Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області,\~ Білогородської сільської ради Ізяславського районного суду Хмельницької області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділ в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обгрунтовані наступними обставинами. Так, позивач вказує, що 28.09.2016 року помер його рідний батько [PERSON], спадкоємцем якого являється останній. Зазначає, що на момент смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований [INFO] районного суду Хмельницької області. Вказує, що до складу спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 3, 3590 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Білогородської сільської ради Ізяславського району. Звертає увагу, що в Ізяславській держнотконторі відкрита спадкова справа за № 493/2016 p. після смерті батька за його заявою про прийняття спадщини, а дружина спадкодавця [PERSON], його дочка [PERSON] написали заяви про відмову від прийняття спадщини на його користь. Позивач вказує, що позбавлений можливості оформити свої спадкові права, оскільки прововстановлюючі документи на вказану земельну ділянку було втрачено. З врахування викладених обставин, позивач просить визнати за собою в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 3, 3590 га, яка знаходиться на території Білогородської сільської ради Ізяславського району відповідно до Державного акта ЯБ №097010 після смерті [PERSON], який помер 28.09.2016 року. У судове засідання позивач не з`явився, проте подав суду заяву, відповідно до якої просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідачі 1, 2 у судове засідання не з`явилися, до початку судового розгляду подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності з одночасним не запереченням предявленого позову. Третя особа явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила. Частиною 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. \~ \~ \~ \~ У звязку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів. \~Дослідивши письмові матеріали справи, проходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Матеріалами справи встановлено, 28 вересня 2016 рокуроку помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть [PERSON] І-БВ №288864, який до дня смерті був зареєстрований та постійно проживав [INFO] районного суду Хмельницької області. Вказана обставина стверджена довідкою Білогородської сільської ради Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07.10.2016 року за №1180. Як з'ясовано, після смерті [PERSON] до складу спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 3, 3590 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку підтверджено державним актом ЯБ №097010 та яка знаходиться на території Білогородської сільської ради Ізяславського району. Згідно листа Ізяславської державної нотаріальної контори від 22.07.2017 року №1342/01-16 встановлено, що в Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за №493/2016 р. після смерті [PERSON], який помер 28 вересня 2016 року, на підставі заяви про прийняття спадщини від спадкоємця першої черги за законом (сина померлого) [PERSON]. Відповідно до даних такого листа до Ізяславської державної нотаріальної контори зверталися дружина спадкодавця [PERSON] та його дочка [PERSON] із заявами про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON]. Вказана обставина підтверджується також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №45355802 та копіями заяв [PERSON] та [PERSON]. Позивач як спадкоємець першої черги, що стверджується, в тому числі і свідоцтвом про народження серії І-БВ №308147, позбавлений можливості оформити свої спадкові права після смерті свого батька [PERSON] на земельну ділянку. Суд встановив також, що державний акт ЯБ № 097010, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 3, 3590 га, яка знаходиться на території Білогородської сільської ради Ізяславського району, виданий [PERSON] був втрачений, про що було зроблено повідомлення в газеті «Партнер» від 01 червня 2017 р. Ухвалюючи рішення по суті заявлених вимог суд врахував також наступне. Відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтями 1216, 1225 та 1268\~ЦК України\~встановлено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), належність спадщини спадкоємцю з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. При цьому, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. На підставі викладеного, з врахуванням того, що позивач як спадкоємець позбавлений можливості оформити право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт, що посвідчує право втрачений, суд знаходить, що позовні вимоги є підставними та обгрунтованими, а тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved