Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, усунення перешкод в користуванні квартирою,вселення і визначення порядку користування квартирою , [PERSON]. звернувся з зустрічним позовом до [PERSON]. про встановлення порядку користування квартирою . В судовому засіданні позивач-відповідач свій позов підтримала,зустрічний позов визнала частково і пояснила , що з 10.11.1987 року по 19.03.2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем-позивачем [PERSON]. Перебуваючи у шлюбі,вони за спільні грошові кошти придбали двохкімнатну квартиру , яка розташована за адресою: [ADDRESS] інвентаризаційною вартістю 118506 грн . Право власності на дану квартиру оформлено на відповідача-позивача. Відповідач-позивач [PERSON]. чинить їй перешкоди в користуванні спірною квартирою ,в лютому 2014 року він вигнав її з квартири ,забрав ключі від вхідних дверей квартири , і не допускає її до квартири. В зв*язку з чим вона змушена проживати у орендованому житлі. На підставі вище викладеного просить з урахуванням уточнених позовних вимог визнати за нею право власності на ? частку квартири [ADDRESS] ,зобов*язати відповідача-позивача [PERSON]. не чинити їй перешкоди в користуванні житлом,шляхом вселення її в спірну квартиру з передачею ключів від вхідних дверей. Встановити порядок користування приміщеннями квартири [ADDRESS] виділивши їй ізольовану кімнату житловою площею 16.5 кв.м. , [PERSON]. ізольовану кімнату житловою площею 11.5 кв.м. , а кухню, вбиральню,ванну кімнату,коридор,комору,балкон,лоджію згідно технічної документації залишити у спільному користуванні. Стягнути з відповідача-позивача понесені нею судові витрати. Зустрічний позов визнає частково. Вона не заперечує проти того щоб кухню, вбиральню,ванну кімнату,коридор,комору,балкон,лоджію згідно технічної документації залишити у спільному користуванні з відповідачем-позивачем [PERSON]. , однак просить ізольовану кімнату житловою площею 16.5 кв.м. залишити у її користуванні , [PERSON]. виділити ізольовану кімнату житловою площею 11.5 кв.м. в зв*язку з тим,що вона на протязі тривалого часу хворіє,перебуває на обліку в онколога,являється інвалідом третьої групи довічно. Відповідач-позивач [PERSON]. зустрічний позов підтримав,позов [PERSON]. визнав частково і пояснив ,що з 10.11.1987 року по 19.03.2014 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачем-відповідачем [PERSON]. За час шлюбу за спільні грошові кошти вони придбали двохкімнатну квартиру , яка розташована за адресою: [ADDRESS] інвентаризаційною вартістю 118506 грн . Згідно свідоцтва про право власності від 10.01.1994 року право власності на дану квартиру оформлено на нього. Так як шлюб між сторонами розірвано, просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] виділивши йому ізольовану кімнату житловою площею 16.5 кв.м. , [PERSON]. ізольовану кімнату житловою площею 11.5 кв.м. , а кухню, вбиральню,ванну кімнату,коридор,комору,балкон,лоджію згідно технічної документації залишити у спільному користуванні. Стягнути з позивача-відповідача понесені ним судові витрати. Позов позивача-відповідача [PERSON]. визнає частково,не заперечує проти визнання за нею права власності на ? частку квартири [ADDRESS] . Щодо усунення перешкод позивачу-відповідачу [PERSON]. в користуванні квартирою , вселення її у спірну квартиру і надання ключів від вхідних дверей заперечує мотивуючи тим,що шлюб між ними розірвано, між сторонами склалися неприязні відносини , позивач-відповідач в січні 2013 року покинула його , забрала свої особисті речі і проживає по найму в іншій квартирі., а тому в березні 2014 року він забрав в неї ключі від вхідних дверей квартири і не допускає її до спірної квартири. Заперечує проти встановлення порядку користування квартирою при якому ізольована кімната житловою площею 16.5 кв.м. буде виділена позивачу-відповідачу [PERSON]. так як він хворіє з 2012 року ,перебуває на обліку в лікаря-онколога , на даний час проходить медико-соціальну реабілітацію ,являється інвалідом другої групи , а тому потребує відповідних умов для проживання. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає,що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, позов [PERSON] до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювань прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Ст.57 цього Кодексу передбачено ,що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 1987 року по 19 березня 2014 року . В період шлюбу вони придбали за спільні кошти кооперативну двохкімнатну квартиру ,розташовану за адресою : [ADDRESS] , повністю сплативши пайові внески . Відповідно до свідоцтва про право власності від 10.01.1994 року , виданого Надвірнянською міською радою , на підставі рішення виконкому Надвірнянської міської ради від 24.11.1993 року №311, спірна квартира належить на праві особистої власності відповідачу-позивачу [PERSON]. Право власності [PERSON]. на дану квартиру зареєстровано в Івано-Франківському ОБТІ 11.01.1994 року. Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні про квартиру ,розташовану за адресою : [ADDRESS] Вказана квартира є двохкімнатною, має житлову площу 28,0 кв.м., загальну площу 52,7 кв.м., та складається з: житлової кімнати 1, площею 11,5 кв.м., житлової кімнати 2, площею 16,5 кв.м., кухні площею 6,7 кв.м., вбиральні площею 1,4 кв.м., ванної кімнати площею 2,9 кв.м., коридору площею 9,4 кв.м., комори площею 0,8 кв.м., балкону площею 0,7 кв.м.,лоджії площею 2,8 кв.м. У судовому засіданні сторони дійшли згоди щодо вартості вказаного майна - 118506 грн. , інвентаризаційна вартість квартири. Відповідно до ст. 22 Кодексу про шюб і сім*ю України , яка діяла на час придбання сторонами спірної квартири , ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини / навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо/ самостійного заробітку / доходу/. Враховуючи, що квартира [ADDRESS] була придбана під час шлюбу, суд вважає, що вказана квартира є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно ч. 1 ст. 65 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності , якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частина .1 ст.369 ЦК України передбачає,що співвласники майна, що у у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності із ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У зв'язку із чим суд приходить до висновку, що сторони мають рівні права на володіння спільним майном, яке було придбано ними в період перебування у шлюбу, тобто кожний з них має право на 1 / 2 частку квартири [ADDRESS] При таких обставинах за позивачем-відповідачем [PERSON]. і відповідачем позивачем [PERSON]. слід визнати право власності по ? частці вказаної квартири. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ст. 391 ЦК України передбачено ,шо власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки, що ними не оспорюється. Відповідач-позивач [PERSON]. підтвердив,що в зв*язку з цим забрав у позивача-відповідача [PERSON]. ключі від вхідних дверей квартири [ADDRESS], в якій проживала позивач-відповідач і чинить їй перешкоди в користуванні квартирою, що є їхньою спільною сумісною власністю ,не допускаючи її до квартири. Заперечує проти її вселення в спірну квартиру і надання ключів від вхідних дверей квартири, мотивуючи тим,що шлюб між сторонами розірвано, а позивач-відповідач [PERSON] забрала свої особисті речі. Дані обставини встановлені поясненнями сторін, актом, складеним депутатом Надвірнянської міської ради 15.04.2014 року, підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON],[PERSON],[PERSON] , визнали сторони по справі . Згідно ст..61 ЦПК України обставини,визнані сторонами та іншими особами,які беруть участь у справі , не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача-відповідача [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом її вселення в неї і надання ключів від вхідних дверей підлягають задоволенню. Ст.ст. 383, 358 ЦК України передбачено,що власник (співвласник) житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб; право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у спільній частковій власності. Відповідно до роз»яснень, що містяться у п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист прав приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною власністю чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Встановлення порядку користування житлом з виділенням конкретних приміщень, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з співвласників. Оскільки сторони не досягли згоди щодо порядку володіння та користування квартирою, а тому вимоги щодо визначення порядку користування квартирою з урахуванням часток кожного з співвласників є обґрунтованими. Запропонований позивачкою-відповідачкою варіант порядку користування житлом відповідає вимогам закону та інтересам сторін, враховує стан їхнього здоров*я те,що вони хворіють,перебувають на обліку в лікаря онколога: [PERSON] з 2000 року, [PERSON] з 2012 року, що підтверджується виписками з історії хвороби , медичними картами стаціонарних хворих , позивач-відповідач [PERSON]. являється інвалідом третьої групи довічно , відповідач-позивач [PERSON]. інвалідом другої групи,група йому встановлена до 30.09.2016 року , а тому суд визнав даний варіант прийнятним та правомірним і виділив в користування : [PERSON] ізольовану кімнату житловою площею 16.5 кв.м. згідно технічної документації , [PERSON] ізольовану кімнату житловою площею 11.5 кв.м. згідно технічної документації. Кухню, вбиральню,ванну кімнату,коридор,комору,балкон,лоджію згідно технічної документації залишити у спільному користуванні. Доводи відповідача -позивача [PERSON]. в судовому засіданні про те, що він як інвалід другої групи потребує більшої житлової площі з метою облаштування її для проходження реабілітації є необґрунтованими. Як передбачено ст..7 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» реабілітація інвалідів встановлюється висновком медико-соціально експертної комісії. Відповідачем-позивачем [PERSON]. не надано суду належних доказів про встановлення йому індивідуальної програми реабілітації з необхідністю надання додаткової житлової площі. . У відповідності із ст.88 ЦПК України з відповідача-позивача [PERSON]. в користь позивача-відповідача [PERSON] слід стягнути 1201,53 грн. судових витрат,пов*язаних із сплатою судового збору. Відповідач-позивач [PERSON]. не надав суду доказів про понесені ним судові витрати ,а тому вимоги про стягнення в його користь судових витрат є безпідставними. На підставі ст..ст. 60,63,70 СК України , ст. ст. 310, 316, 317, 319, 361, 391 ЦК України та

Outcome: approved