Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 березня 2010 року. Від шлюбу мають одну дитину, сина [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначила, що причиною розпаду їх сімї стала поведінка відповідача, який в побуті є невживчивим, через що в них часто виникали тривалі сварки і суперечки. Уникаючи конфлікту, вона неодноразово шукала компромісу, однак з боку відповідача розуміння не знаходила. Такі відносини призвели до того, що вони два рази припиняли подружні відносини, проживали окремо. Задля збереження сімї вона прощала, однак знову все повторювалося. На даний час сторони знову припинили подружні відносини і проживають окремо. За цей період переконалася, що вони втратили потребу одне в одному, повага та почуття любові між ними відсутні. Таким чином вважає, що шлюб набув формальних рис, і подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв'язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати і після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач у поданій до суду заяві, просила справу слухати у її відсутності, позов підтримує, крім того зазначила що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у його відсутності до суду не подав, як і відзиву на позов. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 064584, виданого 13 березня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 13 березня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 15. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Танкевич». Від шлюбу мають одну дитину, сина [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. \~ \~ \~ \~Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved