Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Позовна заява мотивована тим, що відповідач по справі [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З серпня 2019 року вона з відповідачем проживають окремо, [PERSON] переїхав жити до своєї матері. На даний час позивачка подала позовну заяву про розірвання шлюбу. Їх донька проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою Ковпинської сільської ради. Відповідач кошти на утримання дитини не надає. На утримання доньки позивачка бажає стягувати з відповідача аліменти. Договір про стягнення аліментів між сторонами не укладався. В судовому засідання позивачка [PERSON] через перекладача з мови жестів [PERSON] , повідомила, що позовні вимоги підтримує та наполягає на стягненні аліментів на утримання доньки, яка проживає з нею та потребує належного утримання, відповідач допомагає лише придбанням речей, але відмовляється добровільно сплачувати аліменти. Відповідач [PERSON] у судовому засідання, через перекладача з мови жестів [PERSON] , повідомив, що позовні вимоги не визнає, просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки він вважає, що достатньо добровільно допомагає дочці шляхом придбання речей і бажає проживати разом та утримувати сім`ю. Що стосується довідки про доходи, то зазначив, що працює неофіційно, а офіційно отримує лише виплати по інвалідності з дитинства. Вирішуючи справу, суд виходить з наступного: Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 18.06.2016 року зареєстрували шлюб у Новгород-Сіверському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 35 (а.с.8). Від даного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Проживання доньки разом з позивачкою в с.Пушкарі Новгород-Сіверського району Чернігівської області підтверджується дослідженою в судовому засіданні довідкою Ковпинської сільської ради №02-32/532 від 18.09.2019 року (а.с.10). Відповідач [PERSON] зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії пенсійного посвідчення [PERSON] являється інвалідом 3 групи з дитинства (а.с. 23). Спірні правовідносини сторін виникли із сімейних відносин та регулюються нормами Сімейного кодексу України. Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки донька проживає з позивачкою, що не заперечується сторонами, суд вважає доведеним, що дитина перебуває на її утриманні і саме відповідач згідно з ст. 181 СК України має сплачувати аліменти на утриманні дитини на її користь. При цьому, сторонами добровільно не досягнуто домовленості щодо утримання дитини - відповідач стверджує, що утримує доньку, оскільки купує їй речі, але позивачку не влаштовує такий спосіб утримання дитини, договір між батьками про сплату аліментів на дитину також не укладався. За змістом ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки встановлено, що відповідач являється людиною з обмеженими можливостями з порушенням функцій слуху і він здатен працювати в полегшених умовах, при цьому у суду відсутні відомості про заробіток відповідача та його стан здоров`я, а також стан здоров`я дитини, враховуючи, що позивачкою заявлено вимогу про стягненні аліментів у мінімальному розмірі, таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України), отже аліменти слід присудити з 24.09.2019 року. Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved