Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 86963,84 грн. за договором позики від 14 листопада 2011 року. У судовому засіданні відповідач визнала, що позичила у позивача кошти в доларах США. Суду пояснила, що зараз перебуває у скрутному матеріальному становищі, а тому не може повернути борг. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та суду пояснив, що кошти відповідач не повернула та жодних домовленостей про позасудове врегулювання спору між сторонами не досягнуто. Просив позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які надані суду сторонами на обґрунтування їхніх вимог та заперечень, з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи, а також те, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачем зобов'язання за договором позики, суд вважає позовні вимоги належно обґрунтованими, а позов підставним у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 14.11.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики на суму 10880,00 доларів США. (а.с. 3). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Однак, у подальшому відповідач не повернула борг за вказаним договором. Зазначена обставина нічим не спростована та визнана відповідачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Досліджені в судовому засіданні обставини справи підтверджують належну обґрунтованість доказами вимог позивача щодо стягнення з відповідача, згідно положень ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, на його користь гривневого еквіваленту позичених коштів у розмірі 10880,00 доларів США в межах позовних вимог - в сумі 86963,84 грн., у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст.124 Конституції України, ст.ст. 11, 15, 16, 524, 526, 625, 1046,1047, 1049-1050 ЦК України,

Outcome: approved