Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що 06 серпня 2005 року вона, [PERSON], уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1999, свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]. Від шлюбу вони мають двох спільних дітей - малолітню доньку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на час подання заяви проживають позивачкою і перебувають на її утриманні. Зазначає, що шлюб на даний час ще не розірваний, ( позовна заява про розірвання шлюбу подана 09 грудня 2016 року), неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачкою та відповідачем. Вказує, що вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов'язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утриманні їх спільних з відповідачем дітей. Зазначає, що відповідач, який проживає разом з дітьми та нею, ухиляється від виконання свого обов'язку щодо їх утримання, матеріально своїм дітям не допомагає. За таких умов, вона не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, утримувати дітей. На момент звернення до суду з цим позовом, між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов'язку утримувати неповнолітніх дітей. Позивач стверджує, що [PERSON] ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, ухиляється від обов'язку їх матеріального забезпечення, не дивлячись на те, що має постійне місце працевлаштування у ПАТ «Укртелеком» на посаді старшого інспектора з технічного нагляду. Також позивач зазначає, що інших дітей, окрім спільних з нею, відповідач не має. У зв'язку з наведеним, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину, щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дітьми повноліття. Позивач - [PERSON] в судовому засіданні надала згоду на проведення заочного розгляду справи внаслідок повторної неявки в судове засідання відповідача, та не заперечила щодо прийняття заочного рішення, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Повідомлень щодо поважності причини неявки від відповідача до суду не надходило. Також в судовому засіданні позивач вказала на те, що відповідач вже протягом тривалого часу ігнорує свої обов'язки щодо утримання неповнолітніх дітей. Знаючи, що їхні діти у неї на утриманні, відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Як їй відомо на утриманні у відповідача ніхто не перебуває, інших дітей на його утриманні також немає. Натомість їхні діти постійно потребують харчування, одягу та матеріального забезпечення для їх нормального розвитку. Вказує, що самостійно без матеріальної допомоги відповідача вона не може забезпечити гідні та комфортні умови життя для неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Частиною 4 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечувала проти прийняття заочного рішення, суд,

Outcome: approved