Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому, змінивши свої позовні вимоги, просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позову зазначила, що з 13 червня 2015 року до 06 червня 2016 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу вона змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Фактично шлюбні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства були припинені між нею та відповідачем з листопада 2015 року, тобто ще до народження дитини. Син [PERSON] з моменту народження проживає разом з нею. Відповідач взагалі не цікавиться дитиною, не телефонує, не виявляє ніякого бажання спілкуватися із сином, не приймає участі у його вихованні. Відповідачу невідомі дата народження сина, його ім'я та стан здоров'я. Під час її перебування у пологовому будинку відповідач не провідував її, не цікавився їх з дитиною станом здоров'я, не забрав їх з новонародженим сином із пологового будинку, при тому, що дитина народилася у важкому стані. Вона з моменту народження сина самостійно піклується про нього, забезпечила дитині гідні умови проживання, нагляд за станом його здоров'я. Батько дитини ніколи не приймав ніякої участі у житті сина, з моменту народження дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підтримувала, надала пояснення аналогічні обґрунтуванню позову, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Також пояснила суду, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 16 червня 2015 року. Після реєстрації шлюбу вони стали проживати у квартирі її матері, де вона зараз проживає із дитиною. Відповідач застосовував до неї фізичне насилля, не зважаючи на те, що вона була вагітною. У грудні 2015 року відповідач забрав свої речі та залишив сім'ю, став проживати у своїх знайомих, а потім у своєї матері у с. Степове. [INFO] вона народила сина [PERSON]. Пологи були передчасними на 2 місяці раніше, оскільки вона всю вагітність через поведінку відповідача, який побив її вагітну, перебувала у нервовому стані. Відповідач взагалі не приходив до пологового будинку. Вона з дитиною два місяця перебувала у лікарні, бо дитина народилася на 32 тижні вагітності, знаходилася у важкому стані, потребувала лікування та коштовних ліків. Відповідач до лікарні також не приходив, здоров'ям дитини не цікавився, із лікарні їх з сином не забирав, і потім [PERSON] до неї не приходив, сина ніколи не бачив, не цікавився життям дитини, матеріальну допомогу їм з дитиною не надавав. Йому було відомо про народження дитини, але він сказав, що це не його дитина і він не буде допомагати. Вона з сином проживає разом з мамою та сестрою. Отримує соціальну допомогу від держави в сумі 1200 грн., не працює. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні підтримувала заявлений позов, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Представник Органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився. Від начальника служби у справах дітей Маркової Л.Л. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Органу опіки та піклування. Представник органу опіки та піклування - Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. Від голови райдержадміністрації - Фісунова А.Л. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, а також висновок відносно доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 158, ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача та представників третіх осіб на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вислухавши позивача, її представника, свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 червня 2015 року по 06 червня 2016 року, що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 червня 2016 року про розірвання шлюбу (а.с. 7). Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, в якому батьком дитини вказаний [PERSON] (а.с.6). 18 жовтня 2016 року позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, актовий запис № 30 (а.с. 9). Як пояснила в судовому засіданні позивач, відповідач [PERSON] ніколи не бачив свого сина [PERSON], не знає його імені та дати народження, ніколи не цікавився здоров'ям та життям дитини, не спілкувався з нею. Дитина народилася у тяжкому стані, потребувала тривалого лікування, а відповідач ніякої допомоги не надавав. Зазначені позивачкою обставини щодо стану здоров'я її сина [PERSON], який народився передчасно у важкому стані, потребував тривалого лікування та переніс хірургічну операцію, підтверджується обмінною картою № 1653 пологового будинку (а.с. 10), випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 47 (а.с.11-12), висновками медичних установ (а.с. 13, 14). Те, що відповідач ніколи не бачив свого сина, не спілкувався та не спілкується з ним, не цікавиться його життям, не приймає участі у вихованні, утриманні та лікуванні дитини, не турбується про його здоров'я, підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка пояснила суду, що вона знайома з [PERSON] дев'ять років, позивач є хрещеною її сина. [INFO] позивач передчасно народила сина [PERSON], вага якого при народженні була 1700 гр. Вона, свідок, телефонувала відповідачу і казала про народження сина, просила матеріальної допомоги на лікування дитини, яку необхідно було спасати, але відповідач відмовився надавати допомогу, мотивуючи свою відмову тим, що це не його дитина. Отже, судом встановлено, що малолітній [PERSON] з моменту народження проживає разом із позивачем, знаходиться на її вихованні та утриманні. Позивач єдина піклується про дитину, про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток, забезпечує сину гідні умови для існування. Відповідач [PERSON] не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не приймає ніякої участі у її вихованні, утриманні та лікуванні. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належним умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно висновку Органу опіки та піклування - Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 27 квітня 2017 року (а.с. 59), [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON]. Відповідач не надав суду заперечень проти позову та будь-яких доказів на їх підтвердження. З урахуванням того, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов'язків по відношенню до свого малолітнього сина, його належить позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача має бути стягнуто на користь позивача 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved