Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, в якому просила: стягувати із [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, з дня пред`явлення заяви до суду, і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти, на її утримання, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, до досягнення дитиною 3-х річного віку - [INFO] ; стягнути з відповідача на її користь судові витрати 1500 грн (послуги адвоката за надання правничої допомоги, складання позовної заяви). В обґрунтування позову посилалась на те, що 02.08.2019 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не приділяє уваги неповнолітній доньці, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, 07.04.2021 подали до суду заяви, в яких просили слухати справу за їх відсутності. Вказали, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов і заяву про розгляд справи за його відсутності до суду він теж не подавав. За таких обставин суд вважає за можливе проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 02 серпня 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.08.2019. Прізвище чоловіка після розірвання шлюбу - [PERSON] , дружини - [PERSON] . [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками являються: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.09.2019 Виконавчим комітетом Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області. [PERSON] , 1997 року народження, зареєстрована і проживає в [ADDRESS] . Разом з нею зареєстрована, проживає та перебуває на її утриманні донька [PERSON] , 2019 року народження. Зазначене підтверджується довідкою Громівського старостинського округу Паланської сільської ради за вих. № 177 від 16.03.2021. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 183 ЦПК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 79 СК України визначає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Судом встановлено, що сторони на даний час спільно не проживають, дочка сторін проживає з позивачем, яка, фактично, несе витрати на її утримання. Враховуючи те, що позивач несе витрати як на своє утримання, так і на утримання дочки, на даний час не має можливості працевлаштуватись, відповідач відзив на позовну заяву не подав, суд вважає, що позов належить задовольнити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, які, як зазначила позивач у позовній заяві, вона понесла на оплату послуг адвоката щодо надання правової допомоги в сумі 1500 гривень, суд виходить з того, що згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач на підтвердження витрат на правничу допомогу додала до позовної заяви лише копію довідки від 16.03.2021 про те, що адвокатом Товстенком К.В. отримано від [PERSON] кошти за надання правової допомоги відповідно до договору від 16.03.2021 в сумі 1500 грн. При цьому до позовної заяви не додано доказів того, що між позивачем та адвокатом було укладено договір про надання правничої допомоги, такий договір чи його копія не додані до позовної заяви, і, відповідно, суд позбавлений можливості встановити, чи було між позивачем та адвокатом узгоджено обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість, хоча вказані обставини суд обов`язково повинен перевіряти відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України, і лише за таких обставин суд має право вирішити питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу. У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу, які позивач просила стягнути на її користь з відповідача, розподілу не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved