Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради м. Харкова, в якій просить позбавити [PERSON], батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Позивач та відповідач мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER]. Позивач посилається на те, що одразу після народження сина, вони з відповідачем розійшлися. Відповідач жодного разу не бачив сина. Протягом майже восьми років, відповідач без поважних причин ухиляється від виконання обов'язків по вихованню сина, тобто фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Дитина мешкає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї. [PERSON] займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях, дошкільних навчальних закладах. Позивач зазначає, що для розвитку дитини вона прикладає усі свої можливості та зусилля. Аліменти на утримання сина відповідач не сплачує. Ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, не піклується про фізичний, культурний та духовний розвиток дитини, та взагалі не спілкується з сином, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі. В судове засідання позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з'явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала та просила віднести за її рахунок судові витрати з судового збору. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст. 122 ЦПК України, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями /а.с. 45-46/, наявними в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову суду не надав. Представник третьої особи управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради м. Харкова Бєлікова Н.М., належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи /а.с. 58/, в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, 19 серпня 2008 року, сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], батьком дитини записаний відповідач по справі [PERSON] /а.с. 12/. [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір'ю - [PERSON] у житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, які мешкають у приватному домоволодінні від 30 листопада 2015 року /а.с. 11/. За змістом ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗК «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батько дитини, [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 26 грудня 2016 року /а.с. 25/. Останній зі слів позивача не підтримує з дитиною будь-яких зв'язків, участі у вихованні не приймає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, життям дитини не цікавиться. Підтвердженням того, що відповідач не приймає участі у вихованні сина є характеристика, надана директором ХЗОШ №28 в якій навчається [PERSON] /а.с. 15/. Зі змісту якої вбачається, що батько, [PERSON], батьківські збори не відвідує, з класним керівником та батьківським комітетом не підтримує ніякого зв'язку. До школи впродовж року жодного разу не з'явився. На думку класного керівника, батько вихованням та успішністю сина не цікавиться. Зі змісту висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 20 лютого 2017 року №158 вбачається, що малолітній [PERSON], [INFO], мешкає разом з матір'ю [PERSON], за адресою: [ADDRESS], де для дитини створені належні умови для проживання та розвитку. [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, не цікавиться станом здоров'я сина, його навчанням та дозвіллям. Згідно з інформацією адміністрації Харківської міської дитячої поліклініки №2, де [PERSON], перебуває під наглядом фахівців з вересня 2012 року, догляд за ним вдома здійснюють його баба або мати, які виконують при необхідності, рекомендації лікаря щодо догляду та лікування. Заклад охорони здоров'я, за потребою [PERSON] відвідував у супроводі матері або баби. Згідно з інформацією адміністрації Харківської загальноосвітньої школи №28, де [PERSON] навчається з вересня 2014 року, мати хлопчика постійно відвідує батьківські збори, підтримує тісний зв'язок з класним керівником щодо успішності сина. У вихованні допомагає баба хлопчика - [PERSON], яка приділяє багато часу дитині. [PERSON] завжди охайний та нагодований. Батько, [PERSON], батьківські збори не відвідує, з класним керівником та батьківським комітетом не підтримує ніякого зв'язку. До школи впродовж року жодного разу не з'явився. Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов'язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до свого сина - [PERSON], [INFO]. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Департамент праці та соціальної політики управління служб у справах дітей,

Outcome: approved