Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області 05.08.2007 року, а/з №11. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейне життя не склалось у зв'язку із втратою почуттів до відповідача. Позивач з відповідачем протягом чотирьох місяців не підтримують шлюбних стосунків, спільно не проживають. Сім'ю відновити неможливо. Просила розірвати шлюб, судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище у шлюбі «[PERSON]» (а.с.25). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити (а.с.26). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи, що кожен з них скористався своїми процесуальними правами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.08.2007 року, який зареєстрований виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, а/з №11 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Сторонами досягнуто згоди щодо проживання доньки. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Ухвалою від 27.10.2014 року сторонам надавався строк для примирення два місяці, однак подружжя примирення не досягло. Встановленим фактичним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч. 1,3 ст.55 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням, оскільки фактичні взаємини сторін та причини розірвання свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу є неможливим та суперечать інтересам позивача, яка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати в сумі судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с.1) та витрати на правову допомогу адвоката в сумі, підтвердженій фінансовим документом в розмірі 300,00 грн. (а.с.7). На підставі викладеного,

Outcome: approved