Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями у порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в котрому мати постійно і на день смерті проживала та була зареєстрована одна. Вказаний будинок мати побудувала у 1973 році, про що свідчить технічний паспорт на житловий будинок, виготовлений філією « Білопільська ГВД» КП «Сумського МБТІ». За життя мати позивачки залишила заповіт від 19 липня 2007 року, посвідчений секретарем виконкому Гуринівської сільсь -кої ради та зареєстрований в реєстрі за № 32. За змістом заповіту мати заповідала позивачці земельну ділянку, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності серії [NUMBER], а все інше майно - в рівних частинах: позивачці [PERSON] та внучці [PERSON] . Позивачка зазначає, що після смерті матері вона своєчасно подала заяву про прийняття спадщини до Білопільської районної нотаріальної контори та отримала 01.04.2018 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори Ковальовою Л.Б., зареєстроване в реєстрі за № 678. [PERSON] заяву до органів нотаріату про прийняття спадщини не подавала, не має наміру на оформлення спадщини на житловий будинок. Та при зверненні позивачки до нотаріальної котори з питання оформлення спадщини на житловий будинок, вона отримала відмову з причини відсутності правовстановлючого документу та державної реєстрації права власності на ім`я [PERSON] . На підтвердження факту володіння спадкодавцем даним житловим будинком позивачка приєднала до позовної заяви: архівний витяг із рішення виконкому Гуринівської сільської ради від 23.08.1993 № 22 про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,08 га. та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,47 га. по [ADDRESS] ; виписку з погосподарського обліку Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області № 02-09/216 від 09.07.2019 про здійснення запису об`єкта погосподарського обліку 0089, індивідуальний житловий будинок, по [ADDRESS] , збудований у 1973 році, загальною площею 79, 30 кв.м., житловою площею 32,70 кв.м., забудовником якого являється [PERSON] , яка постійно до дня смерті [INFO] була зареєстрована та фактично проживала в цьому будинку; висновок архітектурно-планувального бюро про дотримання будівельних, архітектурних, санітарних та протипожежних норм та правил при зведенні будинку [ADDRESS] ; технічний паспорт на будинок садибного типу по [ADDRESS] . Вказуючи, що з огляду на вищезазначене, що вона має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя її матері, [PERSON] , однак через відмову нотаріуса позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку, та що третя особа- [PERSON] не претендує на спадщину, - просить суд визнати за нею у порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , який належав за життя матері- [PERSON] , яка померла [INFO] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, від Гуринівської сільської ради Білопільського району до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника та що позов підтримують в повному обсязі. Нотаріус Білопільської районої державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника та що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Також надала копію спадкової справи № 378/2007 після [PERSON] , померлої [INFO] , яка була відкрита за заявою [PERSON] від 06.10.2007 року. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, пояснила, що не вступила в право власності за заповітом [PERSON] і вступати не збирається, відмовляється від своєї частки у спадщині на користь [PERSON] . Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Заслухавши пояснення позивача та пояснення третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] народилася [INFO] в с. Гуринівка Білопільського району Сумської області, її батьки: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с.5). Прізвище [PERSON] позивачка взяла після укладення шлюбу 27.06.1964 року з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] ( а.с.6). [INFO] померла мати позивачки, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с.39). За життя мати позивачки склала заповіт від 19 липня 2007 року, посвідчений секретарем виконкому Гуринівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 32. За змістом заповіту мати заповідала позивачці земельну ділянку, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності серії [NUMBER], а все інше майно - в рівних частинах: позивачці [PERSON] та внучці [PERSON] ( а.с.7). Позивачка оформила спадщину на земельну ділянку відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 квітня 2008 року ( а.с.8, 35) Право власності на будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , також підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, виготовленим філією «Білопільська ГВД» КП «Сумського МБТІ»; архівним витягом із рішення виконкому Гуринівської сільської ради від 23.08.1993 № 22 про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,08 га. та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,47 га. по [ADDRESS] ; випискою з погосподарського обліку Гуринівської сільської ради Білопільського району Сумської області № 02-09/216 від 09.07.2019 про здійснення запису об`єкта погосподарського обліку 0089, індивідуальний житловий будинок, по [ADDRESS] , збудований у 1973 році, загальною площею 79, 30 кв.м., житловою площею 32,70 кв.м., забудовником якого являється [PERSON] , яка постійно до дня смерті [INFO] була зареєстрована та фактично проживала в цьому будинку; висновком архітектурно-планувального бюро про дотримання будівельних, архітектурних, санітарних та протипожежних норм та правил при зведенні будинку [ADDRESS] . Спадщину [PERSON] прийняла її донька, позивачка по справі [PERSON] , яка 06.10.2007 року подала до Білопільської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини матері, [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи № 378/2007 після померлої [INFO] [PERSON] ( а.с. 30-35). Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. У відповідності до ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що ні відповідач, ні третя особа, не заперечували обставин справи, - суд вважає правомірним визнати за позивачем право власності на спадкове майно. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у зв`язку зі смертю фізичної особи-спадкодавця, не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва (спадкування). Момент переходу прав в порядку спадкування за законом визначається як час відкриття спадщини. З цього моменту права та обов`язки спадкодавця належать спадкоємцеві (ч.5 ст.1268 ЦК). Таким чином, судом встановлено, що сукупність прав та обов`язків, (спадщина), після смерті матері позивачки перейшли в порядку спадкування позивачці, згідно своєчасного прийняття позивачкою спадщини, тому вона є спадкоємцем і власником спадкових прав, а саме власником права на спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, за вищевказаних обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом після смерті її матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved