Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Ізмаїльський РВ ГУ ДМС України в Одеській області, про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.11.2016 року вона є власником житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами №123, розташованими по вул. Шкільній в с. Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області. В зазначеному будинку зареєстровані відповідачі, які не проживають в ньому з 2005 року. Знятися у добровільному порядку з реєстраційного обліку відповідачі можливості не мають. Через реєстрацію відповідачів вона обмежена у праві розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.01.2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено орган опіки та піклування Ізмаїльської районної адміністрації Одеської області (а.с.35). Сторони, а також треті особи, будучи своєчасно та належним чином сповіщеними про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися. Позивач направила представника з належним чином посвідченими повноваженнями. Відповідачі, а також третя особа орган опіки та піклування Ізмаїльської районної адміністрації Одеської області, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслали, своєї думки щодо позову не висловили. Третя особа, Ізмаїльський РВ ГУ ДМС України в Одеській області, звернулася із заявою про розгляд справи у відсутності представника. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Додатково зазначила, що всі відповідачі, які приходяться родичами позивача, мають власне житло, в якому і проживають. Проте, у звязку із тим, що воно не оформлене у встановленому законом порядку, вони не мають можливості перереєструватися. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб тощо. За змістом ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть тощо. За ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Ізмаїльського міськрайнного суду Одеської області від 16.11.2016 року за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок №123 з господарсько-побутовими спорудами, розташованими по вул. Шкільній в с.Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області (а.с.9). Відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с.20, 22, 23, 24, 25, 26, 28). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що відповідачі, які приходяться родичами позивача, в будинку №123, розташованому по вул. Шкільній в с.Першотравневе Одеської області, ніколи не проживали. Вони мають власне житло. Будь-яких перешкод у користуванні спірним житловим приміщенням позивач їм не чинила. Особистих речей відповідачів в будинку не має. Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідачі втратили право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Першотравневе, вул. Шкільна, 123, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved