Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зазначивши, що з відповідачем вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі. Як свідчить запис у свідоцтві про народження дитини, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Він визнав себе батьком дитини. Вона звернулася до [PERSON] з проханням матеріально підтримати сина, сплачуючи аліменти, так як дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не виділяє коштів на утримання дитини. Тому вона змушена звернутись до суду і просити стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не з'явилися. Клопотань про розгляд справи в загальному порядку чи про бажання взяти особисту участь в судовому засіданні по справі сторонами не подано. Відповідач відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 178, 191 ЦПК України до суду не подав. Відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України судом розглянуто дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Суд встановив, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положення ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до змісту ч. 5 ст. 183 СК України, ст. 161 ЦПК України, при визначенні аліментів у частці від заробітку фактично встановлено безспірний мінімальний розмір аліментів, що повинен стягуватись із платника аліментів на одну дитину в розмірі 1/4 доходу, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved