Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., починаючи з 01 жовтня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 27 грудня 2018 року по справі відкрите провадження по справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 листопада 2018 року, справу передано на розгляд судді Сорокі О.В. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 18 жовтня 1997 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. 04 січня 2011 року рішенням АНД районного суду м. Дніпропетровська шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу донька проживає з позивачем, відповідач участі у вихованні доньки не бере, коштів на її утримання не надає. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому позивач звернулася до суду з даним позовом, оскільки вважає, що доньці повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, надали пояснення про те, що неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги від батька, оскільки на даний час закінчує 11 клас, додатково займається з репетиторами. Матір дитини не має можливості забезпечити всі потреби своєї неповнолітньої дочки, оскільки має на утриманні ще одну дитину, яка часто хворіє, тому вона здійснює за нею догляд. Вважає, що аліментів у розмірі 2500 грн. буде достатньо для гармонійного розвитку неповнолітньої дитини, однак такі аліменти просить стягнути з 01 жовтня 2015 року, тобто за минулий період, оскільки саме з цього часу відповідач перестав надавати допомогу своїй дочці у необхідному обсязі. Відповідач у відзиві на позов, а також в судовому засіданні позов визнав частково, надавши суду пояснення, що кошти на утримання доньки він надсилає на користь позивача і по теперішній час, а також він надає додаткові кошти особисто донці, якій на сьогоднішній день виповнилося 17 років, надавши при цьому суду копії платіжних доручень. Крім того відповідач зазначив, що на його утриманні є ще одна малолітня дитина, а саме син [PERSON] Даніїл, [INFO]. Також, на його утриманні перебувають непрацездатні батьки пенсіонери, які мають хронічні захворювання різного ступеню тяжкості та потребують постійного догляду так і суттєвих фінансових витрат на їх лікування та забезпечення. Так, відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1500 грн. щомісяця. Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про одруження, 18 жовтня 1997 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Новомосковської міської ради депутатів Дніпропетровської області. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2010 року, шлюб між сторонами було розірвано. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народилася 04 листопада 2001 року, і її батьками значаться сторони по справі. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: -стан здоровя та матеріальне становище дитини; -стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; -наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; -інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до закону, батьки зобовязані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони у шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обовязок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі змін матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає з матірю. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обовязку щодо утримання дитини обох батьків, а також наявність у відповідача іншої неповнолітньої дитини на утримання якої відповідач в добровільному порядку надає допомогу. Крім того, відповідач довів суду, що має мінливий та не стабільний дохід. Обставини зазначені позивачем у позові на те, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, не підтверджені належними та допустимими доказами. Навпаки, суду доведено, що відповідач періодично здійснює перерахування коштів на картковий рахунок позивача в якості аліментів на утримання своєї дитини. Також, при визначенні розміру аліментів, суд враховує зазначені вище обставини, вік дитини, її потреби (виходячи з пояснень матері здебільшого потреби її дитини складаються з витрат на навчання, отримання послуг репетиторів), та вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1500 грн., що буде достатнім у даній спірній ситуації, враховуючи спільний обовязок батьків на утримання дитини. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~191\~СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Суду не надано належних та допустимих доказів того, що позивач вживала заходів для одержання аліментів з відповідача та не змогла їх одержати з 01 жовтня 2015 року, в звязку з ухиленням батьків від їх сплати. Навпаки встановлені в судовому засіданні обставини доводять суду, що батько неповнолітньої дитини сплачував періодично кошти на утримання дочки. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з моменту подання позивачем позовної заяви до суду, тобто з 05 листопада 2018 року та до досягнення дитиною повноліття Аналізуючи викладене суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача належить стягувати щомісяця аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1500,00 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення донькою повноліття починаючи з 05 листопада 2018 року. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 768.40 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат на підставі п.2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: partial