Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт постійного не проживання [PERSON] разом з ї матір`ю, [PERSON] , на час відкриття спадщини [INFO] , та разом з батьком [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] . В подальшому [PERSON] доповнила позовні вимоги та остаточно просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт постійного не проживання [PERSON] разом з ї матір`ю, [PERSON] , на час відкриття спадщини [INFO] , та разом з батьком [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] , визнати за нею право власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після померлої [INFO] [PERSON] та після померлого [INFO] [PERSON] . Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] у віці 70 років померла її мама [PERSON] . [INFO] у віці 73 років помер її батько [PERSON] . Після смерті її батьків відкрилася спадщина, яка складалася з усього належного їм рухомого та нерухомого майна, зокрема із 2/3 часток квартири [ADDRESS] . Факт належності вказаних часток квартири її батькам засвідчується зокрема свідоцтвом про право власності на житло від 17.12.1998 року, довідкою КП «КМБТІ Полтавської обласної ради» від 12.07.2018 року за №61/2876. Також, як вбачається із вищевказаних документів ще 1/3 частка цієї квартири належить її сестрі [PERSON] , яка після вступу у повторний шлюб має прізвище [PERSON] і наразі проживає в Ізраїлі. Заповіту на випадок своєї смерті її батьки не залишали. На час відкриття спадщини після її батьків вона, як спадкоємиця першої черги за законом, постійно проживала та була зареєстрована разом зі своїми батьками. Також на день відкриття спадщини після смерті її батьків разом з нею проживав та був зареєстрований її син [PERSON] .. Її сестра [PERSON] також на той час була зареєстрована за вказаною адресою, проте фактично з 2001 року постійно проживала в Ізраїлі. Вважаючи себе єдиною спадкоємицею за законом першої черги, яка належним чином прийняла спадщину після смерті батьків, вона 27.07.2018 року звернулася до Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори, у якій було заведено спадкові справи після смерті її батьків, та попрохала нотаріуса видати їй свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки квартири [ADDRESS] . Проте, державний нотаріус відмовив їй у вчиненні даної нотаріальної дії, на підтвердження чого було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Як вбачається із даної постанови, у Другій Кременчуцькій ДНК дійсно заведено спадкові справи після смерті її батьків, проте, як видно з довідок ТОВ «Місто для людей», які маються у матеріалах спадкових справ, на день відкриття спадщини разом із спадкодавцями були зареєстровані обидві доньки [PERSON] та [PERSON] . Відповідно, для нотаріуса дані довідки є підставою вважати, що обидві доньки на день відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцями та відповідно прийняли спадщину у силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. У зв`язку із тим, що вона повідомила державного нотаріуса про те, що її сестра з 2001 року за вказаною адресою фактично не проживає і на момент відкриття спадщини після смерті батьків разом із ними не проживала, нотаріус рекомендувала їй звернутися до суду та встановити даний факт непроживання у судовому порядку для того, щоб вона одноосібно могла оформити спадщину, яка відкрилася після смерті її батьків, оскільки фактично являється єдиною спадкоємицею за законом першої черги, яка належним чином прийняла спадщину. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представник позивача - адвокат Свистун О.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що зазначені в позові. Відповідач [PERSON] . в судове засідання не з`явилась. Представника відповідача - адвокат Шульгін Г.Л. в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник третьої особи - Другої кременчуцької державної нотаріальної контори до судового засідання не з`явився, направив до суду заяву, відповідно до якої просить розглядати справу у його відсутність. Згідно ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки представник відповідача визнав позов і таке визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Ст.1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За приписом ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як достовірно встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, яке видане 17 грудня 1998 року Управлінням житлово - комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів на підставі розпорядження №16756/1, довідкою КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» від 12.07.2018 року за р.№61/2877, [PERSON] та [PERSON] , на праві власності належало по 1/3 частині квартири [ADDRESS] . Інша 1/3 частина квартири [ADDRESS] належить на праві власності відповідачу [PERSON].. [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане міським РАЦС м.Кременчука 24 вересня 1963 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане 31 липня 1990 року Палацом шлюбів м. Кременчука. [PERSON]. є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане повторно Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 14 травня 2008 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно 14 квітня 2008 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 24 березня 2015 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Як встановлено судом, та це не заперечується сторонами, [PERSON] , на час її смерті, постійно проживала за адресою: [ADDRESS] та за вказаною адресою у встановленому законом порядку було зареєстровано також і місце її проживання. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається, зокрема, із 1/3 частки квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 30 жовтня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Як встановлено судом, та це не заперечується сторонами, [PERSON] , на час його смерті, постійно проживав за адресою: [ADDRESS] та за вказаною адресою у встановленому законом порядку було зареєстровано також і місце його проживання. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається, зокрема, із 1/3 частки квартири [ADDRESS] . [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, звернулася до державного нотаріуса Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат І.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки квартири [ADDRESS] , що належать померлому [INFO] [PERSON] та померлій [INFO] [PERSON] .. Постановою державного нотаріуса Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Сороколат І.М. від 28 липня 2018 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки квартири [ADDRESS] , що належали померлому [INFO] [PERSON] та померлій [INFO] [PERSON] .. Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стало те, що у померлих є дочка [PERSON]. , яка на час відкриття спадщини була зареєстрована разом зі спадкодавцями за адресою: [ADDRESS] та вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно витягу з особового рахунку № [NUMBER] , виданого ТОВ «Місто для людей Кременчук» 02.10.2018 року за вих.№1948/36 [PERSON] . за адресою: [ADDRESS] зареєстрована з 12 серпня 1974 року, а [PERSON] за вказаною адресою зареєстрована з 20.07.2007 року. За змістом норми ст. 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, наявність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця сама по собі не може бути доказом того, що спадкоємець постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки сама по собі наявність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо факт постійного не проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами. Актом про не проживання від 22 листопада 2018 року складеного працівниками ТОВ «Місто для людей Кременчук» встановлено, що відповідач [PERSON]. не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2001 року по теперішній час. Як вбачається з довіреності наданої [PERSON] . та засвідченої адвокатом Наталі Каптан, нотаріусом міста Петах-Тиква Держави Ізраїль 11.10.2018 року, [PERSON]. має посвідчення особи держави Ізраїль № [NUMBER] , видане відділом Міністерства внутрішніх справ Ізраїлю від 31.05.2015 року та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст..82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засіданні представник позивача та представник відповідача не заперечували, тобто фактично визнали факт того, що відповідач [PERSON]. з 2001 року постійно проживає у державі Ізраїль і постійно не проживала разом із її матір`ю, [PERSON] на час відкриття спадщини, яка відкрилась [INFO] та постійно не проживала разом із її батьком, [PERSON] , на час відкриття спадщини, яка відкрилась [INFO] . Враховуючи викладене, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що [PERSON]. постійно не проживала разом із матір`ю, [PERSON] на час відкриття спадщини, яка відкрилась [INFO] та постійно не проживала разом із батьком [PERSON] , на час відкриття спадщини, яка відкрилась [INFO] . Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна. В силу ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що як встановлено судом, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, остання є такою, що прийняла спадщину після померлої [INFO] [PERSON] та після померлого [INFO] [PERSON] , яким на праві власності належало по 1/3 частки квартири [ADDRESS] , при цьому в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що [PERSON]. постійно не проживала разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, остання заяву про прийняття спадщини у встановлений Законом строк не подавала, тобто є такою, що спадщину не прийняла, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved