Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, вимоги якої з представником підтримала у судовому засіданні та обґрунтовує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого має доньку, [PERSON], [INFO]. Шлюб було розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.01.2012 р., також стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На час винесення даного рішення, у позивачки з відповідачем не виникало спору з приводу місця мешкання доньки, також у рішенні встановлено, що донька проживає з позивачкою. Після розірвання шлюбу, донька весь час проживала з позивачкою, була на повному її утриманні. Всупереч винесеного рішення, відповідач припинив виплачувати аліменти на утримання доньки з серпня 2013 р., так як ніде не працює. Не заважаючи на те, ще [PERSON] не надавав ніякої допомоги на утримання дитини, позивачка не заперечувала проти його спілкування з донькою, проте він звернувся до органу опіку та піклування Сумської міської ради з проханням визначити спосіб його участі у вихованні доньки. Рішенням виконкому СМР від 17.05.2012 р. № 257 визначено спосіб участі відповідача у вихованні доньки, а саме у формі систематичних побачень з дитиною кожного вівторка та четверга з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., кожної першої та третьої суботи місяця з 09 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв., обумовивши побачення батька з дитиною у присутності позивачки. [PERSON] ніколи не заперечувала, щоб донька бачилася з батьком і в інші, не обумовлені у рішенні дні. 11 січня 2015 р. позивачка разом з донькою прийшла до відповідача, де донька майже увесь день пробула з батьком та бабусею. Ввечері, коли позивачка почала забирати дитину додому, відповідач відштовхнув її від доньки на очах дитини, та вдарив кулаком по голові, не давши [PERSON] можливість забрати доньку з собою. На прохання і вмовляння повернути доньку, відповідач не реагував, погрожував фізичною розправою, виштовхнувши позивачку з квартири. З того часу й до 26.02.2015 р. відповідач не повертав дитину. На даний час дитина проживає разом із матірю. Враховуючи викладене, позивачка просить суд винести рішенням, яким визначити місце проживання дитини [PERSON] з нею, позбавивши відповідача права змінювати місце проживання дитини. [PERSON] позовні вимоги не визнав, подавши до суду позовну заяву до [PERSON] з вимогою про визначення місця проживання дитини. Стверджуючи, що до 25.02.2015 р. донька проживала разом із ним за адресою: [ADDRESS]. Як батько він забезпечував дитину всім необхідним (взуттям, одягом, харчуванням), донька відвідувала дитячий садок «Ластівка». [PERSON] проживає в двокімнатній квартирі, де донька має все необхідне для розвитку, виховання та відпочинку. Мати дитини ніде не працює, у державній службі зайнятості на обліку не перебуває, а тому гроші заробляє несистематично, і матеріально забезпечувати себе та дитину не здатна. Крім того, проживає в однокімнатній квартирі, де мешкає ще чотири дорослих особи, що унеможливлює нормальне життя, відпочинок та виховання дитини. Відповідно просить визначити місце проживання дитини, [PERSON], разом з батьком [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала, просить суд відмовити у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі. Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради просить суд задовольнити позовні вимоги [PERSON], та визначити місце проживання дитини разом з матірю. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що зі слів [PERSON] їм відомо, що на початку цього року [PERSON] забрав дитину від матері та не давав останній спілкуватися з дитиною. Свідок [PERSON] додатково пояснила суду, що разом з дитиною сторін вона завжди бачила тільки [PERSON], а [PERSON] ніколи не бачила разом із дитиною. Свідок [PERSON] додатково пояснила суду, що взимку цього разу вона була очевидцем того, що [PERSON] не давав можливості [PERSON] спілкуватися з дитиною. Суд вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази по справі, вважає позовні вимоги [PERSON] задовольнити, відмовивши [PERSON] у задоволення позовної заяви. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-БП № 107556 від 01.12.2010 р. /а.с.3/. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини, розірвано шлюб між сторонами та стягнуто з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти стягнуто з 06 грудня 2011 р. до повноліття дитини на користь матері [PERSON] /а.с.4/. Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 17.05.2012 р. № 257 «Про визначення способу участі у вихованні малолітніх», [PERSON] визначено спосіб участі у вихованні доньки, [PERSON], яка проживає з матірю, [PERSON] у формі систематичних побачень з дитиною кожного вівторка та четверга місяця з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., та кожної першої та третьої суботи місця з 09 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв., обумовивши побачення батька з дитиною в присутності матері /а.с.5/. Згідно ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст.160,161 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., дата ратифікації 27.02.1991\~р., дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Зважаючи на рівність прав та обовязків батьків щодо дитини, суд при вирішенні питання щодо місця проживання дитини, в першу чергу враховує інтереси дитини, також те, що дитина протягом тривалого часу проживає з матірю, у звичній для неї обстановці, до якої вже звикла, та те, що зміна місця проживання та оточення буде суперечити інтересам дитини й може негативно відобразитись на її психічному та фізичному стані. [PERSON] не доведено того факту, що [PERSON] не може матеріально забезпечити дитину, надати умови для нормального життя, відпочинку та вихованню. Згідно листа СВ СМВ УМВС України в Сумській області від 01.07.2015 р. № 12896/03, 30.06.2015 р. [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, відносно [PERSON] Відповідно висновку від 14.05.2015 р. № 812/29.01-14, Служба у справах дітей Сумської міської ради вважає за можливим визначити місце проживання [PERSON] з матірю [PERSON] Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] разом із матірю [PERSON], що відповідає інтересам дитини, не порушить її сталі соціальні звязки, звичний ритм та спосіб життя, буде сприяти її психічній рівновазі, повному і гармонійному розвитку. При винесені рішення, суд звертає увагу, що проживання дитини з матірю не позбавляє батька дитини права на спілкування з нею та на участь у її вихованні. Вимога [PERSON] про позбавлення відповідача права змінювати місце проживання дитини, суду не обґрунтована.

Outcome: approved