Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2008 року. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що у них з відповідачем різні характери та погляди на життя, з цих причин у сім'ї постійно виникали непорозуміння. Фактично їхня сім'я розпалася, подальше збереження сім'ї та шлюбу в таких умовах стало неможливим і недоцільним, та буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Після розірвання шлюбу просить залишити неповнолітнього сина на її вихованні. А так як, відповідач ухиляється від утримання дитини, не має постійного місця роботи та живе випадковими заробітками, матеріальної допомоги добровільно не надає та фактично син знаходяться на її утримання, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 50 гривень на дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте подала на адресу суду, в якій просить розглянути справу у її відсутності, вимоги, викладенні в позовній заяві підтримує повністю, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання тричі разів не з'явився без поважних причин. При цьому суд бере до уваги положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України, в якій вказано, що судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. В позовній заяві зазначено, що відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS]. Проте в суду не було жодних відомостей про отримання відповідачем судових документів за адресою, зазначеною в позовній заяві. Відповідно до відповіді Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 21 жовтня 2014 року за Вих № 310/02-11 на запит Піщанського районного суду Вінницької області, встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає в [ADDRESS]. З відповіді Роздільнянського РС ГУДМС в Одеській області за Вих № 3078 від 21 жовтня 2014 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. А тому суд, беручи до уваги положення абзацу 3 частини 5 статті 74 ЦПК України, де передбачено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою в установленому законом порядку адресою їхнього проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, вважає, що відповідач [PERSON] був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, а в судові засідання не з'явився без поважних причин. Відповідно до положень ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 лютого 2008 року відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина : [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між сторонами існує формально, збереження шлюбу в подальшому суперечитиме інтересам позивача і відповідача та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, неповнолітня дитина повністю знаходяться на утриманні позивача. Відповідач є працездатною особою, має можливість працювати та отримувати дохід, та віддавати його частину на утримання його неповнолітнього сина. Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.180 Сімейного кодексу України, згідно з якою батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд також враховує положення ч.2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], слід залишити на вихованні позивача. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «[PERSON]». При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями ч.1 ст.88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат пов'язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать, в тому числі, і витрати на правову допомогу. Суд бере до уваги положення п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого позивач [PERSON]. звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, та стягує судовий збір з відповідача,

Outcome: approved