Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Посилається на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 1998 року. Від даного шлюбу у них народилася дитина, син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Вказала, що проживає в будинку своїх батьків ніде не працює оскільки веде догляд за неповнолітнім сином і їй самій важко створити для нього нормальні умови для духовного та фізичного розвитку. Також зазначає, що відповідач виїжджає на сезонні роботи до м. Одеса, де отримує на місяць близько 25000-30000 тисячі гривень. Важає що відповідач перебуває в задовільному стані здоров`я, непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому здатний сплачувати на утримання свого сина 5000 гривень щомісячно, яких той потребує, так як хворіє на важку форму цукрового діабету типу І. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень, щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. зазначли, що на протязі цього року отримала від відповідача близько 15000 (пятнадцять тисяч) гривень на утримання дитини. Відповідач у судовому засіданні під час розгляду справи по суті, викладені позивачкою в позові обставини та позовні вимоги визнав у повному обсязі. Додатково зазначив, що розуміє свій батьківський обов`язок щодо утримання дитини та отримувані ним даний час заробітки, дозволяють йому сплачувати аліменти у тому розмірі в якому просить позивач. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.09.2011 року, зареєстрований у виконкомі Лазівської сілської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 20. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , батьком в свідоцтві про народження якої значиться відповідач, а мати позивачка (а.с. 2-3). Неповнолітній син перебуває на утриманні і вихованні у позивачки що стверджується актом обстеження матеріально побутових умов (а.с. 9) Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 31) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1ст. 184 СК України). При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує майновий стан сторін, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, працездатний вік відповідача, відсутність у нього постійного місця праці, де заробіток його носить нерегулярний (мінливий) характер, відсутність у нього інших утриманців, а також повне визнання ним позову. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України, до процесуальних прав відповідача належить право визнання ним позову на будь-якій стадії судового процесу. Ч.ч. 1, 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача, щомісячно, аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 травня 2021 року, і до його повноліття. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 908 гривень судового збору. При вирішенні питання про розподіл витрат у разі визнання позову, підстав для застосування положень ч.1 ст. 142 ЦПК України суд не знаходить, так як така заява, подана відповідачем під час розгляду справи по суті. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved