Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просила суд винести рішення яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON], визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] з нею. Свої вимоги мотивувала тим, що 15 березня 2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Після укладення шлюбу вони з відповідачем прожили разом чотири місяці, після чого відповідач покинув сімю по причині непорозуміння між ними, розходження в поглядах на сімейні відносини та сімейні обовязки. По теперішній час відносини між ними не наладились, однією сімєю з відповідачем вони не проживають, сіпального господарства не ведуть. Вона впевнена, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам, а тому вона звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала у повному обсязі з підстав, що зазначені в ньому. Відповідач [PERSON] повторно до судового засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши думку позивачки, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне: Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 15 березня 2014 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №150, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №113990, яке видане 15.03.2014 року. Від вищезазначеного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON]»ю Ярославівну, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І КЕ №201834, яке видане Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 18 квітня 2014 року. Сторони шлюбних відносин не підтримують з липня 2014 року, з цього часу спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Спільне життя сторін не склалося у звязку із різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміри відновити нормальні сімейні стосунки у позивачки відсутні. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, то шлюб підлягає розірванню. Як встановлено судом, малолітня дочка сторін проживає із матір»ю, а тому суд вважає за необхідне місце проживання дитини визначити із матір»ю, так як це є правильним і таким , що відповідає інтересам дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved