Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.05.2019 року на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстровані відповідачі, які фактичному в ньому не проживають більше 2 років і по теперішній час Зазначає, що місце перебування відповідачів не відоме, засобів зв`язку з ними немає, добровільно знятися з реєстрації в будинку належного позивачеві відповідачі наміру не мають. Тому, позивач просить суд визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримав заявлені позовні вимоги і просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки та оголошення на веб-сайті судової влади. Суд на підставі\~ст. 280-289 ЦПК України\~розглядає справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.05.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №680, позивачеві належить право на спадковий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З долучених до позову матеріалів вбачається, що в будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно акту обстеження від 11.12.2019 року, складеного депутатом Стрілківської сільської ради [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] дійсно зареєстровані у вказаному будинку, але фактично в ньому не проживають з січня 2018 року. Відповідно до вимог ст.319\~ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень\~ст.71 ЖК України\~суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України\~передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Згідно зі\~ст.150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Наявність реєстрації відповідачів в будинку за вищезазначеною адресою, який належить позивачеві, порушує право приватної власності і перешкоджає позивачеві вільно розпоряджатися, володіти та користуватися своєю власністю. Таким чином, оскільки відповідачі більше шести місяців не проживають у житловому будинку позивача без поважних причин, а безпідставне їх перебування на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] , перешкоджає позивачу у реалізації прав власника житла, тому вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved