Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини: доньки Єлизавети, [INFO] в твердій грошовій сумі 1 000 грн. 00 коп., а також на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилалась на те, що сторони перебувають у зареєстрованому 24 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку Єлизавету, [INFO]. Дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені в січня 2017 року. Позивач проживає окремо. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач матеріальної допомоги позивачу та їх спільній дитині не надає, в зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засідання позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 14 квітня 2017 року і до досягнення дитиною віку повноліття та стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років про що надала відповідну письмову заяву. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнав повністю, про що надав суду письмову заяву (а.с.21), при цьому пояснив, що згоден сплачувати аліменти, як цього вимагає позивач. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області 24 червня 2014 року, актовий запис 14 (а.с.08). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину доньку Єлизавету, [INFO] (а.с.09). Батьком даної дитини в свідоцтві про її народження записаний відповідач [PERSON] і останній цього не заперечує. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні і це підтверджується довідкою про склад сімї за вихід. № 393 від 03.04.2017 року, виданою виконавчим комітетом Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області (а.с.07). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того відповідно до ч.ч.2,4\~ст.84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як убачається з матеріалів справи, позивач проживає разом з малолітньою донькою, яка перебуває на її утриманні, на теперішній час не працює, не має іншого доходу, крім виплат на дитину. Донька сторін на час розгляду справи ще не досягла трьох років. Відтак, позивач має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України та ч.1 ст.191 СК України аліменти на дружину та на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду (а.с.02-05), оскільки її коштів не вистачає для повноцінного розвитку дитини та стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. З огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя нарівні з позивачем, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання їх дитини. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно\~від того\~чи вона\~працює\~та незалежно від\~її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання до суду\~доказів\~того, що\~дружина, з\~якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини та дружини, суд враховує той факт, що відповідач є здоровим працездатним чоловіком, інших дітей, яким-би він сплачував аліменти не має, також він не надав суду будь-яких доказів, що на його утриманні перебувають інші особи чи стосовно свого скрутного майнового стану. Також при стягненні аліментів на дитину необхідно зазначити їх мінімальний розмір, визначений законом - не менше 30% прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину слід стягувати до досягнення дитиною повноліття, а на матір - до досягнення донькою Єлизаветою трирічного віку. При визначенні розміру утримання позивача суд виходить з того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу до досягнення донькою трьох років, а тому з відповідача на користь позивача [PERSON] слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 30 червня 2019 року. У разі зміни обстановки відповідач і позивач мають право звертатись до суду з позовом про перегляд розміру аліментів. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З'ясовані у судовому засіданні обставини щодо повного визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дають підстави для висновку про його задоволення на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України. Підстав для відмови у прийнятті заяви відповідача про визнання позову суд не вбачає. Відповідно до п.24 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 640 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. Згідно з п.1 ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved