Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є опікуном над малолітньою [PERSON] [INFO], так як батько дитини [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно своєї доньки. Наразі будь-якої матеріальної допомоги відповідач по справі на утримання [PERSON] не надає. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] двічі не зявився, про час та місце був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилася 09 травня 2002 року, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 178525 від 6 червня 2002 року. У свідоцтві про народження батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 13 травня 2005 року № 2-407/2005 [PERSON] позбавлений батьківських прав щодо його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно розпорядження Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області від 09 вересня 2015 року № 221 опікуном над малолітньою [PERSON] призначено [PERSON] (а.с. 9). Відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає, не працює, проте має нерегулярний заробіток, виконуючи роботу у приватних осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Згідно ч. 4 ст. 67 ЦК опікун\~зобовязаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Частиною 2 ст. 247 СК України передбачено, що встановлення\~опіки та піклування\~не припиняє права\~дитини\~на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у звязку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів\~України, а також права власності дитини на ці виплати. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Позивачем надано достатньо належних і допустимих доказів для задоволення позовних вимог. Відповідачем, всупереч вимог ст.ст. 10, 11, 57, 60 ЦПК України, належних та допустимих доказів наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог не надано. З урахуванням обставин справи, стану здоровя та матеріального становища дитини та платника аліментів, доводів сторін, суд визначає цю частку у розмірі 400 гривень щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, присуджуючи аліменти, згідно ч. 1 ст. 191 СК України, від дня предявлення позову. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалася позивачка, як на підставу своїх вимог, вивчивши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно розпорядження Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області № 221 від 09 вересня 2015 року встановлення опіки і призначення опікуном [PERSON], [INFO], [PERSON], є підставою для припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], за рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2008 року. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь УДКСУ у Дворічанському районі Харківської області. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved