Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування з тих підстав, що 43/50 частки домоволодіння №91 по вул.. Гагаріна у м. Маріуполі належало її чоловіку [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №321 від 28.02.1986 р., зареєстрованого в БТІ 03.03.1986 р. проте мається рішення Приморської районної ради від 15.03.1990 р. №376/20 про виділ цього ж домоволодіння в ціле домоволодіння з привласненням номеру вул.. Гагаріна №91.. 16.02.2015 р. її чоловік помер. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді вказаного домоволодіння. Єдиними спадкоємцями за законом після смерті чоловіка є вона та дві доньки [PERSON] та [PERSON] які у встановлений законом строк звернулися із заявами про відмову від спадщини після смерті батька на її користь. Вона в свою чергу прийняла спадщину після смерті чоловіка оскільки звернулася до приватної нотаріальної контори м. Маріуполя нотаріуса [PERSON] із відповідною заявою у встановлений законом строк, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини відсутності правовстановлюючих документів, підтверджуючих належність спадкового майна спадкодавцю. Просила визнати право власності на 1/1 частки спірного домоволодіння яке раніше згідно свідоцтва про право особистої власності на житло видане Жданівським міським відділом комунального господарства №321 від 28.02.1986 р. було вказане як 43/50 частки в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, просили розглянути справу за її відсутності, наполягали на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, але від них надійшли письмові заяви в яких вони просили справу розглянути за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позову. Представник 3 особи Маріупольської міської ради [PERSON] у судове засідання не зявилася, але звернулася із заявою в якій просила розглянути справу за її відсутності та ухвалити рішення відповідно до норм діючого законодавства. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з урахуванням вимог ст. 174 ЦПК України, оскільки визнаний відповідачами в повному обсязі та не порушує прав третіх осіб. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю виданого виконкомом Жданівської міської ради народних депутатів 28.02.1986 р. № 321, яке зареєстроване в Жданівському БТІ 03.03.86 р. за №2543 [PERSON] набув у власність 43/50 частки будинку 91 по вул.. Гагаріна в місті Маріуполі (а.с. 25-26). Згідно відповіді начальника МКП Маріупольське БТІ №1767 від 10.08.2015 р. станом на 31.12.2012 р. будинок по вул.. Гагаріна №91 належить [PERSON] 43/50 частки на підставі свідоцтва про право власності №321 від 23.02.1986 р., зареєстроване в БТІ від 03.03.1986 р., але мається рішення Приморської районної ради від 15.03. 1990 р. за 376/20 про виділ у ціле домоволодіння з присвоєнням міліцейського номеру вул.. Гагаріна №91 ( а.с. 11). Згідно рішення виконкому Приморського районної ради народних депутатів від 15.03.90 р. №76/20 про виділ домоволодіння по вул.. Гагаріна, 91 в два окремих домоволодіння належних гр. [PERSON] та [PERSON] зокрема житловий будинок літ. Б зі всіма надвірними спорудами належний гр.. [PERSON] розташований в східній частині домоволодіння та земельна ділянка виділено в самостійне домоволодіння з міліцейським номером №91 та виходом на вул.. Гарагіна у м. Маріуполі ( а.с. 12). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обєкта нерухомого майна №44518558 від 25.09.2015 р. у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою вул.. Гагаріна, будинок 91 відомості щодо права власності відсутні ( а.с. 49-50). Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові \~ права \~ на \~ нерухомі \~ речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п.3 розд.2 (Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України до 01 січня 2013 року, державна реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках проводилась реєстраторами Бюро технічної інвентаризації. Згідно технічної характеристики обєкту нерухомого майна та технічного паспорту домоволодіння №91 літ. Б-1 по вул.. Гагаріна у м. Маріуполі, №91 літ.Б-1 по вулиці Гагаріна у м. Маріуполі, що складається із: передньої 9,5 м.кв.; жилих кімнат 16,3 м.кв., 27 м.кв., 7,2 м.кв.; коридору 3,2 м.кв.; кухні 9,1 м.кв.; санвузла 3,3 м.кв.; холу 15,9 кв.м., всього загальною площею 91,5 м.кв., житловою 50,5 м.кв., самовільних будівель і споруд не має ( а.с. 97-99, 101-102). Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи №18/с визначена в свідоцтві №321 про право особистої власності на будівлю від 28.02.1986 р. частка 43/50 в домоволодінні №91 по вул.. Гагаріна в м. Маріуполі, яка належала [PERSON] з технічної точки зору змінилася на 1/1 частку в наслідок прийняття рішення Приморської районної ради №76/20 від 15.03.1990 р. про виділ домоволодіння по вул.. Гагаріна, 91 в два окремих домоволодіння та фактично домоволодіння №91 по вул.. Гагаріна в м. Маріуполі складене з житлового будинку літ. Б-1 та житлової прибудови літ Б1-1 ( житловою площею 50,5 кв.м. загальної площею 91,5 кв.м.), гаражу літ. Е-1 та вбиральні літ. Ж-1, сараю літ. З-1, огорожі №1, відповідає технічному паспорту БТІ, та є цілим окремим домоволодінням(1/1 частка) ( а.с. 108-110). Таким чином, за життя [PERSON] фактично набув прав власника на домоволодіння 91 розташоване по вул. Гагаріна в місті Маріуполі в цілому, але в БТІ не оформив. З свідоцтва про смерть I-НО №813897 зареєстрованого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ММУЮ у Донецькій області від 16.02.2015 р. вбачається, що [PERSON] помер 16.02.2015 р. про що зроблено відповідний актовий запис №149 (а.с. 57). Як вбачається зі спадкової справи №74/2015 заведеної приватним нотаріусом [PERSON] після смерті [PERSON] останній заповіту не склав( а. с. 67). 12.08.2015 р. [PERSON] звернулася з заявою № 143 про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] (а. с. 54) яку фактично прийняла оскільки подала приватній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини у встановлений строк. Інші спадкоємці, які бажають прийняти спадщину після смерті [PERSON] відсутні, оскільки відповідачі нотаріально посвідченими заявами №144, 145 від 12.08.2015р. відмовилися від своєї частки у спадщині на користь дружини спадкодавця [PERSON] (а.с.55,56). Постановою №405/02-31 від 20.08.2015 р. приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний будинок оскільки відсутні документи, оформлені відповідно до чинного законодавства, що підтверджують належність майна спадкодавцеві (а.с. 17). З абз. 3 п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином приймаючи до уваги, що обтяжень на спірний будинок не зареєстровано (а.с.50) відповідачі проти задоволення позову не заперечували та відмовилися від прийняття спадщини, вимоги позивача не порушує прав третіх осіб і нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно у вигляді 1/1 частки спірного домоволодіння, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~

Outcome: approved