Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом дл відповідча, в якому просить стягнути на її користь аліменти на неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі було зареєстровано шлюб 07 вересня 2017 року Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 230. За час спільного проживання у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . До реєстрації шлюбу вони з відповідачем проживали разом однією сімє`ю та спільно утримували дітей, з серпня 2019 року проживають окремо, позивачка з дітьми переїхала проживати до своєї мами. Всі витрати на утримання дітей лягають на позивачку, відповідач в утрманні дітей участі не приймає. Двоє страших дітей ходять до школи, для забезпечення належного освітнього процессу позивачка несе значні витрати щомісяця. Найменша дочка вдома, дитячий садок ще не відвідує. Діти потребують значних витрат на харчування, одяг, дозвілля та розвиток. Відповідач офіційно працює на РФ Львівська залізниця АТ «Укрзалізниця», інших дітей не має, на його утриманні ніхто інший не знаходиться, на стан здоров`я ніколи не скаржився. Оскільки добровільно про сплату аліментів сторонам домовитися не вдалося, вона змушена звернутися з позовом до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 30 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Представник позивачки адвокат Альонова М.Б. подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мініму для дитини відповідного віку. Розгляд справи просить проводити без присутності стони позивача. Відповідач в судове засідання також не з`явився. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 2017 року Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий хапис № 230 (а.с.4). [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народилася [INFO] , [PERSON] народилася [INFO] . У свідоцтві про народження дітей сторони зазначені батьками (а.с.9-11). Діти проживають з позивачкою по справі за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Тараканівської сільської ради №272 від 10.06.2020 (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] навчається в 3 класі КЗ «Привільненська загальноосвітня школа І-ІІІ ступеннів» Привільненської сільської ради. [PERSON] начається у 6 класі цього ж навчального закладу (а.с.12,13). Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, робить висновок, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно відповідатиме інтересам дітей, зможе покрити витрати на їх утримання. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень суд приходить до такого висновку. Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень ч.1 - ч.2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно зі ст.ст.133,137 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем були надані такі документи: Ордер РН-№952 від 10.0.2020 року, Договір про надання правової допомоги від 10.06.2020 року та Акт №1 прийому надання правової допомоги до Договору №9/20 від. 10.06.2020 року. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141, 142 ЦПК України 840,80 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved