overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що позивачці на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.11.2007 р. та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.11.2007 р. №16617319, належить житловий будинок №3 по вул.Шевченко, с.Володимирівське, Запорізького району Запорізької області. За зазначеною адресою з 16.03.2010 р. зареєстрований відповідач, який за місцем реєстрації з дня реєстрації не проживає, особистих речей не має, ключі від житла у відповідача відсутні, плату за комунальні послуги та електроенергію не здійснює. Реєстрація відповідача в належному позивачці житловому будинку створює перешкоди у здійсненні права в повному обсязі володіння, користування та розпорядження власністю, у звязку з чим позивачка звернулася до суду з позовом. У судове засідання позивачка не зявилася, від її представника надійшла заява, у якій позов підтримав, просив суд розглядати справу за їхньої відсутності на підставі наявних у справі доказів, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, однак судові повістки за місцем реєстрації не отримував, згідно ст.74 ч.5 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд вважає можливим заочно розглянути справу за відсутністю сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивачки законні та обгрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.11.2007 р. та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.11.2007 р. №16617319, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, що розташований за адресою : с.Володимирівське, вул.Шевченко, буд.3, Запорізького району Запорізької області. Відповідно до довідки, складеної Виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області 31919 від 14.11.2016 р., відповідач [PERSON], зареєстрований за адресою : [INFO], але за зазначеною адресою з 16.03.2013 року , не мешкає. Згідно актів, складених депутатами Володимирівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, від 23.10.2015 р. та 11.11.2016 року, відповідач по справі [PERSON], який зареєстрований за адресою : [INFO], не проживає за зазначеною адресою. За таких підстав, позов підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, вказавши, що вона є власником квартири [ADDRESS]. 25 жовтня 2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 584. 21 лютого 2014 року за адресою [ADDRESS] було зареєстровано місце проживання відповідача згідно посвідки на тимчасове проживання ТР025612 від 04 лютого 2014 року. Спільне проживання з відповідачем було припинено ще в березні 2014 року. 4 грудня 2014 року рішенням Уманського міськрайонного суду шлюб укладений 25 жовтня 2013 року між нею та відповідачем розірвано. Однак, відповідач на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично, з березня 2014 року та по даний час в зазначеній квартирі не проживав та не зявляється. В свою чергу відповідач, який не проживає за адресою [INFO], втратив право користування квартирою, внаслідок його відсутності без поважних причин понад один рік. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим обєктивно порушуються її права, тому вона змушена звернутися за захистом до суду. Просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 17 в буд. 43 по вул. І.Гонти у місті Умань, Черкаської області та примусово зняти його з реєстраційного обліку в її квартирі. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 25 жовтня 2017 року о 14.00 год. та на 15 листопада 2017 року о 08.50 год. не зявився, причини неявки суду невідомі, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно в установленому законом порядку через повідомлення в газетах «Урядовий Курєр» № 184 (6053) від 30 вересня 2017 року та № 211 (6080) від 09 листопада 2017 року, заперечень проти позову не надіслав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Таким чином при розгляді справи достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] з березня 2014 року та по даний час не проживає за адресою [INFO] та не зявляється, а тому втратив право користування квартирою, внаслідок його відсутності без поважних причин понад один рік. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання вказуючи, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 05.04.1988р. належить житловий будинок [ADDRESS]. В вищезазначеному житловому будинку згідно довідки Малоолександрівської сільської ради зареєстрований відповідач [PERSON] Однак останній не проживає у вказаному житловому будинку з березня 2018 року в по теперішній час. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивачка [PERSON] відповідачу не чинила, в зв'язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача, позивач в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд даної справи у їх відсутність. Просять вимоги позову задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином. За таких обставин суд розглядає справу у відсутність відповідача. Дослідивши та проаналізувавши всі обставини справи суд приймає до уваги слідуюче. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 05.04.1988р. є власником житлового будинку, розташованого по [ADDRESS]. Відповідно до довідки Малоолександрівської сільської ради № 1186 від 18.10.8р. у даному будинку зареєстрований [PERSON], який з березня місяця 2018 року фактично у будинку не проживає, оскільки проживає в іншому районі та відповідно іншому населеному пункті. Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається житлова площа протягом 6 місяців. [PERSON] за місцем реєстрації відсутній більш як 6 місяців. Тому відповідно до вимог ст.71 ЖК України є підстави вважати, що [PERSON] втратив право користування житловим будинком за адресою [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. . На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . На обґрунтування свого позову вказала, що на підставі рішення Лісогринівецької сільської ради від 29.10.2007 року №3 їй на праві приватної власності належить земельна ділянка за кадастровим номером 6825083600:02:001:0048 по [ADDRESS] . На зазначеній земельній ділянці розташований будинок, що перебуває у її власності, на підставі договору купівлі-продажу від 25.09.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Лещишиною Т.В. Відповідач з 04.10.2010 року є фактично зареєстрованою за адресою домоволодіння. Фактично відповідач жодного дня не проживала за вказаною адресою, оскільки з 2005 року безперервно проживає за межами території України. Зазначена обставина унеможливлює (ускладнює) можливість відчужити вказане майно. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову.. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, та оголошенням на сайті суду, до суду не направила відзив на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрована відповідачка, яка не проживає у вказаному будинку без поважних причин більше одного року. Доказів тому, що [PERSON] створювала перешкоди у проживанні у спірному будинку [PERSON] до суду не надано. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 405 ЦК України передбачено втрату права користування житлом члена сім`ї власника житла у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON] втратила право користування житлом, а саме будинком [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк десять днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішення об 15 год 00 хв 11 вересня 2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим прміщенням. Позивач вказує, що вона є власницею квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 12.10.2011 року та свідоцтва про право на спадщину за законом №3-2574 від 12.10.2011 року посвідченого нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області. Відповідно до 3 розділу «Прописка» будинкової книги щодо реєстрації місця проживання громадян за вказаною адресою зареєстрована [PERSON], але вона з січня 2015 року за вказаною адресою не мешкає, особистих речей не має та фактично втратила право кристування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, клопотань або заяв до суду не надала, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа: Ізюмський РС ГУДМС України вХарківській області до суду не з`явилися, клопотань або заперечень не надали. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 12.10.2011 року та свідоцтва про право на спадщину за законом №3-2574 від 12.10.2011 року посвідченого нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області належить квартира [ADDRESS].(а.с.8-11) Згідно акту від 01.12.2016 року обстеження житлового приміщення [ADDRESS] - відповідач у справі [PERSON] за вказаною адресою не мешкає, особистих речей або майна не виявлено.(а.с.18) Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Статтею 405 ЦК України встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем ніяких доказів проти позову не надано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим прміщенням. Позивач вказує, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 09 січня 1992 року, посвідченого нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області - Покровською Л.І., та зареєстрований в реєстрі під №116, зареєстрований в БТІ реєстраційна книга №3 за реєстровим №257, від 20 вересня 2000 року. З грудня 2010 року по квітень 2012 року відповідач у справі мешкав у домоволодінні [PERSON] та був там зареєстрований . З моменту добровільної зміни відповідачем свого місця проживання в 2012 році та до цього часу [PERSON] зверталася до відповідача з вимогою знятися з реєстрації, але останній відмовляється виконати вимогу. Просила позовну заяву задовольнити. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, клопотань або заяв до суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник Вірнопільської сільської ради надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечували. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 09 січня 1992 року, посвідченого нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області - Покровською Л.І., та зареєстрований в реєстрі під №116, зареєстрований в БТІ реєстраційна книга №3 за реєстровим №257, від 20 вересня 2000 року.(а.с.6-7) Згідно довідки Вірнопільської сільської ради від 04.08.2016 року [PERSON] за адресою по [ADDRESS] зареєстрований, але з квітня 2012 року не проживає. (а.с.14) Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Статтею 405 ЦК України встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем ніяких доказів проти позову не надано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] , обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона є власником будинку [ADDRESS] . З 21.10.2010 року у цьому будинку зареєстрований її син відповідач у справі, який близько дев`яти років у вказаному будинку не проживає, що позбавляє позивачку можливості розпоряджатись належним їй майном як власнику, зокрема вона позбавлена можливості оформити житлову субсидію. Тому, на підставі ст. 405 ЦК України просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням спірного будинку. Ухвалою суду від 28.07.2020 року було відкрито провадження у даній справі, розгляд справи було призначено на 12.08.2020 року на 10.30 год., в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. 12.08.2020 року, в зв`язку з неявкою учасників справи, розгляд справи було відкладено на 03.09.2020 року на 09.00 год. Позивачка та її представник - адвокат Гаврилюк Т.А. в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідачу вручені копія позовної заяви і додатків 30.07.2020 року, проте відзиву на позов відповідач до суду не подав. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купілі-продажу будинку № 1232, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Бойчук С.І. 13.08.2008 року, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с.4). Відповідач зареєстрований в будинку з 21.10.2010 року, однак близько дев`яти років у вказаному будинку не проживає, що позбавляє позивачку можливості розпоряджатись належним їй майном як власнику, зокрема вона позбавлена можливості оформити житлову субсидію, що підтверджується позовною заявою (а.с.2), ксерокопією домової книги (а.с.10), довідкою виконавчого комітету Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 14.07.2020 року № 1419 (а.с.9), які містяться в матеріалах справи. Відповідач відзиву на позов не подав та не надав суду достатніх належних та допустимих доказів про порушення його права на проживання в спірному будинку, про наявність поважних причин не проживання. Тому, на підставі викладеного, в силу ч.2 ст.405 ЦК України, враховуючи, що відповідач без поважних причин понад один рік не проживає в будинку [ADDRESS] , суд вважає, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS] . Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при зверненні з даним позовом до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, який розташований по [ADDRESS] . Позивач є власником вищезазначеного будинку та проживає в ньому. Відповідач зареєстрований в даному будинку, проте з 16 березня 2013 року в будинку не проживає і наміру проживати не має, але в досудовому порядку врегулювати спір позивач не може, оскільки відповідач відмовляється знятись з реєстрації через те, що немає іншого місця для прописки. В позивача виникла необхідність в оформленні субсидії на відшкодування житлово-комунальних послуг, проте, через те, що в будинку зареєстрований відповідач вона не може скористатися належним їй правом на оформлення субсидії, тому і звернулась до суду з даним позовом. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що власником житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 11). Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої Залузькою сільською радою [PERSON] , до складу її сім`ї входять: [PERSON] (співмешканець), [PERSON] (дочка), [PERSON] (онук), [PERSON] (бувший зять) (а.с. 12). Також встановлено ту обставину, що [PERSON] зареєстрований, проте не проживає в вищевказаному будинку з 16 березня 2013 року, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов (а.с. 10). Відносини між сторонами регулюються ч. 2 ст. 405 ЦК України, яка визначає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає понад один рік в житловому будинку, який належить позивачу, судом не встановлено поважність причини його відсутності чи наявність домовленості між ним та власником будинку щодо порядку користування житловим будинком. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved