Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем разом не проживають, шлюбні відносини фактично припинені, між ними втрачено почуття любові, взаєморозуміння та поваги один до одного. На підставі наведеного просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернувшись в суд із клопотанням про розгляд справи у її відсутності, з приводу заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав. Ухвалою суду від 27.08.2021 року постановлено провести у даній цивільній справі заочний розгляд з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.08.2015 року у Лазарівській сільській раді Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 14.08.2015 року. За час перебування сторін у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] від 15.06.2017 року). Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається зі змісту позову, сторони не підтримують подружніх відносин, шлюбні відносини фактично припинені. Відповідач в судове засідання не з`явився та будь-яких доводів на спростування тверджень позивача суду не подав. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом на підставі викладених у позовній заяві обставин установлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, у позовній заяві просить змінити прізвище на дошлюбне « [PERSON] », тому суд вважає, що позивачу слід відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved