Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла свекруха позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на Ѕ частину майна. Спадщину прийняв чоловік покійної [PERSON] та помер [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняв син покійного - [PERSON] (чоловік позивача). За життя [PERSON] спадкових прав не оформив, помер [INFO] , після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не складав. Зазначає, що прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та шляхом подання відповідної заяви нотаріусу, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Просить визнати за нею право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Позивач в підготовче засідання не з`явилась, представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Представник Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю та просив справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийня ти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 49/2019, заведеної після смерті [PERSON] встановлені наступні обставини. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] (аркуш справи 51). Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Дубечненської сільської ради не посвідчувався, позивач є спадкоємцем І черги за законом (аркуш справи 55). Позивач прийняла спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк (аркуш справи 49-зворот). Інші спадкоємці від спадщини відмовились (аркуш справи 20, 24). Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не здобуто. Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 37). Довідкою, виданою виконавчим комітетом Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 20 травня 2019 року № 967 (аркуш справи 29) та витягом з погосподарської книги № Д-3 за 2019 рік (аркуш справи 28) підтверджується право спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Позивачем виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (аркуш справи 31-37). Із заяви, поданої відповідачем до суду убачається, що Дубечненський сільській раді Старовижівського району Волинської області було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнаються в повному обсязі (аркуш справи 46). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] (в силу вимог статті 1218 ЦК України), а тому є всі законні підстави для визнання за нею права власності на це майно в порядку спадкування. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , що залишилося після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору залишити за нею у зв`язку з поданою про це письмовою заявою.

Outcome: approved