Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її батька [PERSON], [INFO], за життя зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] померлого [INFO] на тимчасово окупованій території в м. Антрацит смт. Щотове Луганської області. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначала, що є донькою [PERSON], померлого [INFO]. Отримати свідоцтво про смерть батька у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ'янському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області не вбачається можливим, оскільки лікарське свідоцтво про смерть № 46 від 24.09.2018 року, видане «ГУ «АЦГМБ» поліклініка № 4, зазначений документ не має юридичної сили на території України. Встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть. В судове засідання [PERSON] не з»явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ'янському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне. За змістом ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], батьком якої є [PERSON], матір»ю якої є [PERSON] (а.с. 10). [INFO] [PERSON] помер у смт. Щотове м. Антрацит Луганської області України у віці 76 років. Факт смерті [PERSON] підтверджується медичною довідкою про причину смерті (до форми №106/у №46) яка видана 24 вересня 2018 року. За життя [PERSON], [INFO], постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується матеріалами справи. У відповідності до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Судовим розглядом встановлено, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ'янському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області 09 листопада 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] через відсутність документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою (Лист № 4576/15.3-04-04 від 09 листопада 2018 року (а.с. 15). Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» № 1085-р від 07 листопада 2014 року, м. Антрацит Луганської області є населеним пунктом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть № 46 від 24 вересня, видане «ГУ «АЦГМБ» поліклініка № 4» не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у МЮУ 25.10.2006 року за №1150/13024, отже є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Судом встановлено, що смерть [PERSON], [INFO], у встановленому законом порядку зареєстрована не була, оскільки в м. Антрацит Луганської області України органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав, підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 308 ЦПК України. За ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті. З огляду на те, що факт смерті [PERSON] знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України, рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved