Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 грудня 2020 року о 19-50 год. в смт Дворічна по вул. Партизанська, буд. 112, Дворічанського району Харківської області, [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем ЗАЗ 968 М, д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан та будинок. В результаті ДТП транспортний засіб зазнав механічних ушкоджень. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Дворічанського районного суду № 618/1196/20 від 18 грудня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Заявляючи матеріальні вимоги вона подала наступні розрахунки: 1808,00 грн - матеріальна шкода, яку вона понесла в зв`язку з ремонтом паркану та заміною труби, що підтверджується чеком на придбання матеріалів; 7000,00 гривень - моральна шкода, яку вона понесла в результаті неправомірних дій відповідача; 908,00 гривень - відшкодування судового збору за подачу позовної заяви до суду. Понесені нею моральні страждання полягають у порушенні її спокою внаслідок неправомірних дій відповідача. Під час вчинення ним наїзду на паркан і будинок позивачка перебувала в будинку, почула гучний глухий звук, внаслідок чого дуже сильно злякалась. Вона вибігла у двір щоб подивитись що трапилось. Майже півтори години стояла на холоді доки поліція не візьме у неї та відповідача пояснення. Вона перебувала у стані стресу, тривоги і страху, а тому лише через півтори години помітила, що майже роздягнена вибігла на вулицю. Представники поліції викликали аварійну газову службу, оскільки відповідач під час наїзду пошкодив газову трубу. Вона дуже переживала щоб не було витоку газу з пошкодженої труби. Через ці переживання у неї піднявся тиск, боліла голова, тремтіли руки. Окрім того, позивачка мешкаю сама в своєму домоволодінні, допомогти їй нікому, а тому вона вимушена змінити свої плани, своє звичне життя та самостійно вирішувати питання по ремонту паркану. Відповідач спілкуватись з нею не бажає, на її прохання відремонтувати паркан відповів відмовою, у зв`язку з чим [PERSON] звернулася до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача 1808,00 гривень матеріальної шкоди; 3000,00 гривень моральної шкоди та судовий збір в сумі 908,00 гривень, просила справу розглянути за її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення та просив справу розглянути за його відсутності. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 08\~грудня 2020 року о 19 годині 50 хвилин в смт Дворічна по вул. Партизанська, буд. 112, Дворічанського району Харківської області, [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем ЗАЗ 968 М, д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан та будинок. В результаті ДТП транспортний засіб зазнав механічних ушкоджень. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Згідно постанови судді Дворічанського районного суду Харківської області від 18 грудня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень (а. с.7-8). Згідно наряду (заявочного талону) № 256 Куп`янського ТП АТ «Харківгаз», 08.12.2020 о 20-52 год. був прийнятий виклик щодо можливого пошкодження газового вводу за адресою: [ADDRESS] у абонента [PERSON] (а. с. 10). Згідно товарного чеку від 25.01.2021 ПП «СузиСС», було придбано матеріалів на суму 1808,00 грн (а. с. 9). Свідок [PERSON] надала пояснювальну записку, в якій зазначила, що 08 грудня 2020 року близько 20-00 год. вона почула грохіт. Коли вийшла, побачила, що [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в`їхав у ворота та будинок [PERSON] . В наслідок чого ворота та вугол будинку були пошкоджені. Пунктом 8 ч. 2 ст.\~16\~ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Статтею 22\~ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. На підставі ст.\~1166\~ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до роз`яснень, які викладені в постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 1166,\~1187\~ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Згідно вимог ст.\~1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Як встановлено судом під час розгляду справи, шкода, яку просить позивач відшкодувати, завдана внаслідок взаємодії джерелом підвищеної небезпеки, а тому підлягає відшкодуванню за правилами ст. 1187 ЦК України. Відповідно до ст. 23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Статтею 1167 ЦК України визначені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, які полягають у тому, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 23 ЦК України визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання відповідачем позову, не суперечить закону не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз`яснює відповідачу наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. Суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до положень ст.ст. 141, 142 ЦПК України, враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, належить повернути позивачу з державного бюджету 454,00 гривні, що складає 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, а також з відповідача на користь позивача слід стягнути 454,00 гривню, що складає 50% від понесених витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved