Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , посилаючись на ті обставини, що відповідач неналежно виконує свої батьківські обов`язки відносно свого малолітнього сина [PERSON] . Просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 27.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвоката Пархоменко А.О., в судове засідання не з`явився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином. Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної в м. Полтаві ради в судове засідання не з`явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. [PERSON] у період з 04.06.2005 року по 07.06.2010 року перебувала у шлюбі із відповідачем [PERSON] . Відповідач згідно свідоцтва про народження є батьком неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] своїх батьківських обов`язків не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання та не цікавиться розвитком, станом здоров`я дитини, не дбає про його інтереси. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновленні і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:не забезпечують необхідність харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, згідно висновку виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради від 09.02.2021 року №19 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.38). Згідно ст.51 Конституції України, ст.180,181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. З дитиною не спілкується, про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не дбає зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним оглядом, лікуванням, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батька, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. На підставі висловленого,

Outcome: approved