Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 14.03.2015 у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 87. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивач вказує, що подружжя розпалося у зв'язку з психологічною несумісністю, різними поглядами на життя, з цієї причини між сторонами виникали конфліктні ситуації, сварки, взаємне непорозуміння. Всі взаємні намагання позивача та відповідача досягти згоди ні до чого не призвели. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, віддалилися один від одного та стали чужими людьми, між якими виникла напруженість. Позивач зазначає, що шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені з 18.12.2017. [PERSON] впевнена, що подальше формальне збереження шлюбу суперечить її інтересам, спричиняє їй моральну травму. Поновлення родини з відповідачем є неможливим. Спорів майнового характеру наразі немає. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] не заперечував проти розірвання шлюбу, про що зазначив у поданій до суду заяві, у якій також просив розглядати справу без його участі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України судом не здійснювалося. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 14 березня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 87. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с. 6). Зі свідоцтва про зміну прізвища серії [NUMBER], виданого 08.11.2017 Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, вбачається, що позивач змінила своє прізвище «[PERSON]» на прізвище «[PERSON]» (а.с. 9). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім'я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги.

Outcome: approved