Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], який продовжує навчання у Дніпровському державному технічному університеті у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 08.12.2017 року. На обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в шлюбних відносинах з 08.08.1998 р. Шлюб між ними ще не розірвано, але відповідач не проживає з родиною з 20.07.2014 р. Від даного шлюбу у них 07.12.1999 р. народився син [PERSON]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа № 209/4311/14-ц, виданого 11.11.2014 р., з відповідача стягувались аліменти на користь [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 08.12.2017 року та до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку. На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Дніпровському державному технічному університеті. Син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов розгляду за її відсутністю. Третя особа [PERSON], в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився,надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.08.1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.5). Від шлюбу мають повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6), копією паспорту [PERSON] (а.с.7). Згідно змісту позову, після припинення між батьками сімейних відносин син залишився проживати разом із матір'ю, що підтверджується копією довідки про реєстрацію та склад сімї ТОВ «ЄРЦ КП» № 1/39837 від 07.12.2017 року. З батька у встановленому законом порядку стягувались аліменти на його утримання до досягнення ним віку повноліття, що підтверджується копією виконавчого листа № 209/4311/14-ц (а.с.10). Згідно наданих суду матеріалів справи, на теперішній час [PERSON] є студентом першого курсу гр. ЕЛМ-17-1д енергетичного факультету Дніпровського державного технічного університету ІV рівня акредитації, денного відділення. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року за держзамовлення (а.с.8). Як вбачається зі змісту позовної заяви матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина надає його мати, батько сплачував за рішенням суду аліменти до досягнення ним повноліття, а на теперішній час не надає йому допомогу на його утримання, хоча має можливість надавати йому матеріальну допомогу. В контексті викладених відносин, судом встановлено, що спірні правовідносини по справі врегульовані Сімейним кодексом України (надалі по тексту - СК України). Відповідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Враховуючи фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved