Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши у позовній заяві, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 09.12.2006 року. Має двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Позивач з відповідачем припинили спільне проживання з початку 2012 року, а рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12.04.2012 року шлюб між ними розірвано. Діти знаходяться на її повному утриманні, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На даний час вона не має змоги в повному обсязі забезпечити всі потреби дітей і змушена звернутися до суду з цим позовом. Просила суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно з дня звернення до суду і до повноліття дітей. До суду подала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності та про підтримання позову. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився. На адресу суду повернулися конверти із судовою повісткою із рекомендованим повідомленням із позначкою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин суд вважає відповідача належним чином повідомленими та можливим за згодою позивача розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 09.12.2006 року, зареєстрованому відділом РАЦС м. Каховка Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 199 ( свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 08. 09.2009 року.) Від данного шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі.( свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 16.09.2015 року та [NUMBER] від 16.11.2009 року). Позивач з відповідачем припинили спільне проживання з початку 2012 року, а рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12.04.2012 року шлюб між ними розірвано ( копія заочного рішення суду № 2/2113/530/2012 від 12.04.2012 року). Діти знаходяться на повному утриманні позивача, що підтверджується довідкою виконкому Виноградівської сільської ради Олешківського району від 07.08.2017 року № 1905, а відповідач з часу розірвання шлюбу матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Оскільки є законні підстави для стягнення аліментів, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню. Судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved