Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 квітня 2005 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Протягом останніх двох років сумісного проживання між подружжям відсутнє взаєморозуміння, в результаті чого між ними склалися особисті неприязні відносини, при яких подальше сумісне проживання стало неможливим. На даний час між сторонами припинені сімейно-шлюбні відносини. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Вказуючи на викладені обставини, позивач просить позов задовольнити. В судове засідання позивач надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов підтримує і просить його задовольнити. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує, наслідки винесення такого рішення їй роз'яснені. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судові повістки, направлені за його місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, про час і місце судового засідання, призначеного на 14 годину 00 хвилин 13 грудня 2016 року та на 11 годину 00 хвилин 11 січня 2017 року вручені особисто, згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що передбачено ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 цього ж Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 01 квітня 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). З наданих позивачем та досліджених судом доказів вбачається, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, що спричинене відсутністю взаєморозуміння, почуття поваги та любові, небажанням позивача за вказаних обставин зберегти шлюб. Наведене свідчить, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. За таких обставин шлюб має бути розірвано. Спору про розділ майна між подружжям не виникає. Згоду про утримання малолітньої дитини між ними досягнуто. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору - 551,20 грн (а.с.1). А тому,

Outcome: approved