overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №541, мотивуючи тим, що сторони разом не проживають з липня 2016 року, фактичні шлюбні відносини припинені у звязку з відсутністю взаєморозуміння, поваги до неї з боку відповідача, різним ставлення до сімейних обовязків. В судове засідання позивач не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач повторно у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджено документально, про причини неявки не повідомив, заперечень на позов не надавав, тому відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 17.09.2011 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 17.09.2011 року серії 1-ЖД №156647, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №541. Від шлюбу мають дітей доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджено даними що підтверджено записом у паспорті громадянина України позивача та свідоцтвом про народження від 07.05.2013 року серії 1-ЖД №353529, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції в Одеській області. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть у звязку з відсутністю взаєморозуміння, поваги до неї з боку відповідача, різним ставлення до сімейних обовязків. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки \~наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №546, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки виявилися невдалими, з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, втрати любові та поваги один до одного, в зв'язку з чим їх сім'я фактично розпалася, вони разом не проживають, та сумісного господарства не ведуть. Також зазначила, що спільних дітей не мають. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Позивач звернулася з заявою про підтримання позову, та розгляд справи у її відсутності. За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №546. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.10.2009, посилаючись на те, що одруження виявилося невдалим, сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, з осені 2016 року вони шлюбні відносини припинили та проживають окремо. У підготовчому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу без надання строку на примирення, пояснивши, що у кожного з них вже фактично інші сімї. Відповідач позов визнав повністю і також просив розірвати шлюб. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом досліджено такі докази. Згідно з свідоцтвом про шлюб сторони зареєстрували шлюб 17 жовтня 2009 року у Виконкомі Червонохвильської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 8 (а.с.8). Від шлюбу у подружжя є дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю (а.с. 9). На підставі зазначеного суд дійшов висновку про можливість ухвалити згідно зі ст. 112 СК України рішення про задоволення позову, оскільки таке рішення не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.11.2002 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №15, мотивуючи тим, що 28.03.2016 року з відповідачем припинили проживання однією сімєю у звязку з тим, що між ними постійно виникали сварки, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. В судове засідання позивач не зявилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, що підтверджено документально, про причини неявки не повідомив, заперечень на позов не надавав, тому відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 17.11.2002 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу від 17.11.2002 року серії І-ЖД №338528, виданого Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №15. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 30.01.2004 року серії 1-БП №080421, виданим Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 16.02.2007 року серії 1-ЖД № 087684, виданим виконкомом Кислицької сільради Ізмаїльського району Одеської області. Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з 28.03.2016 року у звязку наявністю різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки \~наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.11.2007 року Байтальською сільською радою Ананьївского району Одеської області, актовий запис №06, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя, виховання дитини та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомила, що від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, звернувшись із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.11.2007 року Байтальською сільською радою Ананьївского району Одеської області, актовий запис №06 (а.с.6). Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем (а.с.5). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір та спір щодо визначення місця проживання дитини у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 березня 2005 відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №106, мотивуючи тим, що сторони разом не проживають більше шести місяців, фактичні шлюбні відносини припинені у звязку з відсутністю спільних інтересів, поваги та зневажливим ставленням до неї з боку відповідача. В судове засідання позивач не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач повторно у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджено документально, про причини неявки не повідомив, заперечень на позов не надавав, тому відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 17.03.2005 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 17.03.2005 року серії 1-ЖД №001418, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №106. Від шлюбу мають дітей доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 22.08.2009 року серії 1-ЖД №192915, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, та сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 17.05.2005 року серії 1-ЖД №013303, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області . Сторони не проживають разом та спільне господарство не ведуть у звязку з відсутністю спільних інтересів, поваги один до одного, зневажливим ставленням відповідача до позивача. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки \~наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №97, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що шлюбні відносини припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуттів поваги та любові, спільне господарство не ведуть. Майнового спору між ними немає. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою, спору з відповідачем щодо місця проживання дитини та поділу майна немає. Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 17 вересня 2019 року відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні визнав позов. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 березня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №97. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін на час розгляду справи відсутній. Беручи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 вересня 2016 року Ярмолинецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що від шлюбу мають доньку [INFO] , спільне життя не склалося, проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведемо. Позивачка подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 17 вересня 2016 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24 квітня 2020 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 січня 2017 року. Однак спільне життя не склалося, проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідно до вимог частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. З огляду на означене, суд приходить до висновку про можливість задоволення даного позову. На підставі статей 104,105,110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №605, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя, та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивачка не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивачка зазначила, що від шлюбу з відповідачем дітей не мають. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином сповіщеним про дату час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав, своєї думки щодо позову не висловив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №605. Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, проживають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний. На підставі встановленого,

Outcome: approved