Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], по якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 38 по вул. Металургів 32, в м. Кропивницькому. В обґрунтування вимог зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач на даний час прописаний (зареєстрований) за вищевказаною адресою, хоча фактично з січня 2004 року по даний час в зазначеній квартирі не проживає. Оскільки за вказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об»єктивно порушуються його права. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2017 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в частині позовних вимог про примусове зняття [PERSON] з реєстрації - залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на обставини викладені в позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог посилається на ст.ст. 321, 391 ЦК України. Не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином шляхом оголошення в пресі (газета «Народне слово» №51 (3332) від 21 грудня 2017 року, а також у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду невідомі. За вказаного, суд вирішує справу слухати за даної явки і наявних матеріалів у справі, визнавши за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що представник позивача не заперечила. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Згідно статті 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування від 02.11.2001 року посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 3388, [PERSON] є власником квартири № 38, що знаходиться в м. Кіровограді по вул. Металургів в будинку під № 32 /а.с. 13/. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-ОЛ № 005811 виданого Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 27.09.2005 року(а.с.12). Відповідно до актів від 10.08.2016 року, 05.09.2016 року, 16 жовтня 2016 року, 24 листопада 2016 року, 20 грудня 2016 року, 10 січня 2017 року підписаних мешканцями [PERSON] та [PERSON], підписи яких засвідчено В.о. начальником КП «Комунальник 96» [PERSON], що в квартирі [ADDRESS] [PERSON], який зареєстрований за вищевказаною адресою в квартирі постійно відсутній та не проживає з січня 2004 р. Ніяких його особистих речей, в тому числі одягу, меблі та інших предметів в квартирі не знаходиться (а.с.4-10). Вказані обставини в судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON] Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачу в користуванні квартирою, та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування спірним житловим приміщенням, що відповідає вимогам ст.ст. 319, 391 ЦК України, а відтак дає суду підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 38 по вул. Металургів 32, в м. Кропивницькому.

Outcome: approved