Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], мотивуючи позовні вимоги тим, що батьком дитини відповідно до свідоцтва про народження записаний відповідач по справі. Після припинення сумісного проживання відповідач не здійснює матеріальну допомогу на утримання дитини, а своїх власних доходів позивачці не вистачає. На підставі наведеного, позивачка просила суд: стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частки від всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття (а.с.1). Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити, у разі неявки належно повідомленого відповідача просила провести заочний розгляд справи, підставі та наслідки якого їй зрозумілі. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, причин своєї неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність або відкладення судового засідання не надавав. З урахуванням письмової згоди позивачки, якій зрозумілі підстави та наслідки заочного розгляду справи, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК України. Цивільна справа розглядається судом у порядку частини 2 статті 197 ЦПК України. Оглянувши матеріали цивільної справи, разом з наявними у справі доказами і матеріалами справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи відповідач є батьком [PERSON], [INFO], про що свідчить запис у свідоцтві про її народження (а.с.2). На теперішній час позивачка зазнає матеріальних труднощів, у зв'язку із чим доходів позивачки не вистачає для забезпечення нормального життєвого рівня родини й на утримання дитини. За ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини, суд вважає за необхідне, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що зможе забезпечити нормальний життєвий рівень для утримання та виховання дітей, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 80 СК України. У відповідності з частиною 1 статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позовної заяви, тому аліменти з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню з 22.01.2014 року - дня пред'явлення позовної заяви до суду. Також відповідно до частини 2 статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. З оглядом на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі статей 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial