Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування завданих затопленням квартири матеріальних збитків та моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що внаслідок неодноразового затоплення квартири [ADDRESS], у тому числі 30.06.2012 року, мешканцем квартири [ADDRESS] цього будинку [PERSON] пошкоджено її майно. У добровільному порядку [PERSON] відмовився відшкодувати завдану матеріальну шкоду. Оскільки відповідач не впускав позивача та працівників комунальних служб у свою квартиру, з'ясувати причину аварійної ситуації у кв. [ADDRESS], внаслідок чого затоплено квартиру, не мала змоги. Моральна шкода, оцінена позивачем у 2000 грн., полягає у загостренні захворювань та погіршенні стану здоров'я, причиною яких став постійний незадовільний стан квартири та речей у ній. У судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та суду пояснила, що є власником квартири [ADDRESS]. Внаслідок неналежної експлуатації систем водопостачання власником квартири [ADDRESS] даного будинку [PERSON] допущено затоплення належної їй на праві власності квартири, а тому зазнала матеріальної та моральної шкоди, яка повинна бути відшкодована відповідачем. Просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання за останнім відомим місцем проживання. Про причини неявки суд не повідомив. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що позивач просила винести заочне рішення, яке може бути переглянуте судом за заявою відповідача, подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу права на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження майна фізичної особи. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 17.01.2003 [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] (а.с.5). Згідно довідки комунального підприємства «Аварійна служба ЄРЦ» від 01.08.2012 №57, 30.06.2012 при виїзді аварійної бригади за викликом установлено, що за адресою вул. Ленкавського, 32/10 було затоплення. Причина затоплення не встановлена у зв'язку з відсутністю мешканців квартири [ADDRESS], яка розміщена вище (а.с.10). Відповідно до акту №582 від 04.07.2012, комісією КП «ЄРЦ» при огляді квартири [ADDRESS], установлено наявність в приміщенні кухні на стелі і стінах сухих жовтих плям від попереднього затоплення. На сходовій клітці на стелі і стінах - мокрі плями від затоплення. Установити причину затоплення немає можливості через відсутність мешканців квартири [ADDRESS] (а.с.9). З висновку №1/12/13 від 01.12.2013 судової будівельно-технічної експертизи вбачається, що причиною затоплення [ADDRESS] стало проникнення вологи (води) із приміщення кв.[ADDRESS], розташованої поверхом вище. Розташування та характер пошкоджень свідчать про неодноразове замокання вказаного помешкання. Встановити, що спричинило аварійну ситуацію у кв. [ADDRESS] (недобросовісне поводження із приладами водопровідної мережі чи пошкодження приладів), внаслідок чого кв. [ADDRESS] зазнала обширних пошкоджень, не надається можливим. Вартість збитків, заподіяних кв.[ADDRESS] внаслідок затоплення із вище розташованої квартири становить 13661 грн. ( а.с.25-33). За таких обставин суд вважає, що спричинення матеріальних збитків позивачу внаслідок замокання стіни у зв'язку з проникненням вологи з квартири [PERSON] знайшло своє підтвердження у судовому засіданні. При цьому, обставина відсутності у [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] нічим не спростована. Як вбачається зі ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До реальних збитків відносяться витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Таким чином, позовна вимога [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків у розмірі 13661 грн., заподіяних внаслідок затоплення квартири, є підставною та підлягає задоволенню. Стосовно вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок затоплення квартири, установлено наступне. Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, серед іншого, полягає також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При вирішенні спору в частині вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди суд виходив з оцінки причинного зв'язку між такою шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд вважає, що моральна шкода, завдана позивачу, у відповідності до пункту 3 статті 23 ЦК України, з огляду на стан здоров'я та вік позивача, полягає у погіршенні стану здоров'я [PERSON] у зв'язку із знищенням її майна. Оскільки позивачем не наведено з чого вона виходила при розрахунку моральної шкоди, суд вважає, що [PERSON] завдано позивачу моральну шкоду в розмірі 1000 гривень 00 копійок у зв'язку із знищенням її майна. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки [PERSON], відповідно до п.п. 9, 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 229,40 грн. На підставі вищенаведеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст.ст. 15, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: partial