Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати між нею та відповідачем шлюб, зареєстрований 25 березня 1989 року Садівською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 2; стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого судового збору. Позивач посилається на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 25.08.1989 року, від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на життя, між ними втрачена довіра і взаєморозуміння, сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведеться, до примирення сторони не прагнуть, подальше сумісне життя та збереження сімї вважає неможливим, в органах РАЦС відповідач реєструвати розірвання шлюбу не бажає, тому змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила залишити після розірвання шлюбу прізвище [PERSON], стягнути з відповідача половину сплаченого судового збору. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та стиягнення з нього половини судового збору. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 березня 1989 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія ІІ-ВЛ № 474999, виданим 25.03.1989 року Садовською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей ген мають. Спір про розподіл майна сторонами в суді не заявлений. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із позову вбачається, що сімя фактично розпалася, сторонами подружні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться, відповідач застосовує до позивача погрози та фізичну силу, до примирення не прагнуть, що є підставою для розірвання шлюбу. В добровільному порядку через органи РАЦС відповідач розірвати шлюб не бажає. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд, враховуючи бажання позивача, вважає можливим залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище - [PERSON]. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що спільне життя у сторін не склалося, між сторонами існують неприязні відносини, до примирення сторони не прагнуть, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Позивачем по справі при подачі позову до суду був сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.804153040.1 від 12.07.2017 року. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак враховуючи бажання позивача, суд вважає можливим стягнути на користь позивача половину сплаченого судового збору, оскільки у розірванні шлюбу винні обидві сторони.

Outcome: approved