Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Зазначала, що 06.06.1998 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було розірвано відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 06.06.19. За час шлюбу ними було придбано 1/2 частини квартири [ADDRESS] , а також автомобіль Opel Kadett, н.з. [NUMBER] . Посилаючись на те, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, просила поділи зазначене майно, шляхом визнання за нею права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] та на 1/2 частину автомобіля Opel Kadett, н.з. [NUMBER] . Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві на позов вказав на те, що квартира [ADDRESS] належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері - [PERSON] , а тому є його особистою приватною власністю. До того ж, вказану квартиру він заповів своїм дітям - [PERSON] та [PERSON] , заповіт посвідчений приватним нотаріусом Лисенко О.О. 13.07.20, а тому просив відмовити у задоволенні позову в цій частині, проти задоволення позову про поділ автомобіля не заперечував. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов з викладених у ньому підстав та просили позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову в частині поділу спірної квартири заперечив, просив у задоволенні позову відмовити, в частині позову про поділ автомобіля не заперечував. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 06.06.1998 році та який було розірвано відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 06.06.19 (а.с. 7). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, укладеного між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] і [PERSON] з іншої сторони, [PERSON] і [PERSON] купили в рівних долях кожний квартиру [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08.09.16 після померлої [PERSON] . [PERSON] на праві власності належить 1/2 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 44-46). Згідно з біржовою угодою від 22.05.2004 [PERSON] придбав транспортний засіб - Opel Kadett, н.з. [NUMBER] (а.с. 10). Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Виходячи з вищевикладеного, 1/2 частини квартири [ADDRESS] та автомобіль Opel Kadett, н.з. [NUMBER] є спільною сумісною власністю подружжя - [PERSON] і [PERSON] . Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ч. 1 ст. 68 СК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ураховуючи те, що 1/2 частини квартири [ADDRESS] та автомобіль Opel Kadett, н.з. [NUMBER] є спільною сумісною власністю подружжя - [PERSON] і [PERSON] , у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для поділу спільного майна подружжя шляхом визнання права власності за [PERSON] на 1/4 частини квартири [ADDRESS] та шляхом визнання права власності за [PERSON] на 1/2 частини автомобіля Opel Kadett, н.з. [NUMBER] . Ураховуючи, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 1 870 грн. 25 коп. судового збору.

Outcome: approved