Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду зі вказаною заявою, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який на день смерті - [INFO] року, був зареєстрований в [ADDRESS] Після його смерті відкрилася спадщина в с.Миронівка Машівського району, на час відкриття якої вона проживала зі спадкодавцем, прийняла спадщину та фактично використовувала її за цільовим призначенням. Однак коли вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено через те, що спадкодавець та спадкоємець зареєстровані за різними адресами, а тому просить суд встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник вимоги підтримала та просила їх задовольнити, пояснивши, що вона проживала з померлим чоловіком [PERSON] за місцем його прописки в с.Миронівка з 1997 року до дня смерті чоловіка, продовжує проживати в належному [PERSON] будинку. Діти на спадщину не претендують. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, натомість Машівська державна нотаріальна контора надала заяву з проханням слухати справу без участі представника, проти задоволення заяви не заперечує (а.с.51). Суд, заслухавши заявника, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до такого висновку. Установлено, що заявник [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) та спадкодавець [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.12.1987 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). [INFO] року [PERSON] помер, про що виконавчим комітетом Кошманівської сільської ради Машівського району видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Постановою від 05.09.2017 року державний нотаріус Машівської державної нотаріальної контори відмовила [PERSON], спадкоємцю 1 черги за законом, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за померлим [PERSON], у зв'язку з тим, що спадкоємець в установлений законом строк не прийняла спадщину. В постанові нотаріус також зазначила, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS], в спадковому будинку на день смерті ніхто не зареєстрований (а.с.10). Як убачається з копії довідки Кошманівської сільської ради від 16.11.2017 року № 934 (а.с.11), [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], проживала в [ADDRESS] разом з померлим [PERSON], на день його смерті [INFO]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], кожна окремо, показали, що вони проживають в с.Миронівка Машівського району та в цьому ж селі проживає [PERSON], з 1997 року, а свідок [PERSON]. повідомила що більше 17 років, по [ADDRESS]. [PERSON] жила разом з чоловіком [PERSON], а на даний час мешкає одна. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Норма ч. 6 ст. 29 ЦК України передбачає, що фізична особа може мати кілька місць проживання. Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відповідно до Конституції України регулює відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні. Зокрема, частиною 2 статті 2 Закону передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Таким чином, оскільки відсутність реєстрації заявниці [PERSON] за місцем проживання померлого на день його смерті, сама по собі не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, в судовому засіданні достовірно установлено, що заявниця проживала в будинку померлого [PERSON] в с.Миронівка Машівського району по [ADDRESS] до дня його смерті, а тому приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved