, № 85 Черкаського району, Черкаської області, а також земельної ділянки загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, який розташований за вищевказаною адресою. Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення і за [PERSON] необхідно визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON].

Outcome: approved