Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, що розташований за адресою вул. Леніна, 18 в с.Софіївка Первомайського району Миколаївської області, за набувальною давністю, мотивуючи тим, що 15.07.2000 року померла [PERSON] , її донька [PERSON] в 2000 році продала позивачці житловий будинок № 18 , по вул. Леніна в с.Софіївка Первомайського району Миколаївської області, але оформити належним чином право власності не встигла через те, що [PERSON] 25.05.2012 року також померла. Позивачка проживає в житловому будинку з 2000 року, є зареєстрованою в ньому, особові рахунки на електроенергію та інше зареєстровані на її імя. На підставі рішення 17 сесії пятого скликання Софіївської сільскої ради Первомайського райоун Миколаївської області № 10 позивачці було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку № 18 по вул. Леніна в с.Софіївка Первомайського району Миколаївської області, площею 0.25 га. З 2000 року до позивачки жодних претензій з приводу її незаконного проживання у зазначеному житловому будинку не надходило. [PERSON] ввважає, що добросовісно заволоділа та продовжує відкрито , безперервно володіти цим майном на протязі більше ніж десять років., а тому просить визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повінстю та просила їх задовольними. Відповідачка [PERSON] в судовому заасіданніпозовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи Софіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області в судове засідання не зявився, до суду надали заяву із клопотанням про розгляд справи у її відстуність, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] у 2000 році купила у [PERSON] , яка померла 25.05.2012 року, житловий будинок № 18 по вул. Леніна в с.Софіївка Первомайського району Миколаївської області та почала в ньому безперервно проживати. Згідно довідки Софіївської сільскої ради Первомайського району Миколаївської області № 1510 від 24.11.2014 року [PERSON], [INFO] зареєстрована та проживає в [INFO] з 13.10.2000 року. Між позивачкою та [PERSON] існувала домовленість про те, що фактично передача будинку та його вартості сторонами відбувається відразу після укладення договору, а нотаріальне посвідчення та реєстрація договору відбудеться пізніше. Позивачка стала постійно і безперервно проживати у вказаному житловому будинку, даний факт підтверджується довідкою Довгопристанської сільської ради № 1510 від 24.11.2014 року. Відповідачка [PERSON] не заперечувала проти визнання права власності за [PERSON] на житловий будинк № 18 по вул. Леніна в с.Софіївка Первомайського району Миколаївської обалсті. Відповідно до ст. 344 ЦК України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом. Статтею 344 ч.1 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Пунктом 8 прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що правила статті 344 про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки предсавник відповідача визнав позов позивача і визнання позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved