Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 03.09.2004 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони проживають окремо та майже не спілкуються. Позивачка зазначає, що після того як сторони почали жити окремо відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на сім'ю та утримання дитини. Дитина на даний час навчається у 3-Б класі комунального закладу «Харківська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 93 Харківської міської ради Харківської області імені В.В. Бондаренка», додатково вивчає англійську мову та досить часто відвідує логопеда. Позивачка працює у ТОВ «ЮЛІС-А» продавцем, а тих коштів, які вона отримує на основному місці роботи недостатньо для розвитку дитини. Позивач вказує, що відповідач працює неофіційно та отримує нерегулярний і мінливий дохід,однак досить високий. [PERSON] просить ухвалити рішення, в силу якого стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення ним повноліття. У судове засідання належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи позивачка не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі, посилаючись на викладені в ньому обставини. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково. При цьому [PERSON]зазначив, що він згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісячно та заперечував проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. В обгрунтування вказаних заперечень відповідач вказав, що з 1992 року постійно працює у виробничому підрозділі «Харківська вагонна дільниця» регіональної філії «Південна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». До червня 2015 року він повністю утримував дружину та сина. З червня 2015 року добровільно сплачує кошти на утримання сина в розмірі, що навіть перевищує прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Відповідач [PERSON] вказує, що вимоги позивачки та обґрунтування щодо необхідності визначення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. не містять посилання на конкретні обставини, що обумовлюють саме такий розмір аліментів. Крім того, він проживає разом із батьком пенсіонером, який страждає на захворювання серцево-судинної системи, потребує сторонньої допомоги та коштовного лікування в умовах стаціонару. Враховуючи вартість лікування та ліків, розмір аліментів в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно негативно вплине на виконання ним обов'язків щодо утримання батька. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної заяви з наступних підстав. Відповіднодо ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони по справі 03.09.2004 року зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції (а.с.7). Батьками малолітнього [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтва про народження дитини є сторони по справі (а.с.6). Дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується актом №31 від 15.02.2016 року, складеним комітетом району в місті жителів приватного сектору Жовтневого району міста Харкова (а.с.10). [PERSON] навчається в 3-Б класі комунального закладу «Харківська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 93 Харківської міської ради Харківської області імені В.В. Бондаренка», що підтверджується довідкою від 10.02.2016 року № 43, виданою комунальним закладом «Харківська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 93 Харківської міської ради Харківської області імені В.В. Бондаренка» (а.с.9). Позивач [PERSON] працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Юліс-А» продавцем, загальна сума її доходу за період з 14.09.2015 року по 30.11.2015 року склала 3776,15 грн., що підтверджується довідкою про доходи №1376 від 28.12.2015 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Юліс-А» (а.с.8). Відповідач працює з 22.12.1992 року у виробничому підрозділі «Харківська вагонна дільниця» регіональної філії «Південна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» і зараз займає посаду слюсаря з ремонту рухомого складу 5 розряду комплексної бригади № 1 дільниці з комплексного обслуговування пасажирських вагонів побудови після 2000 року 1 групи ПТО технічної станції Харків - Сортувальний, що підтверджується довідкою № 191 від 09.03.2016 року, виданої виробничим підрозділом «Харківська вагонна дільниця» регіональної філії «Південна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с.26). Відповідно до довідки про доходи від 09.03.2016 року № 263, виданої виробничим підрозділом «Харківська вагонна дільниця» регіональної філії «Південна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», [PERSON] за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року отримав дохід у розмірі 37344 грн. 86 коп. (а.с.28). З довідки-інформації від 08.12.2015 року за №02-20/510 Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області вбачається, що [PERSON] мешкає в [ADDRESS] (а.с.36). З червня 2015 року відповідач добровільно перераховував кошти позивачці на утримання сина, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.43). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу батьків, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2016 року у розмірі 1455 гривень. Таким чином, розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 436 грн. 50 коп. Згідно ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У судовому засіданні встановлено, що позивач працює та має стабільну заробітну плату. Враховуючи, що відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, суд приходить до висновку про присудження аліментів на утримання неповнолітньої дитини в частці від його доходу. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку(доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач визнав позов в частині стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини його доходів. Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачкою та її представником в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав та можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно. Суд, відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище позивачки, відповідача, який є працездатною особою, має постійне місце роботи , де регулярно отримує заробітну плату , вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 (одної четвертої) частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.02.2016 року до досягнення дитиною повноліття Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно з положеннями ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial