overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.06.2005 року уклала шлюб із [PERSON]. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки вони з відповідачем тривалий час шлюбні відносини не підтримують, не ведуть спільного господарства та не спілкуються. Спору про поділ майна та місце проживання дітей немає. Просить шлюб розірвати та залишити дітей на проживання з нею. У судове засідання позивач не з'явилася, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.24). Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с.25). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 30.06.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 30.06.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.11). Сторони по справі мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20.05.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.5) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23.08.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.6). Діти проживають з матір'ю (а.с.10). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до 6-го принципу Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги повністю, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та сім'я розпалась остаточно, тому є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02 листопада 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1113. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння. Фактичні шлюбні відносини припинені з липня 2016 року. Вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати разом із нею. На підставі викладеного, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишити прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з'явився, в зв'язку з чим на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутності, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2013 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені в липні 2016 року. Відповідно до пояснень позивачки, викладених в позовній заяві, вона не бажає більше підтримувати шлюбні стосунки із [PERSON], вважає, що сім'я розпалась остаточно, на примирення не згодна. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07 червня 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки із [PERSON] почали поступово втрачати почуття любові, погіршуватися, що в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вони по-різному розцінюють головні критерії шлюбу та по-різному ставляться до сімейного життя. З 18 грудня 2015 року, ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. З цього часу вона разом із дитиною проживає у своєї матері. На примирення з відповідачем вона не згодна та вважає, що подальше із ним спільне життя неможливе. Питання про виплату аліментів вирішено в судовому порядку. На підставі викладеного, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати . В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не зявився, в звязку з чим на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутності, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі з 07 червня 2014 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до пояснень позивачки, викладених в позовній заяві, вона не бажає більше підтримувати шлюбні стосунки із [PERSON] Вважає, що сімя розпалась остаточно, на примирення не згодна. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09 листопада 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований міським відділом ДРАЦС м. Запоріжжя, актовий запис № 1319. Спільних дітей з відповідачем від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Фактичні шлюбні відносини припинені в січні 2017 року, спільне господарство ведуть окремо та мають окремий бюджет. Збереження сімї вважає неможливим, бажає створити нову сімю. Суперечок про розподіл спільного майна не мають. Примирення з відповідачем вважає недоцільним. На підставі викладеного, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, змінити прізвище «Гарбарчук» на дошлюбне «Шикула». В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не зявився, в звязку з чим на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутності, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі з 09.11.2013 року. Від шлюбу дітей не мають, фактичні шлюбні відносини припинені в січні 2017 року, спільне господарство ведуть окремо та мають окремий бюджет. Відповідно до пояснень позивачки, викладених в позовній заяві, вона бажає створити нову сімю і не бажає більше підтримувати шлюбні стосунки із [PERSON] Вважає, що сімя розпалась остаточно, на примирення не згодна. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 серпня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1986. Від спільного шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти та суперечки, розходження поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з початку 2017 року. Спору про поділ майна не мають. Збереження шлюбу та примирення з відповідачем вважає неможливим. На підставі викладеного, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Заікіна». В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не зявився, в звязку з чим на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутності, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.08.2013 року. Від шлюбу дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини припинені з початку 2017 року. Відповідно до пояснень позивача, викладених в позовній заяві, вона вважає, що сімейні стосунки відновити неможливо і подальше із [PERSON] спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Вважає, що сімя розпалась остаточно, на примирення не згодна. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10.11.2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 333. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з лютого 2014 року, з тих причин, що відповідач легковажно ставився до подружнього життя, не дбав про добробут сімї, не приймав участі у вихованні доньки, що призвело до виникнення конфліктів. Відповідач проживає у своєї матері, а дитина разом із нею. Суперечок про розподіл спільного майна не мають. Аліменти на утримання доньки буде стягувати через суд. Примирення з відповідачем вважає недоцільним. На підставі викладеного, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишити прізвище «Лазарько». В судовому засіданні позивачка та її представник наполягали на задоволенні позову, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2012 року. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до пояснень сторін наданих в судовому засіданні , вони не бажають більше підтримувати шлюбні стосунки . Вважають, що сімя розпалась остаточно, на примирення не згодні. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22.08.2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів про шлюб м. Сімферополя АРК, актовий запис № 830. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між нею та відповідачем фактично припинені в січні 2017 року і з цього часу спільного господарства не ведуть. Спору про місце проживання дитини та розподіл спільного майна не мають. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим через втрату почуття любові та поваги. На підставі викладеного, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.08.2003 року. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені в січні 2017 року, господарство ведуть окремо. Відповідно до заяв сторін, наданих до судового засідання , вони вважають подальше збереження шлюбу неможливим, на примирення не згодні. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24.11.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Водянською сільською радою Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, актовий запис № 36. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства. Вони мають різні погляди на життя, з вини обох сторін сумісне життя і збереження сімї стало неможливим. На примирення з відповідачем вона не згодна, вважає, що подальше із ним спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Спору про розподіл майна не мають. На підставі викладеного, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишити прізвище «Пересипко». В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2006 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до пояснень позивачки, викладених в позовній заяві, вона вважає, що сімейні стосунки відновити неможливо і подальше із [PERSON] спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Вважає, що сімя розпалась остаточно, на примирення не згодна. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26.06.2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі народився син [PERSON] , 2009 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя. Шлюбні і сімейні відносини припинені з лютого 2021 року, з цього часу спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, немає. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. 28.05.2021 року відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що тривалий час мешкав зі своєю дружиною. У них народилась довгоочікувана дитина. Проте з лютого 2021 року у них почались сварки на побутовому підґрунті, а з березня 2021 року позивач не проживає з ним та сином. Він сподівається на повернення дружини і відновлення нормальних сімейних відносин. 11.05.2021 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі. 08.06.2021 року судом постановлено ухвалу про надання подружжю строку для примирення та зупинення провадження у справі. 08.07.2021 року судом постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій визнав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 26.06.2002 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.04.2021 року, актовий запис №295. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , 2009 року народження. Частиною 3 ст. 109 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Позивач посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, просить розірвати шлюб, при цьому шлюбні і сімейні відносини припинені, подружжя мешкає окремо. За час строку наданого судом, сторони не змогли примиритись. Таким чином, судом встановлено, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має наслідком задоволення вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07 квітня 2007 року. Від спільного проживання мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В позовні заяві [PERSON] вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними часто виникають сварки та непорозуміння, в повсякденних питаннях їхні погляди розходяться. З 03 січня 2013 року разом з відповідачем не проживають. Фактично їхня сімя розпалася, а подальше збереження шлюбу в таких умовах стало неможливим та буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. Між ними досягнуто згоди про утримання дітей.. Після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей просить залишити проживати разом з нею. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Юсипенко». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте подала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує просить суд розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що шлюб існує формально, примирення між сторонам не можливе, подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.3 ст. 110 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно із ст.. 113 СК України, особа, яка змінила свої прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2001 року. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В позовній заяві [PERSON] вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними часто виникають сварки та непорозуміння, в повсякденних питаннях їхні погляди розходяться. На даний час вони проживають окремо. Фактично їхня сімя розпалася, а подальше збереження шлюбу в таких умовах стало неможливим та буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. Між ними досягнуто згоди про утримання дітей. Після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей просить залишити проживати разом з нею. Після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище «Московчук». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд розірвати шлюб; просила суд не стягувати з відповідача по справі судові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що шлюб існує формально, примирення між сторонам не можливе, подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам сторін та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.3 ст. 110 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно із ст. 113 СК України, особа, яка змінила свої прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved