Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до її повноліття. Просить допустити негайне виконання рішення суду. В позовній заяві позивач вказала на наступне. Із відповідачем по справі вони перебували у шлюбі, який 21 квітня 2013 року Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області розірвано. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] та доньку [PERSON]. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. У вересні 2013 року відповідач припинив всяку турботу про їх матеріальне забезпечення. Відповідач не працює, стягнення по виконавчим листам з нього не проводяться. Оскільки добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не бажає, що і змушує її звернутися до суду. Сторони, будучи належним чином та своєчасно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явилися. Позивач, в наданій до суду заяві просить розглядати справу у її відсутність, на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує, наслідки такого розгляду їй відомі. Відповідач, в наданій до суду письмовій заяві, також просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому згідно ч.2 ст.182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони по справі перебували у шлюбі, який 21 квітня 2013 року Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області розірвано, що підтверджується фотокопією цього рішення (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], на підтвердження чого свідчать фотокопії свідоцтва про їх народження (а.с.6-7). Діти проживають разом із матір'ю і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї виконавчого комітету Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області (а.с.9). При визначені розміру аліментів суд враховує і обставини зазначені в ст.182 Сімейного кодексу України. У відповідності до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки позов було пред'явлено 05.03. 2014 року, то вони і мають бути присудженими з цього дня. У відповідності до ч.2 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Наведене і дає можливість суду дійти висновку про необхідність задоволення позову. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати в дохід держави: судовий збір - 243,60 грн.

Outcome: approved