Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зобов»язання відповідача надати можливість та забезпечити позивачці та їхнім дітям повернення для проживання за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що 30.10.2004 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району за актовим записом № 42 від 30.10.2004 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Всією родиною вони проживали за адресою: [ADDRESS], а з 10.05.2005 року вона зареєстрована за вказаною адресою. 20.12.2013 року батьки її чоловіка за його згодою вигнали її з малолітніми дітьми з дому, у зв»язку з чим вона змушена була поїхати на тимчасове перебування за адресою своїх батьків в [ADDRESS]. Спроби знайти взаєморозуміння з відповідачем закінчувалися сварками та проявом насильства з його боку у зв»язку з чим вона зверталася до міліції та [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КпАП України за вчинення насильства в сім»ї. Крім того, після вимушеної зміни місця проживання вона зверталася 15.01.2014 року до Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області із скаргою - зверненням про порушення її прав на житло та на повагу до гідності та честі, на яку отримала відповідь від 22.01.2014 року де їй було вказано, що майнові спори є цивільно-правовими відносинами, які вирішуються в судовому порядку. Також 15.01.2014 року до начальника служби у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації позивачкою була подана скарга-звернення про порушення прав на житло та повагу до гідності та честі малолітніх дітей. У відповіді від 10.02.2014 № 03-14/К-12 першого заступника голови державної адміністрації, питання порушене нею не вирішено, у зв»язку з неявкою [PERSON] на засідання Комісії з питань захисту прав дитини. На теперішній час вона та її діти не можуть користуватися житловим приміщенням де вони зареєстровані, а саме за адресою: [ADDRESS]. А тому на підставі викладеного просить суд задовольнити позов. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні тим, що містяться у позовній заяві, просила позов задовольнити, зобов»язати [PERSON] надати можливість та забезпечити їй та їхнім дітям [PERSON] та [PERSON] повернення для проживання за адресою де вони зареєстровані, а саме: [ADDRESS]. Додала, що обставини зазначені в клопотанні про закриття провадження поданому відповідачем їй відомі, а саме , що власником дворогосподарства , що знаходиться за адресою [ADDRESS], являється батько відповідача - [PERSON] і що її чоловік уже постійно проживав у своєї співмешканки коли вона з дітьми 20.12.2013 року виїхала, однак належним відповідачем все одно вважає її бувшого чоловіка. Представник відповідача - [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечила, просила суд закрити провадження в справі у зв»язку з тим, що [PERSON] не є належним відповідачем у справі. Пояснила, що шлюб між позивачкою та відповідачем 19.11.2014 року - розірвано, позивачку та їхніх дітей відповідач з будинку за адресою [ADDRESS] не виганяв. Ще в період шлюбу позивачка по два рази на рік за власним бажанням переїздила проживати до своєї матері в [ADDRESS]. Будинок за адресою: [ADDRESS] відповідачу не належить, що підтверджується довідкою виконкому Великогеївської сільської ради № 455/02-07 від 05.11.2014 року, згідно якої власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] є батько відповідача - [PERSON]. З листопада 2013 року відповідач фактично постійно проживає зі своєю співмешканкою за адресою: [ADDRESS]. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки [PERSON], представника відповідача [PERSON], приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 30.10.2004 року уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження серії 1-ФМ № 079215, від 30.10.2004 року, видане Оноківською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області. Під час шлюбу позивачка з відповідачем та малолітніми дітьми проживала за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з паспорта [PERSON] з 10.05.2005 року така зареєстрована за вищевказаною адресою. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач не навела суду обґрунтувань з приводу того, яким чином її права, свободи чи інтереси порушені нею відповідачем, оскільки відповідач зазначає, що з листопада 2013 року не проживає за місцем реєстрації в с. В.Геївці, вул. Головна, 23, а фактично проживає зі своєю співмешканкою в [ADDRESS]. З позовної заяви вбачається, що позивач на вимогу батьків відповідача покинула місце проживання за адресою: [ADDRESS] - 20.12.2013 року. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач [PERSON] не є власником будинку за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки виданої виконкомом Великогеївської сільської ради Ужгородського району № 455/02-07 від 05.11.2014 року, виданої на підставі витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.08.2003 року власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] є батько відповідача - [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Позивач [PERSON] не заявляла під час розгляду справи клопотань про заміну неналежного відповідача, а суд позбавлений можливості з власної ініціативи замінити неналежного відповідача на належного, оскільки ця ініціатива буде суперечити ч.4 ст.10 ЦПК України та ч.3 ст. 11 ЦПК України.. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed