Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та позбавити відповідача [PERSON] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . 13 травня 2019 року позивач надала письмову заяву про зменшення позовних вимог (а.с. 67, 71), відмовившись від своїх позовних вимог про позбавлення відповідача [PERSON] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . На обґрунтування зміненого позову зазначила, що з 14 червня 2013 року по 13 вересня 2018 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який з січня 2019 року постійно проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Вона самостійно утримує та виховує сина. Вважає, що дитині буде краще проживати разом з нею, оскільки вона турбується про нього, і син відвідує дитячий садок, який знаходиться біля її дому. Посилаючись на статті 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 СК України, просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] разом з нею за її місцем мешкання. Ухвалою суду від 12 березня 2019 року відкрито провадження у справі і постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. 24 квітня 2019 року відповідач до зменшення позивачем позовних вимог, подав відзив на позовну заяву (а.с. 32). Ухвалою суду від 22 травня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та з урахуванням визнання відповідачем позову, просить ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи по суті надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги про визначення місця проживання дитини визнає, йому зрозумілі наслідки визнання ним позову. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради, в судове засідання не з`явився. Від заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, голови адміністрації Гаркуші В.В. до суду надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника Органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради (а.с. 83), до якої також доданий висновок Органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у судовому засіданні за відсутності сторін та представника третьої особи на підставі наявних у справі доказів та з урахуванням визнання відповідачем позову. Дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2013 року по 13 вересня 2018 року, що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 вересня 2018 року про розірвання шлюбу між сторонами (а.с. 10-11). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). Згідно акту обстеження умов проживання від 05 грудня 2018 року, що складений заступником начальника служби, завідувачем сектору захисту прав дітей служби у справах дітей адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради Ліпік Т.В., завідувачем сектору з усиновлення, опіки та піклування служби у справах дітей адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради Спаськіх О.М. ( а.с. 14), квартира за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована та мешкає позивач [PERSON] , має три житлові кімнати, і позивачем створено всі умови для нормального життя та розвитку малолітнього [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із акту про проживання від 29 листопада 2018 року, що затверджений директором КП КМР «УКОЖФ» (а.с. 15), малолітній [PERSON] проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] разом із позивачем [PERSON] з 18 січня 2018 року, але у цій квартирі дитина не зареєстрована. Згідно висновку Органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради від 14 червня 2019 року 6-11/532 (а.с. 84-85), 03 червня 2019 року батько дитини [PERSON] надав до Органу опіки та піклування заяву про те, що не заперечує проти визначення місця проживання дитини разом із матір`ю, і з урахуванням рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 12 грудня 2018 року, орган опіки та піклування - адміністрація Дніпровського району Кам`янської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що з січня 2018 року до теперішнього часу малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , де має задовільні житлово-побутові умови та все необхідне для життя. Відповідно до частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За приписами частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для визначення місця проживання малолітнього сина сторін - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду справи повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Частиною 1 статті 142 ЦПК передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Outcome: approved