Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 12 листопада 2010 року в Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 675. На обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2010 року та мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . З травня 2019 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету. Їх сім`я розпалася через причини психологічного характеру, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, неможливість дійти до згоди при вирішенні питань, що стосуються родини. Між ними виникали сварки та конфлікти, що призвело до відчуження та втрати почуттів. Вони з відповідачем прийшли до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, її збереження та примирення між ними є неможливим, а шлюб необхідно розірвати. Їх малолітня дочка [PERSON] залишиться проживати разом з нею, а з відповідача будуть стягнуті аліменти в установленому законом порядку. Спору щодо розподілу спільного майна між ними немає. Позивачка в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, йому зрозумілі наслідки визнання ним позову. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін та відповідно до ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалити рішення у справі. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин та перевіривши наявність для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. В \~судовому засіданні\~встановлено,\~що [PERSON] \~та [PERSON] \~перебувають у\~шлюбі,\~зареєстрованому 12\~листопада 2010\~року в\~ Дніпровському\~відділі реєстрації\~актів цивільного\~стану Дніпродзержинського\~міського управління\~юстиції Дніпропетровської\~області,\~за актовим\~записом №\~675,\~що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 15). Як зазначено в позові, з травня 2019 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, не мають загального бюджету, і позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ч.2 ст. 112 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду справи повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Частиною 1 статті 142 ЦПК передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Outcome: approved