Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 23.11.2017 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 766; після розірвання шлюбу залишити позивачеві шлюбне прізвище « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть. Спорів майнового характеру та щодо місця проживання дитини наразі немає. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.11.2020 позовну заяву залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків (а.с. 17-18). 24.11.2020 ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Призначено підготовче судове засідання (а.с. 42-43). 10.12.2020 ухвалою суду задоволено клопотання позивача та закрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини в частині вимог щодо визначення місця проживання дитини. Вирішено питання щодо повернення частини судового збору позивачеві. У позовній заяві [PERSON] зазначали щодо проведення розгляду справи за її відсутності. Відповідач також просив справу розглянути без його присутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що зазначив у своїй заяві від 02.12.2020, яка поштою надійшла на адресу суду 07.12.2020. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 23 листопада 2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, актовий запис № 766, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23.11.2017. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 27). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Дослідивши матеріали справи, враховуючи положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім`я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Як вже\~встановлено судом\~та вбачається\~зі свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] ,\~виданого Відділом\~реєстрації актів\~цивільного стану\~по Слобідському\~та Основ`янському\~районах у\~місті Харкові\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Харківській\~області 23.11.2017,\~вбачається,\~що при\~одруженні позивач\~змінила дошлюбне\~прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 27). При цьому, відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просить залишити їй прізвище « [PERSON] », суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити\~шлюбне прізвище позивача \-\- « [PERSON] ». Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, на користь позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в розмірі 420,40 грн, інші 50 відсотків підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved