Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу дитині на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави Україна, а також в зону АТО, разом із матір'ю, без згоди та супроводу батька. В обґрунтування позову, позивачка [PERSON] посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Позивачка [PERSON] бажає повезти дитину на відпочинок за кордон з метою її оздоровлення, розширення її кругозору, ознайомлення з культурою інших народів, а також в зону АТО на канікули до бабусі та дідуся, однак не може отримати згоди батька на такі поїздки, оскільки відповідач мешкає окремо, адресу свого мешкання позивачці не надає, з дитиною не спілкується та на бажає витрачати свій час на похід до нотаріуса для написання заяви про надання згоди на виїзд дитини, на підставі чого позивачка вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позову (а.с. 13). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS-повідомлень (а.с. 18). Третя особа - орган опіки та піклування Старобільської РДА у судове засідання не з'явилася, надала висновок щодо неможливості проведення відповідної роботи з матір'ю та батьком дитини, оскільки ані позивач, ані відповідач не проживають на території Старобільського району (а.с. 17). Суд, з'ясував позицію сторін, дослідив матеріали справи й вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню, за слідуючими підставами: Згідно з копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7) позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Згідно з копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 8) батьками малолітнього [PERSON], [INFO], значаться [PERSON] та [PERSON]. Порядок виїзду за кордон без згоди другого з подружжя (чоловіка) визначено законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-Х11, Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення, видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», затвердженого Постановою КМУ від 31.03.1995 року № 231 (із змінами). Стаття 18 цих Правил передбачає, що виїзд за межі України громадян, що не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється (п. 3 Правил) у разі пред'явлення оригіналів документів, або їх нотаріально завірених копій: рішень суду щодо надання дозволу на виїзд за межі України дитині, яка не досягла 16 річного віку без згоди та супроводу другого з батьків». За ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16 річного віку, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів, в їхньому супроводі, або у супроводі осіб, уповноважених ними. Таким чином, суд дійшов висновку, що через те, що відповідач [PERSON] батько малолітнього [PERSON], [INFO], ніякої участі у вихованні і матеріальному забезпеченні дитини не приймає, можливо надати його матері позивачці [PERSON] - дозвіл на вивіз дитини [PERSON] за межі України без згоди батька. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved