Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб укладений між ними 10 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського РУЮ Полтавської області, актовий запис № 85, обґрунтовуючи позов тим, що подружнє життя не склалося через розбіжності поглядів на життя, часті сварки та непорозуміння, що призвело до припинення шлюбних відносин. В звязку з цим в подальшому не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем. У відкрите судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. [PERSON] надала до суду заяви від 29.05.2015 року та 09.06.2015 року, в яких просить провести розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю, спору про спільне сумісне майно подружжя та місце проживання дитини не має, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Старіченко» (а.с. 18, 23). У відкрите судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Відповідно до протоколу судового засідання від 19.06.2015 року Борівського районного суду Харківської області представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності № 240 від 04.06.2015 року пояснила, що позовні вимоги визнає повністю, зазначивши що шлюбні відносини сторони припинили з 27.04.2015 року, строк на примирення не потрібен. (а.с. 31-32). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі не явки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи (а.с. 1-39), приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Виходячи зі змісту ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 10 листопада 2012 року зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського РУЮ Полтавської області, актовий запис № 85, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-КЕ № 095775, виданим 10.11.2012 року (а.с. 8). Від цього шлюбу, сторони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії I-ВЛ № 319246 від 14.05. 2013 року, та зроблено відповідний актовий запис № 580 в книзі реєстрації народжень (а.с.9). Судом в ході судового засідання не було встановлено, наявності спору про спільне сумісне майно подружжя та місця проживання малолітньої дитини. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають підтримувати подружні відносини, у них виникають постійні непорозуміння, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки [PERSON], відповідача [PERSON] та малолітньої дитини. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved