Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач посилається на те, що 01 серпня 2009 року вона, [PERSON] , яка народилась [INFO] та [PERSON] , який народився [INFO] уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 25 від 01 серпня 2009 р. Вказує, що від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їхній син, що тяжким чином впливає на його психічний стан та кожен раз спричиняє їй та йому душевні страждання. Пояснює, що відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Стверджує, що дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. На підставі вищевикладеного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також визначити місце проживання дитини з нею. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 23.04.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 23.05.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, якому з метою розв`язання спору належить подати суду письмовий висновок. У підготовчому засідання позивач - [PERSON] просила суд задовольнити її позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні позовні вимоги позивача визнав, не заперечив проти задоволення позову. Представник третьої особи органу опіки та піклування - виконавчого комітету Ужгородської міської ради - Шатров В.В. не заперечив проти задоволення позову, а також просив взяти до уваги висновок органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому щодо визначення місця проживання дитини, зареєстрований через канцелярію суду 26.06.2019 року. Зі змісту даного висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 24.06.2019 року № 413/23-21 випливає, що виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, реагуючи на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 23 травня 2019 року по справі №308/2692/19 та заяву гр. [PERSON] , [INFO] , розглянувши матеріали щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , відмічає наступне: Між гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них є син - [PERSON] , [INFO] . В провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходиться справа №308/2692/19 (суддя Лемак О.В.) за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В ході проробленої роботи встановлено, що мати дитини гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , за цією ж адресою зареєстрований та проживає її син - [PERSON] , [INFO] зареєстрований, але не проживає її чоловік - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною довідкою. Квартира належить гр. [PERSON] на праві спільної сумісної власності разом з її батьками, які зареєстровані, але не проживають за вказаною адресою. Акт обстеження проведений за даною адресою вказує на те, що умови проживання в двокімнатній квартирі знаходяться у доброму стані, є необхідні меблі та побутова техніка. Санітарно-гігієнічний стан помешкання відповідає встановленим нормам. Створено необхідні умови для проживання дитини. У дитини є окреме спальне місце, куточок для розваг та ігор, дитячий столик для занять, велика кількість дитячих речей та іграшок. Стосунки між дитиною та її матір`ю з її слів доброзичливі, традиційні, взаємолюблячі. На час обстеження дитини вдома не було (перебувала в дитячому садочку №42 «Джерельце», відвідує інклюзивну групу у зв`язку з вадами здоров`я). Громадянка [PERSON] , [INFO] , є матеріально забезпеченою. Працює на посаді головного економіста філії Закарпатського обласного управління AT «Ощадбанк». Її дохід за період з грудня 2018 року по травень 2019 року становив 55 070 грн. 40 коп., що підтверджується відповідною довідкою. По місцю роботи характеризується позитивно, що підтверджується відповідною характеристикою. Малолітній відвідує інклюзивну групу закладу дошкільної освіти № 42 «Джерельце» загального розвитку Ужгородської міської ради Закарпатської області, що підтверджується відповідною довідкою. 19 червня 2019 року дане питання розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому. Було заслухано думку матері дитини щодо вирішення даного спору. Батько дитини на засідання комісії не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце її проведення (запрошення №350/23-35 від 11.06.2019 року). Розглянувши наявні матеріали та насамперед враховуючи інтереси малолітнього [PERSON] , [INFO] , органом опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому встановлено, що доцільним буде визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з його матір`ю гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою її місця проживання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та інших учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2009 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом № 25, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області. Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, наявною в матеріалах справи, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, шлюбних стосунків вони не підтримують, даний шлюб існує тільки формально. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, визнання позову відповідачем, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. Що стосується питання визначення місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 6 ст. 56 ЦПК України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає це за необхідне. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку про визначення місця проживання дітей від 24.06.2019 року № 413/23-21, наданого органом опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, вбачається, що органом опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому встановлено, що доцільним буде визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з його матір`ю гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою її місця проживання. Окрім того, відповідач позовні вимоги позивача, в тому числі щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю визнав у судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині встановлення місця проживання дитини - малолітнього сина сторін [PERSON] , [INFO] разом з мамою гр. [PERSON] також підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved