Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що на утриманні позивача знаходиться неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Кодимського районного суду Одеської області від 12.07.2018 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Позивач вказує, що на даний час сума аліментів, які сплачує відповідач на утримання дочки є недостатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відвідування нею гуртків та у разі потреби для оплати лікування доньки, тому просила змінити розмір стягуваних аліментів та визначити їх у розмірі 1/4 частини місячного доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Ухвалою суду від 25.02.2020 року відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. У встановлений судом строк, відповідач скориставшись своїми процесуальними правами учасника справи подав до суду відзив, в якому вказав, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки має намір оспорити своє батьківство стосовно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , а також вказав, що з моменту винесення рішення суду про стягнення з нього аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, його матеріальний стан не покращився. На даний час проживає із [PERSON] без реєстрації шлюбу, яка вагітна, та мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . До того ж, відповідач вказує, що із ним проживає та знаходиться на його утриманні його мати [PERSON] . Сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подали, у зв`язку з чим згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 15.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції в Одеській області). Згідно положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є передбачена ст. 181 СК України можливість судового стягнення коштів на її утримання. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 12.07.2018 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. У ч.1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, законодавець визначив, що підставою для зміни розміру аліментів може бути лише зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, а не встановлення іншого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на що позивач посилається у позовній заяві. Відповідно до ч.ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Будь-яких доказів про те, що у відповідача наявний дохід у більшому розмірі, ніж при визначенні розміру аліментів позивач не надала суду, також позивачем не доведено, що її матеріальний стан погіршився, а також не доведено погіршення її здоров`я, як одержувача аліментів або поліпшення здоров`я відповідача, як платника аліментів, які дають підстави для збільшення розміру аліментів. До того ж, відповідачем у відзиві зазначено про зміну його сімейного стану у зв`язку із народженням дитини та вагітністю співмешканки, а також у зв`язку із перебуванням на його утриманні матері, що свідчить про погіршення його матеріального стану. Доводи позивача про те, що донька, на користь якої стягуються аліменти, на теперішній час потребує значно більших матеріальних коштів, а також те, що сума аліментів, які сплачує відповідач на утримання дитини є недостатньою для відвідування нею гуртків та у разі потреби для оплати її лікування, не є підставами для збільшення розміру аліментів, відповідно до ст. 192 СК України. Такі обставини, на які посилається позивач, можуть бути підставою для вирішення питання про стягнення додаткових витрат на дитину, відповідно до ст.185 СК України. За вказаних обставин, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог .

Outcome: dismissed