Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права на спадщину житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Малинівка по вулиці 17 Вересня, 128 Гощанського району Рівненської області. Позивачка посилається на те, що 03 червня 2010 року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Малинівка по вулиці 17 Вересня, 128 Гощанського району Рівненської області. На випадок смерті батько склав заповіт, яким належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, земельну частку (пай) та частину грошових коштів заповів їй. На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено. Належну їй за заповітом частку спадщини вона прийняла своєчасно, оскільки у визначений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна на земельну ділянку та ? частку грошових вкладів, а отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями не може через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на це майно. Крім неї спадкоємицею за заповітом являється також її рідна сестра (дочка померлого) [PERSON] відповідачка по справі. Відповідачка не претендує на право на спадщину на вказаний житловий будинок, тому не заперечує, щоб право на спадщину на це спадкове майно було визнано за нею. В звязку з наведеним просить в судовому порядку визнати за нею право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю. Пояснила, що вона у визначений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини і на частину спадкового майна - на земельну ділянку та на ? частку грошових вкладів в 2015 році отримала в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями нотаріус їй відмовив через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок. Відповідачка [PERSON] у визначений законом строк також подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку та на ? частку грошових вкладів, які належали їй за заповітом. На житловий будинок з надвірними будівлями відповідачка не претендує. Представник відповідачки в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує, щоб право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями було визнано за позивачкою. Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідачки, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд рахує, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком позивачки [PERSON] та відповідачки [PERSON] За життя [PERSON] 15 серпня 2008 року склав заповіт, який нотаріально посвідчений секретарем Малинівської сільської ради Гощанського району за реєстровим № 172, і цим заповітом частину належного йому на праві власності майна, в тому числі і житловий будинок з надвірними будівлями, заповів своїй дочці [PERSON]. На день смерті заповіт не змінено і не відмінено. Таким чином, позивачка являється спадкоємцем за заповітом, що стосується частки майна, яка вказана в заповіті. 03 червня 2010 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Свідоцтво про право власності на житловий будинок у спадкодавця відсутнє, оскільки державна реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Малинівка по вулиці 17 Вересня, 128 Гощанського району, не проводилася, що підтверджується довідкою, виданою Рівненським обласним БТІ 29 листопада 2010 року за реєстровим № 242/034. Проте, відповідно до даних погосподарської книги Малинівської сільської ради Гощанського району будинок № 128 по вул.17 Вересня в с.Малинівка Гощанського району рахується за [PERSON]. Відповідно до положень ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІУ державна реєстрація прав на нерухоме майно є обовязковою. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Оскільки житловий будинок, побудований згідно даних технічного паспорта [PERSON] у 1954 році, був зареєстрований в погосподарській книзі сільської ради до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», то суд вважає, що спадкодавець набув право власності на житловий будинок в установленому законом порядку. В звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, про що 24 червня 2015 року вона отримала письмову відмову за № 169/02-14. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачка у визначений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини і на частину спадкового майна (земельну ділянку та ? частку грошових вкладів) отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а в звязку із відсутністю свідоцтва про право власності на житловий будинок у спадкодавця право на цю частину спадщини може бути визнано лише в судовому порядку. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved