Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що перебуває з відповідачем в шлюбі від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Після одруження сторони проживали за місцем реєстрації чоловіка у с.Румянцево Баришського району Ульяновської області Російської Федерації. У вересня 2014 р. позивачка виїхала в Україну до м.Кам'янець-Подільського, при цьому відповідач періодично приїздив до позивачки, утримував її. Відвідуючи позивачку та сина в черговий раз у січні 2016 р., вони з відповідачем посварилися. З лютого 2016 р. відповідач участі у вихованні сина не бере, матеріальної допомоги ані на утримання малолітнього сина, ані на її як дружини не надає. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трьох років. Крім того, позивачка на час пред'явлення позову до суду перебувала в стані вагітності. Через скрутне матеріальне становище не має змоги утримувати дитину самостійно, а відтак потребує матеріальної допомоги від відповідача у вигляді аліментів на утримання малолітнього сина та на своє утримання. Відповідач працює і має постійний заробіток. В сім'ї склалося важке матеріальне становище, тому вимушена звернутися з позовом до суду. Позивачка просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення повноліття дитини та на її утримання аліменти в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення даного позову і до досягнення сином віку трьох років. В суді позивачка позовні вимоги підтримала, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та на своє утримання, суду пояснила, що з відповідачем припинили підтримувати подружні відносини, відповідач не надає допомоги на утримання дитини та на її утримання, стан здоров'я дитини задовільний, за час розгляду справи в суді в неї з відповідачем народилася друга дитина на яку має намір стягувати з відповідача аліменти також, нею оскаржено заочне рішення судової дільниці № 2 Баришського району Ульяновської області про розірвання шлюбу, їй відомо, що ухвалою Баришського міського суду Уляновської області від 14.11.2016 р. припинено провадження за позовом відповідача до неї про оспорювання батьківства. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся в порядку встановленому Конвенцією про правову допомогу і правових відносинах по цивільним, сімейним та кримінальних справам, 1993 р. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі на підставі протоколу судового засідання від 10.08.2016 р., згідно якого допитаний Баришським міським судом Ульяновської області Російської Федерації відповідач позовні вимоги не визнав, заперечив щодо їх задоволення, суду пояснив, що має сумніви щодо батьківства відносно малолітнього [PERSON], в подальшому з метою вирішення цього спору має намір звертатися до суду. Крім того, пояснив, що з позивачкою склалися неприязні стосунки, вони проживали певний час у фактичних шлюбних відносинах в РФ, однак після реєстрації шлюбу 18.08.2014 р. позивачка через один місяць виїхала в Україну. Тривалий період часу він відвідував позивачку та малолітнього [PERSON], вважаючи його своїм сином, надавав матеріальну допомогу на їх утримання, однак в даний час має сумніви щодо свого батьківства відносно [PERSON]. Шлюб з позивачкою розірвав в травні 2016 р., не згідний платити аліменти на її утримання оскільки вона має можливість приїхати до РФ і проживати безпосередньо в його будинку, в зв'язку з чим і міг би її утримувати якщо є батьком [PERSON]. Він є працюючим, стан здоров'я його задовільний, інших утриманці не має. Просив справу розглядати за його участю, однак немає можливості прибути в Україну в судове засідання. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони з 18.08.2014 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. В зв'язку із погіршенням сімейних відносин сторони з лютого 2016 року проживають окремо, син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Стан здоров'я дитини задовільний. 04.07.2016 р. шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, що видане відділом Управління записів актів громадянського стану Ульяновської області по Баришському районі РФ яке видано на підставі рішення про розірвання шлюбу мирового судді дільниці № 2 Баришського району Баришського судового району Ульяновської області РФ від 27.05.2016 р. Судове засідання про скасування вказаного заочного рішення за заявою [PERSON]призначено до розгляду на 30.11.2016 р. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини. Ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд критично оцінює заперечення відповідача, що [PERSON], [INFO] р. не є його сином, що він буде оспорювати своє батьківство. При цьому суд враховує, що згідно п.14 роз'яснень які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що відповідно до ст. 140 СК України стягнення за рішенням суду з особи, записаної батьком або матір'ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про них як батька або матері з актового запису про народження цієї дитини. Задоволення судом зазначених вимог може бути підставою для перегляду рішення про стягнення аліментів у зв'язку з нововиявленими обставинами. Відповідач працює інженером в ТОВ «Техгеосервіс» м.Самари РФ, отримує стабільно заробітну плату, інших утриманців не має, має задовільний стан здоров'я. Враховуючи обставини справи, а також те, що на час розгляду справи в сторін [INFO] р. народився син [PERSON], батьком якого є відповідач і на утримання якого позивачка має намір звертатися з вимогами про стягнення аліментів, а тому, на думку суду, вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON] підлягають частковому задоволенню в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), а не в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) як того просить позивачка. Відповідно до ч.2 та ч.4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Ч.6 ст. 84 СК України встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Оскільки позивачка проживає із дитиною, відповідач працює, отримує стабільний дохід, а тому він спроможний сплачувати аліменти і на її утримання. При визначенні розміру аліментів які підлягають стягнення з відповідача на користь позивачки суд враховує розмір аліментів на утримання сина [PERSON], а також перебування на утриманні відповідача сина [PERSON], [INFO], а тому вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на її утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) підлягають частковому задоволенню в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку(доходу). На підставі викладеного,

Outcome: approved