Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18.03.2014 року. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Неповнолітній син проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо та ніякої допомоги на утримання дитини не надає. У зв`язку з вищевикладеним позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 01.04.2020 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подання відзиву на позовну заяву. 01.06.2020 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Гончар Л.В. надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] . Згідно наданого відзиву представник відповідача заперечує щодо визначеного позивачем розміру аліментів в сумі 5000грн. з підстав наведених у відзиві, позов визнав частково в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.279 ЦПК України суд розглядає справу на підставі доказів та письмових пояснень наданих сторонами та які наявні у матеріалах справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18.03.2014 року. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.05.2013 року. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3від 15.05.2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки,сина;інші обставини,що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи даний позов, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо матеріального забезпечення дитини, передбаченого ст.ст. 141, 180 СК України, а також приділяє першочергову увагу як найкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року. Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Що ж стосується посилання представника відповідача у відзиві в якості підстави заперечення проти позову на те, що відповідач є безробітним, також сплачує аліменти на утримання іншої дитини та має батьків, які є пенсіонерами та потребують додаткового фінансування на утримання та лікування, то суд їх до уваги не приймає, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів, щодо витрат які здійснює відповідач для утримання своїх батьків, а також на дитину від іншого шлюбу відповідачем до суду надано не було. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, положення ст.ст.182, 184 СК України, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним, відповідач є здоровою, працездатною особою, а також те, що позивачем не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., виходячи з критеріїв розумності та справедливості, враховуючи судову практику, що склалася, суд вважає, що буде законним і справедливим проводити стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із проведенням щорічної індексації відповідно до закону, починаючи з 11 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні решти позовних вимог суд вважає необхідним відмовити. Згідно ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. В порядку п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial