Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON], місце проживання їх малолітнього сина [PERSON] [PERSON], [INFO], визначити із нею. Свої вимоги мотивувала тим, що 05 жовтня 2013 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований в органі РАГС Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис № 931. Від шлюбу мають сина [PERSON] [PERSON] [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні у повному обсязі. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, подружнє життя не склалося. Відповідач не брав участі у веденні домашнього господарства, фактично залишив сім'ю, тривалий час зникав, не пояснюючи причину своєї відсутності. Постійно проявляв до неї неповагу, вчиняв сварки, неприязні відношення, приходив на підпитку. Подальше їх спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дитини. Фактично їх сумісне життя з відповідачем припинилися з серпня 2015 року. Після народження сина [PERSON] відповідач ніякої матеріальної допомоги не надавав, з дитиною практично не спілкувався, а тому вона вимушена була звернутися з позовною заявою до суду про стягнення аліментів. З 01 січня 2017 року вона не отримує аліменти на утримання дитини, незважаючи на наявність рішення Крюківського районного суду. Звертає увагу суду, що син народився з патологією і потребував проведення термінової операції і коли вона звернулась до Відповідача надати фінансову допомогу, враховуючи що операцію слід було здійснити за кордоном, останній категорично відмовився, заявляючи, що в нього кошти відсутні. Відмовився навіть просто супроводжувати її з дитиною на лікування. Після проведення операції у лютому 2017 року відповідач ніяких коштів не надавав, а ні ліків, ні дитячих речей, не купував та навіть відмовився гуляти з дитиною. Враховуючи вищевикладене, вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча завчасно подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча завчасно направив до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з позивачкою. Просить справу розглядати у його відсутність. За викладених обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 05 жовтня 2013 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 931, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1 КЕ №109138, яке видане 05.10.2013 року. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №244385, яке видане 14.05.2016 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Сторони шлюбних відносин не підтримують з серпня 2015 року, цього часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Малолітній син сторін проживає із матірю. Спільне життя сторін не склалося у звязку із різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміри відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Сторонами досягнуто згоди по питанню щодо місця проживання їх малолітньої дитини сина [PERSON] з позивачкою і суд вважає це правильним і таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.142 ЦПК України та ч.4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов підлягає задоволенню та відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 320 грн.. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~\~\~\~

Outcome: approved