Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн., починаючи з 04 грудня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 04 січня 2019 року по справі відкрите провадження по справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 грудня 2018 року, справу передано на розгляд судді Сорокі О.В. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 12 серпня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гощанського районного управління юстиції у Рівненській області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо, донька проживає з позивачем, відповідач участі у вихованні доньки не бере, коштів на її утримання не надає. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому позивач звернулася до суду з даним позовом, оскільки вважає, що доньці повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн.. В судовому засіданні позивач позов підтримала, надали пояснення про те, що неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги від батька, оскільки вона не має можливості забезпечити всі потреби своєї неповнолітньої дочки, оскільки має на утриманні ще одну дитину, сама хворіє хронічними захворюваннями, на які йде велика сума коштів. Вважає, що аліментів у розмірі 3500 грн. буде достатньо для гармонійного розвитку неповнолітньої дитини. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає частково, у відзиві на позов посилається на те, що кошти на утримання доньки він надсилає на користь позивача і по теперішній час, надавши при цьому суду копії платіжних доручень, але таку суму, яку просить стягнути позивач вважає завеликою, оскільки він від першого шлюбу має двох дітей, на утримання яких він добровільно сплачує кошти. Крім того, відповідач зазначив, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки-пенсіонери, які мають хронічні захворювання різного ступеню тяжкості та потребують постійного догляду, суттєвих фінансових витрат на їх лікування та забезпечення. Крім того, вказує що на даний момент він не працює, контракт на військову службу він продовжувати не буде. Отже, відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 813 грн. щомісяця, але не менше ніж 50% встановленого законодавством мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. У відповіді на відзив позивач зазнаяає, що відповідач є власником земельної ділянки та ѕ частини домоволодіння, що може суд може врахувати при визначенні розміру аліментів. Крім того вказує, що вона є ВІЛ-інфікованою, тому потребує лікування, що негативно впливає на її фінансовий стан. Крім того, зазначає, що на її утриманні знаходиться ще одна неповнолітня донька від першого шлюбу. Також вказує, що відповідачем не надано доказів непрацездатності своїх батьків та того факту, що він дійсно утримує своїх батьків та дітей від першого шлюбу. Позивач вказує, що надані відповідачем платіжні доручення, як доказ того що він сплачує аліменти на утримання їх доньки, не є доказом сплати аліментів, оскільки кошти надсилались відповідачем під час їх спільного проживання та витрачались на ремонт їх спільного житла. До Новомосковську позивач переїхала тільки 30.07.2017 року. Відповідач в своїх запереченнях вказав, що доводи позивача щодо витрачання коштів на ремонт будинку, які він надсилав на її рахунок на утримання доньки є неправдивими, оскільки будинок є аварійним, що підтверджується актами обстеження та фотокартками, ремонт ніякий в цьому будинку не робився. Крім того, надав довідки з медичного закладу щодо стану здоров`я батьків. Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про одруження, 12 серпня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гощанського районного управління юстиції у Рівненській області за актовим записом № 35 (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] , і її батьками значаться сторони по справі. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони у шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Судом враховується той факт, що відповідач на даний час мешкає разом з батьками-пенсіонерами, які перебувають на обліку в медичному закладі з приводу хронічних хвороб, що підтверджується довідкою КНП «Гощанський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Гощанської районної ради Рівненської області. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі змін матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає з матір`ю (а.с. 15). При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов`язку щодо утримання дитини обох батьків, а також наявність у відповідача двох інших неповнолітніх дітей на утримання яких відповідач в добровільному порядку надає допомогу. Крім того, відповідач довів суду, що має мінливий та не стабільний дохід. Обставини зазначені позивачем у позові на те, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, не підтверджені належними та допустимими доказами. Навпаки, суду доведено, що відповідач періодично здійснює перерахування коштів на рахунок позивача в якості аліментів на утримання своєї дитини. Суд не бере до уваги доводи позивачки, що дані кошти перераховувались позивачем на ремонт житла, оскільки, як вказала сама позивач, вона переїхала до м. Новомосковська 30 липня 2017 року, в той час, як згідно платіжних доручень вбачається, що відповідачем пересилались кошти вже після 30 липня 2017 року. Крім того, суд враховує, що на даний час відповідач не працює, строк дії військового контракту закінчився 31 березня 2019 року. Також, при визначенні розміру аліментів, суд враховує зазначені вище обставини, вік дитини, її потреби, та вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з моменту подання позивачем позовної заяви до суду, тобто з 04 грудня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття Аналізуючи викладене суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача належить стягувати щомісяця аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття починаючи з 04 грудня 2018 року. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 768.40 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: partial