Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 04.08.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час їхня сім`я фактично розпалася з причин відсутності взаєморозуміння та поваги між ними. Подружні стосунки не підтримують і не мають бажання бути разом. За таких обставин, вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, а тому зберігати шлюб стало недоцільним, оскільки він суперечить її інтересам. Враховуючи викладене, просила розірвати її шлюб з відповідачем [PERSON] . Також вказала, що між сторонами досягнуто згоди про місце проживання їх спільних дітей. Спорів про поділ майна та забезпечення умов життя дітей на даний час немає. Позивач у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Відповідач у засідання не з`явився. Звернувся до суду з заявою, у якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає. На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає наступне. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , 04.08.2007 року був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 07.07.2020 року Корсунь-Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), актовий запис № 15. Після реєстрації шлюбу, позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають двох спільних дітей дочок - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.02.2008 року Стеблівською селищною радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, актовий запис № 4, та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.06.2010 року Комарівською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, актовий запис № 02. Згідно зі ст.ст. 104, 105 та 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя. Відповідно до положень ст.ст. 111-112 СК України, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей, вживши всіх заходів щодо примирення подружжя та встановивши, що їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, - постановляє рішення про розірвання шлюбу. Оскільки, сторони примиритися бажання не виявили, відповідач [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] , суд, враховуючи викладене, вважає, що дана сім`я фактично розпалась, шлюб існує лише юридично, суперечить інтересам сторін і його необхідно розірвати. Спору про поділ майна, а також щодо місця проживання спільних дітей, сторони, на момент розгляду даної справи, не мають, тому вказані питання судом не вирішуються. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не просить, після розірвання шлюбу, змінити їй прізвище, набуте у шлюбі, тому суд залишає позивачу прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні, в порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подачі позову. Враховуючи викладене, у зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 420 гривні 40 копійок. Вирішуючи питання щодо судових витрат, прийшовши до висновку про задоволення позовних вимог та враховуючи повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір сумі 420 гривні 40 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved