Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.11.2006 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, який рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2012 року був розірваний. Сторони від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на зазначене, а також враховуючи те, що відповідач добровільно не надає коштів на утримання дитини, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, до суду надійшла заява від позивача, відповідно до якої остання просить суд розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог у повному обсязі наполягає, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Крім того просить стягнути з відповідача витрати, повязані з подачею нею оголошення про виклик останнього у газету в розмірі 180 грн. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Згідно з даними поштових повідомлень судові повістки про виклик до суду відповідача [PERSON] повернуті у звязку з тим, що останній за вказаною у позовній заяві адресою, не проживає. На підставі даних адресно-довідкового підрозділу УДМС в Запорізькій області [PERSON] знятий з реєстрації в 2015 році за рішенням суду, реєстрація відсутня. Судом вживалися заходи до встановлення місця перебування та належного повідомлення відповідача [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи. 25.02.2016 року в газеті «Запорізька правда» № 7 (23691) була розміщена обява про виклик останнього у судове засідання. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України). Суд, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги заяву, надану позивачем, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі з 18.11.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2012 року було розірвано (а.с. 2, 25). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 214254, видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с. 3). Дитина проживає з матірю [PERSON], і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою МКП «ОСНОВАНІЄ» виданою 02.12.2015 року за № 18 про склад сім`ї позивача, за місцем її реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Таким чином, судом встановлено, що на цей час [PERSON] повністю знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з останньою. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Виходячи з матеріального становища сторін, та враховуючи стан їх здоровя, а також те, що відповідач в добровільному порядку не сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 СК України та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. Оскільки позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ст. 88 Цивільного-процесуального кодексу України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави. Крім того, на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати на оплату публікації про виклик відповідача до суду у газеті «Запорізька правда» в розмірі 180 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved