Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], 30.09.2011 р. н., в розмірі ? частки всіх видів його доходу, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], 30.09.2011 р. н. Позивачка зазначила, що шлюб з відповідачем виявився невдалим. Сторони мають різні характери, звички та уподобання, погляди на вирішення побутових проблем сімї. В звязку з цим між ними виникли неприязні відносини. З 28.12.2015 року сторони разом не проживають. Позивачка вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Позивачка також зазначила, що син [PERSON], 30.09.2011 року, перебуває на її утриманні. Відповідач працевлаштований в приватній фірмі, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала суду телефонограму, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, просила стягувати з відповідача аліменти згідно чинного законодавства, справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав суду телефонограму, в якій позов про розірвання шлюбу та про стягування з нього на користь позивачки аліментів на утримання сина [PERSON], 30.09.2011 р. н., в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини щомісячно, до досягнення ним повноліття, визнав, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. У відповідності до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони 07.05.2011 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], 30.09.2011 р. н., який, згідно довідки КП «ВЖРЕП №13» Житомирської міської ради №2372 від 06.06.2017 року, перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст. 112 СК України суд, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітейта інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Сторони не проживають та не бажають проживати разом і подальше збереження шлюбу суд вважає суперечило б інтересам кожної сторони. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.ст. 181, 182 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved