Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклала шлюб з відповідачем 19.12.2003 року, від якого мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Через відсутність кохання та взаємоповаги один до одного сімейне життя погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище. Ухвалою суду від 01.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 28.04.2021 року наданий позов залишено без руху із наданням позивачці строку на усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 07.05.2021 року розгляд справи продовжено. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи. Відзиву та доказів у встановлений судом строк не надав. Телефоном повідомив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 19.12.2003 року відділом ДРАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 498, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.05.2021 року, виданого Первомайським міським відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.08.2006 року. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці після розірвання шлюбу слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивачкою про відшкодування судового збору не заявлено.

Outcome: approved