Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на частку в спільному майні подружжя з відповідачем на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 02.10.1992 вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.03.2017. У період подружнього життя ними за спільні кошти, а саме 22.08.2007, на підставі договору купівлі-продажу з відстроченням платежу, придбано квартиру [ADDRESS] (колишньому ВЛКСМ) в місті Знамянка Кіровоградської області. Договір купівлі-продажу за їх спільною згодою оформлений на ім'я відповідача. При цьому, в тексті договору є п.5.3, де зазначено: «Я, «Покупець», набуваю цю квартиру в період зареєстрованого шлюбу з дружиною [PERSON], заява-згода якої на купівлю посвідчена приватним нотаріусом Знам'янського міського нотаріального округу [PERSON] 22 серпня 2007 року, внесена у реєстр за №1103 та яка зберігається в матеріалах нотаріальної справи. Першу частину коштів за квартиру в розмірі 18712 грн. вони сплатили продавцю відразу, а решту в розмірі 106033 грн. вони зобов'язалися сплатити до 23 серпня 2007 року,\~що і\~було в\~подальшому зроблено\~ними за\~рахунок кредитних\~коштів,\~які вони\~отримали у\~ПАТ «[PERSON] Аваль».\~Погашення цього\~кредиту проводилося\~за рахунок\~спільних коштів,\~які складалися\~із заробітної\~плати та\~коштів від\~продажу їхньої\~квартири [ADDRESS],\~яку 15.12.2008\~їм довелося\~продати,\~аби погасити\~кредит у\~ПАТ «[PERSON]\~банк Аваль».\~ На даний час вони все ще продовжують проживати в одній квартирі, але фактично вона перетворилася на комунальне житло. Кожен проживає в окремій кімнаті, а кухня, коридори та туалет перебувають у спільному користуванні. Таким чином, квартира придбана за спільні кошти, але право приватної власності зареєстровано за відповідачем. Вартість квартири становить 62372 грн. 50 коп. Викладені обставини та необхідність захистити свої майнові права змусили її звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але подала суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, але подав суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~встановив,\~що заочним\~рішенням Знам'янського\~міськрайонного суду\~Кіровоградської області\~від 20.03.2017\~між сторонами розірвано шлюб, який був зареєстрований 02.10.1992 відділом реєстрації актів цивільного стану Знамянського міськвиконкому, актовий запис №196 (а.с.7). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини було [PERSON] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про зміну імені, [PERSON] 30.11.2017 змінила імя, після чого її прізвище стало [PERSON] (а.с.35). Заява [PERSON] від 22.07.2007, договір купівлі-продажу квартири з відстроченням від 22.08.2007 та витяг з Державного реєстру правочинів від 22.08.2007 свідчать про те, що [PERSON] купив у [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.9, 10, 11). З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.08.2007 вбачається, що за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.08.2007 зареєстровано право приватної власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.8). За розпорядженням Знамянської міської ради Кіровоградської області від 18.02.2016 №8 «Про перейменування вулиць та провулків м.Знамянка», проспект ВЛКСМ перейменовано на проспект Шкільний (а.с.36-38). Статтею 60 Сімейного кодексу\~України встановлено,\~що майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.\~ Відповідно до ч.3 ст.368\~ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, судом встановлено, що право приватної власності на квартиру [ADDRESS] відповідачем набуто на підставі договору купівлі-проджу під час перебування в зареєстрованому шлюбі з позивачкою, а тому вказана квартира є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] Згідно з ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Даних про те, що між сторонами укладено шлюбний договір, або досягнуто домовленості про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, в судовому засіданні не здобуто. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем не ставилося питання про поділ спірної квартири в натурі. Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. За змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачкою права власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вимоги ч.1 ст.141 та ч.1 ст.142 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки 50% сплаченого судового збору\~в сумі\~352\~грн.\~40\~коп.\~Ще 50% сплаченого судового збору в сумі 352 грн. 40 коп. підлягає поверненню позивачці з державного бюджету. На підставі викладеного, ст.ст.60, 70 СК України, ст.368 ЦК України,

Outcome: approved