Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем уклали юридичний шлюб 02 жовтня 2009 року . Від спільного подружнього народилося четверо дітей:[PERSON],12 грудня 2009 року,[PERSON],23 лютого 2011 року,[PERSON],06 грудня 2014 року,[PERSON],13 грудня 2015 року. Причиною розпаду сім'ї є те,що з відповідачем мають різні погляди на життя.Відповідач веде аморальний спосіб життя, проявляє агресивне ставлення до неї внаслідок чого виникають скандали,свідками яких є діти. Позивачка звернулася\~із письмовою\~заявою про\~розгляд справи\~без її\~участі,позовні\~вимоги підтримує\~повністю.Настоює\~на розірванні\~шлюбу,на\~примирення не\~згідна.\~ Відповідач звернувся із письмовою заявою про розгляд справи без його участі,позовні вимоги визнає. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За нормами ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено та стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ №047200, що між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Оксінчук )[PERSON] 02 жовтня 2009 року укладено шлюб, який зареєстрований Замшанівською сільською радою Ратнівського району Волинської області , актовий запис №12. Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позов, заперечень не скористався, натомість надав суду заяву, де не заперечує проти задоволення позову, а тому у суду немає підстав сумніватися у доводах викладених позивачем, як підставах для розірвання шлюбу. У відповідності до ст. 24 СК України,шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згоден на примирення, а відповідач визнав позов, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. При цьому, суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення,а тому позов підлягає задоволенню. В силу вимог ч.1 ст. 141 СК України ,з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 704,8 грн..

Outcome: approved