Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 07.10.1999 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Внаслідок укладення шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище із « [PERSON] » на [PERSON] ». [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , який вже є повнолітнім. Також, [INFO] , народилася донька - [PERSON] . Позивач уважає , що спільне проживання сторін разом є не можливим, відповідач не опікується дітьми та не дбає про матеріальне забезпечення сім`ї, постійні суперечки між сторонами та конфліктні відносини шкідливо відображаються на розвитку дітей. Кожен з подружжя має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, цінності та обов`язки кожного з подружжя. Між подружжям відсутні почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги, тому подальше існування шлюбу не можливе. Таким чином,позивач вважає продовження шлюбних відноси недоцільним, і шлюб бажає розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому суд уважає, що у відповідності до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, позов підлягає до задоволення наступних підстав. Як встановлено\~по справі,\~07.10.1999\~ між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що складено актовий запис за № 536 від 07.10.1999 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 07.10.1999. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , який є повнолітнім. [INFO] народилася донька - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 29.05.2006 Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що складено актовий запис за № 1465 від 29.12.2004 р. Як встановлено згідно пояснень позивача в позовній заяві, кожен з подружжя має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, цінності та обов`язки кожного з подружжя, між подружжям відсутні почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що збереження шлюбу є неможливим, про що свідчить зміст позовної заяви. Стаття 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у\~ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~\~ і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст. 24 цього Кодексу\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 цього Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Що стосується вимоги позивачки про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] з мамою, суд приходить до наступного. Згідно вимог статті 160 Сімейного кодексу України, яка регламентує право батьків на визначення місця проживання дитини ,\~вбачається,\~що місце\~проживання дитини,\~яка не\~досягла десяти\~років,\~визначається за\~згодою батьків. Місце\~проживання дитини,\~яка досягла\~десяти років,\~визначається за\~спільною згодою\~батьків та\~самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. По справі встановлено, що на час розгляду судом справи, [PERSON] , [INFO] , досягла чотирнадцятирічного віку. Тому, враховуючи вимоги ст. 160 СК України та встановлені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Outcome: partial