Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на наступне. 11 грудня 2009 року [PERSON], який діяв від імені [PERSON], та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді [ADDRESS], яка складається з двох житлових кімнат, житловою площею 32, 6 кв.м., загальною площею 40, 9 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний №4242. Згодом [PERSON] дізналась, що [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, на його користь стягнуто 20 000 доларів США шляхом звернення стягнення на майнові права [PERSON], визнано за [PERSON] право користування квартирою [ADDRESS], у подальшому на ім'я [PERSON] було відкрито особовий рахунок по даній квартирі. Під час розгляду Київським районним судом м. Одеси вищезазначеної цивільної справи в якості забезпечення позову ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.01.2010 року накладено арешт та заборону відчуження на квартиру [ADDRESS]. Після цього позивачка звернулася до Київського районного суду м. Одеси з заявою про скасування заходів забезпечення позову, але ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.04.2014 року у прийнятті заяви [PERSON] було відмовлено, у зв'язку з тим, що остання повинна звернутися до суду за захистом порушених прав не з заявою про скасування заходів забезпечення позову у справі, де позивачка взагалі не була стороною, а з позовною заявою про зняття арешту з майна. Внаслідок накладення арешту на належне майно [PERSON], остання позбавлена можливості здійснювати володіння, користування і розпорядження своїм майном, у зв'язку з чим звернулась до Приморського районного суду м. Одеси, а саме за місцем знаходження майна, за захистом своїх прав та законних інтересів. Позивачка в судове засіданні не з'явилася, представник надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином. Суд у зв'язку з належною оповіщеністю відповідача про час та місце судового засідання, неявкою відповідача та неповідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивачки, на підставі ч. 4 ст. 169, ч.ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів та пояснень відповідачки. В ході судового засідання було встановлено, що 11 грудня 2009 року [PERSON], який діяв від імені [PERSON], та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді [ADDRESS], яка складається з двох житлових кімнат, житловою площею 32, 6 кв.м., загальною площею 40, 9 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний №4242. Згодом [PERSON] дізналась, що [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, на його користь стягнуто 20 000 доларів США шляхом звернення стягнення на майнові права [PERSON], визнано за [PERSON] право користування квартирою [ADDRESS], у подальшому на ім'я [PERSON] було відкрито особовий рахунок по даній квартирі. Під час розгляду Київським районним судом м. Одеси вищезазначеної цивільної справи в якості забезпечення позову ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05.01.2010 року накладено арешт та заборону відчуження на квартиру [ADDRESS]. Після цього позивачка звернулася до Київського районного суду м. Одеси з заявою про скасування заходів забезпечення позову, але ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.04.2014 року у прийнятті заяви [PERSON] було відмовлено. В ході судового засідання було встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28 грудня 2009 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси заочне рішення Київського районного суду від 11 вересня 2009 року скасоване, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2010 року провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики закрито у зв'язку зі смертю відповідача на підставі ст. 205 ЦПК України. Також суд зауважує, що договір купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді [ADDRESS], яка складається з двох житлових кімнат, житловою площею 32, 6 кв.м., загальною площею 40, 9 кв.м., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний №4242, укладений 11 грудня 2009 року станом на теперішній час дійсний та ні ким не оскаржувався, адже [PERSON] є законною власницею вищезазначеної квартири. У зв'язку з цим суд приходить до висновку, що необхідність перебування квартири, яка належить на праві приватної власності [PERSON], під арештом відсутня. Згідно до ст. 41 Конституції України, ст. ст. 319, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Стаття 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, розглянувши позов в межах заявлених [PERSON] вимог, суд робить висновок, що позов підлягає повному задоволенню та вважає необхідним звільнити з-під арешту вказане майно.

Outcome: approved