Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з 2010 року перебуває з відповідачем у шлюбних правовідносинах. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину, хоча є працездатним, працює пекарем у ТОВ Фоззі-Фуд та має постійний дохід, інших утриманців у нього немає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 26.09.2016 року та до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не з'явилася, згідно поданої заяви просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.19). Відповідач у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч. 2 ст.158 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони по справі мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №233132, виданого 06.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирської області (а.с.7). Згідно довідки КП ВЖРЕП №16 Житомирської міської ради №1004 від 16.09.2016 року [PERSON] зареєстрований в [INFO] разом із матірю [PERSON] (а.с.8). Як вбачається з довідки ТОВ Фоззі-Фуд №015139/УРЦ від 21.09.2016 року (а.с.20) відповідач [PERSON] займає посаду пекаря в ТОВ Фоззі-Фуд та його дохід за період з 01.02.2016 року по 31.08.2016 року складає 26 498,40 грн.. Відповідно до положень статтей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України встановлений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.ст.180-184 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в разі ненадання допомоги з них за рішенням суду стягуються аліменти у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач постійно працює, тобто має стабільний регулярний дохід, тому відповідно до ст.183 СК України визначення розміру аліментів має проводитися у частці від заробітку відповідача. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дитини, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що відповідач постійно працює, не має інших утриманців, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.09.2016 року та до повноліття дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved