Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.03.2010, з відповідача стягуються аліменти на утримання сина розмірі 189 грн. щомісячно, починаючи з 12.11.2009 року і до досягнення ним повноліття. Однак з часу постановлення даного рішення, збільшилися витрати на утримання дитини, і коштів, які сплачує відповідач недостатньо для можливості матеріально забезпечити дитину на належному рівні. В судове засідання позивач не зявилася, натомість подала до суду заяви про розгляд справи без її участі (а.с. 21, 25), при цьому просила задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що у сторін народилася дитина: [PERSON] Олександрович, [INFO] (свідоцтво про народження, а.с. 8). Сторони розірвали шлюб 19 квітня 2010 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про розірвання шлюбу, серії 1-ФМ №026097 від 19.04.2010 року (а.с. 9). На підставі виконавчого листа, виданого 01 березня 2010 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області, з відповідача стягуються аліменти також і на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 189 грн., щомісячно, починаючи з 12.11.2009 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11). Приймаючи вищевказані фактичні обставини по справі, суд також виходить з наступного. Статтею 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обовязками батьків є піклування про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення \~здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування \~її до самостійного життя. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року \~«Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, \~інші обставини, що мають істотне значення. Поряд з цим, частиною першою ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Як встановлено судом, з часу ухвалення Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області рішення від 01.03.2010, у позивача змінилося матеріальне становище, з урахуванням знецінення купівельної спроможності національної валюти, тому є всі підстави для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів до суми 1000,00 грн. щомісячно. Приймаючи саме таке рішення суд виходить також з того, що на даний час збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить 1455 грн., (сума аліментів за попереднім рішенням суду складає 189 грн.), тому з урахуванням відсутності доказів щодо зміни матеріального або сімейного становища відповідача або наявності у відповідача інших утриманців, суд приходить до висновку про доцільність стягнення вищезазначеної суми аліментів з відповідача на утримання дитини, батьком якої він є. При цьому, частиною першою ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тому, визначений судом розмір аліментів надасть можливість забезпечити інтереси дитини, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дитини, а також загальним засадам сімейних відносин справедливості розумності та моральності. З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed