Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дочку [PERSON], [INFO]. В позовній заяві вона посилається на те, що 18 березня 2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. В позові вказано, що останніх три роки відповідач участі у вихованні дочки не приймав, кошти на утримання дитини, а також на лікування чи витрати на дитячий садок та інше надавав не завжди, в звязку з нерегулярним мінливим доходом. На даний час відносини з відповідачем погіршилися, діалог став неможливий, такі відносини шкодять інтересам дитини. В позові також вказано, що з огляду на мінливість та нерегулярність доходу відповідача, беручи до уваги забезпечення стабільності утримання малолітньої доньки, вона вважає за можливе та необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, оскільки [PERSON] є працездатним, зареєстрований фізичною особою підприємцем, тому має мінливий та нерегулярний дохід. Просить аліменти стягнути щомісячно, починаючи з 1 січня 2017 року до досягнення дочкою повноліття. Позивачка [PERSON], будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомлена про місце, дату та час проведення судового засідання, в судове засідання не з'явилася. Однак на адресу суду подала заяву, в якій розгляд справи просить проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомлений про місце, дату та час проведення судового засідання, в судове засідання не з'явився, проте надав на адресу суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. З приводу позовних вимог зазначив: «…Позовні вимоги визнаю…». Заява містить закреслення, яке відповідачем ніяким чином не оговорено. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 18 березня 2011 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблений актовий запис про реєстрацію шлюбу № 98 відділом ДРАЦС по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується актовим записом про народження № 358, зробленого відділом ДРАЦС по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, від 24.05.2011 року, в якому матірю записана: [PERSON], а батьком: [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до довідки № 23 від 20.06.2017 року, виданої обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Ромашка-Умань», [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає [INFO] і до складу її сімї, які зареєстровані входить [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вказано в\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.\~\~ Згідно з положеннями\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ст.184 СК України. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, з огляду на вік дитини, встановлений державою прожитковий мінімум для неї, обовязок батьків забезпечувати достатнє утримання дитини, належні умови для їх розвитку, навчання тощо, зважаючи на працездатний вік батька дитини, який в змозі мати доходи на своє та утриманців проживання, суд вбачає підстави, із врахуванням фактичних обставин справи, визначити до стягнення аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з часу звернення позивачки до суду з даним позовом, тобто з 29.06.2017 року. Суд вважає, що підстав для стягнення з [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з 1 січня 2017 року, позивачкою [PERSON] не доведено. Позивач не довела суду, що відповідач [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також нею не доведено наявність інших обставин, що мають істотне значення, нею не надано суду відповідних доказів і не ставилось питання про їх витребування. В звязку з тим, що позивачка звернулася до суду з даним позовом 29 червня 2017 року, враховуючи положення ч.1 ст.191 СК України, згідно з якою аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, суд вважає, що позов [PERSON] про стягнення аліментів з 1 січня 2017 року в цій частині необґрунтований та не підтверджений доказами, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Стягненню підлягають аліменти з часу предявлення позову до суду, тобто 29.06.2017 року. Згідно ч.2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Таких доказів позивачем суду не надано і вона не ставила питання про їх витребування. Обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обовязком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не звільняє їх від обовязків щодо дітей. Батьки зобовязані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст. 150 СК України обовязків батьків щодо виховання та розвитку дитини, повязане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а в разі їх несплати судові витрати стягуються на користь держави. В даному випадку, судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави. \~\~\~\~

Outcome: partial