Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду. Також позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в сумі 1000,00 грн. щомісячно на її утримання починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною шестирічного віку. В обґрунтування позову [PERSON] вказує на те, що з 21 серпня 2009 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] року народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із нею. З липня 2014 року відповідач фактично не підтримую із нею шлюбних відносин, та з того часу лише одного разу надав допомогу в розмірі 1000,00 грн. Усі переговори, що були поміж ними щодо розміру матеріальної допомоги були безрезультатними. Натомість, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у зв'язку з хворобою дитини, до досягнення сином шести років і її матеріальне становище є вкрай нужденним, у зв'язку з чим її батьки вимушені допомагати їй. Відповідач працює та має нерегулярний, мінливий дохід, за період їхнього сумісного проживання заробіток відповідача складав 6500,00 грн. Інших осіб на утриманні відповідач немає. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила пред'явлену позову заяву задовольнити у повному обсязі, посилалася на обставини викладені у заяві. Зазначила, що дитина хворіє та потребує забезпечення. Вона проживає на кошти, які їй надають батьки. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та вказав, що відповідач працює з 01.09.2014 року і має стабільний заробіток у вигляді заробітної плати, яку він отримує щомісячно на ТОВ «Автотранссервіс», надавав позивачці матеріальну допомогу шляхом грошових переказів у серпні 2014 року в сумі 1000,00 грн. та у вересні 2014 року на суму 1000,00 грн. Отже, підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі немає. Окрім того, розмір аліментів про стягнення яких просить позивач є великим. Враховуючи розмір щомісячного заробітку відповідача, сплачувати аліменти ще й на утримання дружини до досягнення дитиною шестирічного віку, [PERSON] не має можливості. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З 21 серпня 2009 року сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 540. Від шлюбу в сторін [INFO] року народилася дитина - [PERSON], який проживає із позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Відповідач у зв'язку з припинення подружніх стосунків проживає окремо від дружини та дитини за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря педіатра з діагнозом: часті довготривалі простудні захворювання. Невроз нав'язливих рухів. Позивач не працює. Відповідач з 01.09.2014 року працює диспетчером на підприємстві ТОВ «Автотранссервіс» та щомісячно отримує заробітну плату в розмірі 1238,51 грн., що підтверджується довідкою від 06.10.2014 року за вих. № 76, наявною у матеріалах справи у копії. Як підтверджується копіями чеків, долученими до матеріалів справи за клопотанням представника відповідача, [PERSON] 29 серпня 2014 року і 22 вересня 2014 року переказав на картковий рахунок позивачки аліменти в загальному розмірі 2000,00 грн. Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позовна заява [PERSON] у частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає частковому задоволенню, а з відповідача слід стягнути аліменти на сина у судовому порядку в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення позивачки до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини, працездатний, працює та має регулярний і стабільний заробіток, і зобов'язаний матеріально утримувати малолітнього сина. Таку допомогу він має можливість надавати. В судовому засіданні не надано доказів на підтвердження того, що відповідач має мінливий (нестабільний та нерегулярний) заробіток, у зв'язку з чим, підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі немає. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з ч. 3, ч. 4 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач працює диспетчером у ТОВ «Автотранссервіс» і отримує щомісячно заробітну плату в розмірі 1238,51 грн. Доказів про розміри доходів позивачки надано у судовому засіданні не було. Прожитковий мінімум на працездатну особу у 2014 році визначений у розмірі 1218,00 грн. згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. № 719-VII. До тверджень позивача про те, що відповідач щомісячно заробляє у середньому 6500,00 грн., суд відноситься критично, оскільки такі заяви належними, допустимими та достатніми доказами не підтверджуються. В судовому засіданні позивачка продемонструвала записну книжку з записами про розмір доходу відповідача, яка начебто заповнювалася відповідачем під час їхнього сумісного проживання. Однак, оглянувши такі записи, суд не вбачає підстав для висновку, що вони були виконані саме відповідачем. У зв'язку з цим, вважати такі записи належним, допустимим та достатнім доказом на підтвердження розміру заробітку відповідача про який зауважила позивач, немає підстав. Враховуючи встановлені обставини, суд доходить до висновку, що відповідач не зможе надавати допомогу на утримання працездатної дружини до досягнення дитиною шестирічного віку у розмірі 1000,00 грн. щомісячно. Окрім того, позивачкою не доведено, що вона працює і перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку. В зв'язку з викладеним, у задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial