Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем з 28 листопада 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені з листопада 2017 року, подальше спільне проживання та збереження сім'ї стали неможливими. Просить суд розірвати шлюб та залишити її шлюбне прізвище «[PERSON]». Позовна заява надійшла до суду 19.12.2018. Після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою суду від 11.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. 05.02.2019 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 20.02.2019. У судове засідання позивач не з'явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до переконання про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 28 листопада 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Куликівського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 46 (а.с. 6). Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення у даній справі. У зв'язку із визнанням позову відповідачем та відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved