Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 07.07.2017 р. Шлюб зареєстрований Виконавчим комітетом Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, про що здійснено запис №12 від 07.07.2017 р. Вказує, що у шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відносини з відповідачем зайшли в глухий кут. Пояснює, що подружнє життя для них стало тяжким тягарем, втратили будь які почуття один до одного. Часті сварки призвели до втрати поваги у подружжя, після чого вони не підтримують теплих сімейних відносин. Пояснює, що причиною для негативних змін у їх колишній родині стала разюча різниця поглядів на життя та характерів, що стало передумовою виникнення серйозних конфліктів. Вважає розірвання шлюбу необхідним, не може надалі перебувати у юридично оформленому шлюбі з людиною, з якою не має родини і ніяких відносин. Вказує, що подальше існування шлюбу згубно впливає на сторін спору та суперечить істотним інтересам всіх осіб. Спору про поділ майна немає. Спільне господарство не ведеться, тривалий час разом не проживають. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.06.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не з`явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, однак через канцелярію суду представник позивача подала заяву, в якій просить позовну заяву задовольнити та розглядати справу без їх участі. У судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Через канцелярію суду представник відповідача [PERSON] подав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечують та просять розгляд провести без їх участі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 07.07.2017 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , (після реєстрації шлюбу прізвище - [PERSON] ), було укладено шлюб, який зареєстровано у Виконавчим комітетом Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, про що 07.07.2017 року складено відповідний актовий запис №12, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданий 03.03.2020 року. Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується належно завіреною та перекладеною з німецької мови на українську мову копією свідоцтва про народження № G456/2018, виданого 13.03.2019 року відділом реєстрації актів цивільного стану міста Нордлінген. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, вони разом не проживають та сімейних стосунків не підтримують. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 384,20 грн. судового збору.

Outcome: approved