Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки від заробітної плати відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину для їх віку з 01.12.2016 року і до повноліття дітей, вказавши, що 12 жовтня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Діти проживають разом з нею. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає з грудня 2016 року. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що [PERSON]В та [PERSON] уклали шлюб 24 квітня 2008 року. У вказаному шлюбі у них 21 квітня 2008 року народився [PERSON] та 18 квітня 2013 року народився [PERSON], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як три роки. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зі сторони позивачки не надано до суду доказу тому, що вона зверталася раніше до відповідача щодо одержання аліментів, але він ухилявся від їх сплати. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку /доходу/, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 липня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved