Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, 27 травня 2000 року у Стокопанівській сільській раді Генічеського району Херсонської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб про що видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння. Подружні відносини між ними припинилися з 2017 року, з цього часу спільне господарство не ведеться. Вказує, що спорів про поділ майна немає, на примирення не згодна. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. У зв`язку з цим шлюб просить розірвати. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи до судового засідання не з`явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 22 травня 2000 року Стокопанівською сільською радою Генічеського району Херсонської області зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , актовий запис № 2, про що видано свідоцтво серія [NUMBER] від 27 травня 2000 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 26 жовтня 2000 року Стокопанівською сільською радою, позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що його збереження не є можливим. Відповідач просить шлюб розірвати. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі СК України). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно з\~ст.\~21\~СК України,\~шлюбом є\~сімейний союз\~жінки та\~чоловіка,\~зареєстрований у\~органі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 1 ст. 24 СК України, встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Згідно з усталеною судовою практикою, викладеною у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи із положень ст. 112 СК України, за обставин, які склалися на даний час між сторонами, враховуючи дійсні взаємовідносини подружжя, суд вважає, що сім`я між позивачем та відповідачем фактично розпалася, її збереження за таких обставин є неможливим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідатиме взаємним інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved