Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В своїй позовній заяві позивач вказував на те, що 04 жовтня 2001 року в смт. Братське Братського району Миколаївської області помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Дана спадщина належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності, згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.12.1998 року. Проте, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в нотаріуса, так як, було втрачено правовстановлюючий документ на спадкове майно. У судове засідання позивач не зявилася, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду надав заяву. у якій просить суд про розгляд справи за його відсутності, з позовні вимогами визнає. Дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. 04 жовтня 2001 року в смт. Братське Братського району Миколаївської області помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Дана спадщина належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності, згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.12.1998 року. (арк.с. 17). Позивач та відповідач, є спадкоємцями 1-ї черги за законом, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має (арк.с. 31). При зверненні до нотаріальної контори позивач дізнався, що отримати свідоцтво про право на спадщину на квартиру не має можливості, так як, втрачено правовстановлюючі документи на спадкове майно - оригінал свідоцтва про право власності на житло (а.с. 9). Позивач фактично вступив у володіння та користування спадковим майном, що підтверджується довідкою Петропавлівської сільської ради Братського району Миколаївської області № 294 від 27 квітня 2016 року (а.с. 26). Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року чинній на час виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», передбачений ст. 549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на 1/3 частки квартири [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 04 жовтня 2001 року. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved