Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в інтересах свого неповнолітнього сина - [PERSON], який народився [INFO], до [PERSON] та, уточнивши свої позовні вимоги (а.с. 28), прохає визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 6 червня 2016 року Конотопською районною державною нотаріальною конторою на ім»я відповідача, зареєстроване в реєстрі за № 569, частково недійсним - в частині 1/8 частки квартири [ADDRESS], внести відповідні зміни до реєстраційних документів та визнати за її неповнолітнім сином [PERSON], який народився [INFO], право власності на 1/8 частину вказано квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її колишній чоловік та батько її неповнолітнього сина - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина До складу спадкового майна входила і ? частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] який помер [INFO], були його мати - [PERSON] та неповнолітній син - [PERSON], 2002 року народження. В той же час, відповідач [PERSON] умисно приховала факт наявності ще одного спадкоємця за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], та отримала у Вирівській сільській раді Конотопського району Сумської області довідку про те, що вона є єдиним інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] В подальшому на підставі зазначеної довідки, відповідач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом повністю на ? частину квартири, яка належала спадкодавцю. За таких обставин для захисту інтересів свого неповнолітнього сина вона змушена звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] (а.с. 40-41) уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохають їх задовольнити, а також прохають стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] (а.с. 38-39) уточнені позовні вимоги визнали частково, пояснивши, що [PERSON] не заперечує щодо задоволення основних позовних вимог [PERSON] В той же час, в частині вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь понесених судових витрат заперечує, так як [PERSON] знала про порушення прав її неповнолітнього сина [PERSON], 2002 року народження, ще з часу смерті [PERSON] який помер [INFO], але до нотаріуса вона звернулася лише у 2016 році. Крім того, про наявність довідки Вирівської сільської ради Конотопського району Сумської області щодо числа спадкоємців вона дізналася у нотаріуса ще до видачі [PERSON] свідоцтва про права на спадщину за законом на ? частину квартири, але до суду подала позовну заяву лише після отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом. Треті особи: Конотопська районна державна нотаріальна контора, служба у справах дітей Конотопської міської ради Сумської області в судове засідання не з»явилися, надали заяви з проханням розглядати справу без участі їх представників (а.с. 36-37). Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в с. Заводське Конотопського району Сумської області помер [PERSON] (а.с. 9) та після його смерті відкрилася спадщина. За життя [PERSON] заповіт не залишав (а.с.17). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадкового майна [PERSON], який помер [INFO], входила і ? частини квартири [ADDRESS], яка належала йому відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Конотопським управлінням меліоративних систем 25 січня 1995 року та зареєстрованого у Конотопському міжміському бюро технічної інвентаризації 2 березня 1995 року за № 41 (а.с. 16, 19). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], була його мати - [PERSON] (а.с.18) та його син - [PERSON], який народився [INFO] (а.с.10, 11). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 3-4 ст. 1273 ЦК України визначено, що неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування. В судовому засіданні встановлено, що заяв про відмову від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], який помер [INFO], що належить малолітній особі від [PERSON] не надходило. Відповідач [PERSON] 6 червня 2016 року звернулася до Конотопської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сина - [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 14), надавши довідку Вирівської сільської ради Конотопського району Сумської області від11 вересня 2015 року № 42 про те, що вона я спадкоємець за законом прийняла спадщину після смерті сина, так як на день смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою (а.с. 17). 6 червня 2016 року Конотопською районною державною нотаріальною конторою [PERSON] було видне свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], яке було зареєстроване в реєстрі за № 569. Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з ? частини чотирьохкімнатної квартири № 1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належала померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Конотопським управлінням меліоративних систем 25 січня 1995 року та зареєстрованого у Конотопському міжміському бюро технічної інвентаризації 2 березня 1995 року за № 41 (а.с. 18). За повідомленням Конотопської районної державної нотаріальної контори від 16 грудня 2016 року після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 30/2013 на підставі претензій ПАТ КБ «ПриватБанк». 6 червня 2016 року на ім»я [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартири (а.с. 27). Статтею 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Як орієнтує Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 5, відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв»язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо (п. 27 постанови) Оскільки свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO], на все майно - ? частину квартири [ADDRESS], було видане лише на ім»я одного спадкоємця - його матері [PERSON], в той час як спадщину прийняв і його малолітній син - [PERSON], який народився [INFO], чим були порушені права малолітнього спадкоємця, то слід визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім»я [PERSON] в частині 1/8 частини квартири [ADDRESS], з внесенням відповідних змін до реєстрацій документів. Оскільки неповнолітній [PERSON], який народився [INFO], прийняв спадщину після смерті батька - [PERSON], який помер [INFO], то за неповнолітньою дитиною слід визнати право власності з урахуванням наявності двох спадкоємців за законом на спадкове майно, на 1/8 частини квартири № [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При цьому закон не пов»язує відшкодування понесених судових витрат із наявністю у позивача можливості вирішити спір іншим, ніж судовим порядком, а також із часом іі зверення до суду за захистом своїх порушених прав. Підпунктами 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Частиною 1 ст. 4 вищевказаного Закону передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Виходячи з розміру позовних вимог [PERSON] нею при зверненні до суду мав бути сплачений судовий збір в розмірі 1 102 грн 40 коп (551 грн 20 коп - за позовними вимогами майнового характеру при ціні позову 7 500 грн + 551 грн 20 коп - за вимогами немайнового характеру). Вказані кошти були сплачені позивачем 9 грудня 2016 року (а.с. 1,2). За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1 102 грн 40 коп.

Outcome: approved