Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, у якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку № 1551 ВРМ № 146705 від 16.07.2011, посвідченого державним нотаріусом, позивач є власником житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] . 22.05.2019 року вона, як власниця будинку, зареєструвала свого знайомого [PERSON] у вищевказаному будинку де він проживав до 2020 року. У подальшому відповідач повернувся до Республіки Молдова на постійне проживання, оскільки є громадянином вказаної держави. За таких обставин позивач не має можливості зняти [PERSON] з реєстрації, оскільки останній не має наміру повертатися до України. При цьому реєстрація [PERSON] перешкоджає праву [PERSON] щодо розпорядження належним їй майном, в тому числі оформлення субсидії на оплату вартості житлово-комунальних послуг, а тому звернулась до суду із даним позовом. Ухвалою від 02.07.2021 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 26.08.2021 підготовче провадження закрито, призначено судовий розгляд справи. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що дійсно, у травні 2019 року дала згоду на реєстрацію у належному їй житловому будинку [PERSON] . Також пояснила, що відповідач є громадянином Республіки Молдова, в Україні вчився у духовній семінарії, працював священником у Лебединському та Тростянецькому районах. Позивач познайомилась із [PERSON] в с. Буймерівка, Тростянецького району. Останній попросив її зареєструватись в належному їй будинку, оскільки йому потрібно було десь проживати. У будинку проживав періодично, так як постійно їздив у с. Буймерівка на службу до церкви. Приблизно в травні 2020 року вирішив повернутися до Молдови та поїхав з України. На даний час наміру повертатись в Україну не має. На даний час питання визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням пов`язане із тим, що [PERSON] є пенсіонеркою та її доходи не надають їй можливості утримувати будинок і квартиру, в якій вона також проживає у зв`язку із чим вона звернулась за призначенням субсидії, однак не може її оформити через реєстрацію відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації. Крім того, з огляду на фактичну відсутність такої особи за місцем реєстрації, [PERSON] був викликаний до суду через офіційний веб-сайт судової влади України, та відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Так, відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 16.07.2011, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , остання придбала житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] . Зазначений договір посвідчено державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області (а.с. 5). Відомості щодо укладеного правочину внесено до Державного реєстру правочинів 16.07.2011 (а.с. 7). Згідно з копією довідки виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 07.06.2021 № б/н за адресою: [ADDRESS] зареєстровані три особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно з копією заяви про реєстрацію місця проживання, 22.05.2019 за згоди [PERSON] , [PERSON] зареєстровано у буд. [ADDRESS] (а.с. 45). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що проживає в [ADDRESS] . Позивач є його сусідкою, проживає неподалік від нього. За даною адресою проживає вже 50 років, спілкується з [PERSON] , періодично допомагає їй, коли вона попросить. З тих пір, коли [PERSON] придбала будинок [ADDRESS] , інших сторонніх осіб, окрім неї не бачив, в тому числі [PERSON] . На даний час позивач проживає за вказаною адресою сама. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що проживає по сусідству з [PERSON] в будинку [ADDRESS] . На даний час окрім позивача в будинку ніхто не проживає, іноді приїжджають її діти. Вирішуючи справу по суті вимог, суд зазначає наступне. Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. За ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Як зазначила позивач, на даний час вона не має змоги вільно розпоряджатися належним їй майном, оскільки реєстрація відповідача позбавляє її можливості в тому числі оформити субсидію на оплату вартості житлово-комунальних послуг. З урахуванням наведеного, з метою недопущення подальшого порушення прав позивача на вільне користування та розпорядження належного їй майна, право власності [PERSON] підлягає захисту шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком.

Outcome: approved