Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 76, на тій підставі, що спільне життя між ними не склалося через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та постійні сварки. Подальше спільне життя з відповідачем як подружжя і збереження сімї вважає неможливим, а тому на підставі ст.ст. 105, 110 СК України просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти заявлених позовних вимог та їх задоволення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 25 вересня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 76, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ОЛ № 016055, виданого 25.09.1999 року (а.с. 8). Від спільного проживання сторони мають двох доньок: - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОЛ № 018230, виданого 17 березня 2000 року (а.с.9). - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОЛ № 080419 виданого 26 травня 2009 року(а.с. 10). Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В позовній заяві позивач зазначила, що причиною розпаду сімї є відсутність взаємної підтримки у вирішенні питань життєдіяльності сімї, зникнення взаєморозуміння та поваги один до одного. З огляду на викладене, суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, і подальше збереження його суперечить інтересам подружжя та дітей, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову у розмірі 320 грн. 00 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в розмірі 320 грн. 00 коп.\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved