Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 32 за адресою: м. Харків, вулиця Культури, 10-А. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу від 12.01.2006 року. Після купівлі вказаної квартири вона дізналася, що в ній зареєстрований відповідач у справі. З часу купівлі квартири відповідача вона не бачила, його речей в квартирі немає, оплату за комунальні послуги він не здійснює, у родинних відносинах з ним не перебуває. Оскільки за вищевказаною адресою [PERSON] не проживає, виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за нього, виникають труднощі у розпорядженні майном, чим обєктивно порушуються її права. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 12.01.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Крім того, у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON]. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.1989 року, № 13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Факт не проживання та відсутності відповідача у квартирі [ADDRESS] підтверджується не отриманням відповідачем поштової кореспонденції за вказаною адресою, не сплатою витрат на комунальні послуги та утримання спірної квартири. Враховуючи викладене, порушення права позивача на володіння, користування та розпорядження своїм майном, з боку відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved