Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Даний факт підтверджується договором дарування, посвідченим Другою Луцькою державною нотаріальною конторою від 07.07.2002 року за №3-199. Відповідно до будинкової книги у даній квартирі проживає окрім неї ще відповідач [PERSON], який не є членом її сім'ї. Однак, відповідач на даний час прописаний (зареєстрований) за вищевказаною адресою, хоча фактично, з жовтня 2008 року та по даний час в зазначеній квартирі не проживав та не з'являється. Це можуть підтвердити сусіди [PERSON], [PERSON] В свою чергу відповідач, який не проживає за адресою [ADDRESS] втратив право на користування квартирою, внаслідок його відсутності без поважних причин понад один рік. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об'єктивно порушуються мої права, тому я змушена звернутися за захистом до суду. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи без його участі. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] Також судом встановлено і це підтверджується копією будинкової книги, що в квартирі [ADDRESS], зареєстрований [PERSON] (а.с. 8), який тривалий період часу не проживає у вказаному житловому приміщенні. Оскільки відповідач [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] тривалий період часу, без поважних причин. А тому наявні підстави передбачені ст. 405 ЦК України для визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування вказаним жилим приміщенням. Інші докази, які б спростовували ці обставини, в справі відсутні. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що [PERSON], будучи зареєстрованим в квартирі [ADDRESS]. Не проживає понад один рік без поважних причин. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS], що на праві приватної власності належить [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі - 243,60 гривень.

Outcome: approved