Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В позові вона посилається на те, що 26 жовтня 2002 року вона з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 536. За час перебування в шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В позові позивач також вказує, що протягом останніх років між ними почали виникати постійні сварки в присутності їх дітей, відповідач не приймає участі у вихованні дітей, тому вона вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Їхні спільні діти проживають та будуть проживати з позивачем. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач нерегулярно надає матеріальну підтримку та приймає участь у вихованні дітей, внаслідок чого вона немає змоги сама утримувати дітей. Відповідач постійної допомоги не надає, має мінливий, нерегулярний заробіток, тому вона просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. та [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття.\~\~ Позивач [PERSON], будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомлена про місце, дату та час проведення судового засідання, в судове засідання не з'явилася. Однак на адресу суду подала заяву, в якій розгляд справи просить проводити у її відсутність, на примирення не погоджується, наполягає на розірванні шлюбу та стягненні аліментів. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомлений про місце, дату та час проведення судового засідання, в судове засідання не з'явився. У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 26 жовтня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 536, що підтверджується свідоцтвом про одруження, що видане відділі реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області 26 жовтня 2002 року. (а.с. 5) Від шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР № 120863, що видане 01.04.2003 року відділом державної реєстрації актів громадського стану Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області (актовий запис № 183), в якому батьками записані: [PERSON] та [PERSON], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СР № 129828, що видане 11 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, в якому батьками записані [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 320). Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Враховуючи, що сторони на примирення не погоджуються, збереження сімї є неможливим та суперечитиме інтересам позивача, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки шлюб існує формально. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 290, що видана 11.01.2017 р. Уманським РЕУ № 3, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом з матірю [PERSON] (а.с. 7). Після розірвання шлюбу діти: - син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], залишаться проживати з матірю [PERSON]. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вказано в\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.\~\~ Згідно з положеннями\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ст.184 СК України. Таким чином, з огляду на вік дітей, прожитковий мінімум для них, обовязок батьків забезпечувати достатнє утримання дітей, належні умови для їх розвитку, навчання тощо, зважаючи на працездатний вік батька дитини, який в змозі мати доходи на своє та утриманців проживання, суд вбачає підстави, із врахуванням фактичних обставин справи, визначити до стягнення аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обовязком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не звільняє їх від обовязків щодо дітей. Батьки зобовязані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст. 150 СК України обовязків батьків щодо виховання та розвитку дитини, повязане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно систематично не виконує свого обов'язку по утриманню дітей, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому позов підлягає до часткового задоволення. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а в разі їх несплати судові витрати стягуються на користь держави. Тому, судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави в частині вимог про стягнення аліментів. \~\~\~\~

Outcome: approved