Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що її чоловікові, [PERSON], з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, належав на праві власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті у 1992 році вона прийняла спадщину фактично, вступивши в володіння житловим будинком. Але на даний час не має змоги оформити у нотаріуса документи на право власності на спадщину через наявність прибудов до житлового будинку, збудованих її чоловіком, та на які він не оформив своє право власності. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій вказувала про підтримання в повному обсязі своїх позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але направили до суду листа про повне визнання ними позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне. Спірним є житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який за архівними даними КП «Люботинське БТІ», зареєстрований на ім'я [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області 14 листопада 1990 року. Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого станом на 08 серпня 2014 року, на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], розміщені житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 81,50 кв.м, у тому числі житловою площею 31,60 кв.м, з прибудовами літ. «А1-1», літ. «А2-1» і літ. «А3-1», сіньми літ. «а1» і ганком літ. «а2» та надвірні будівлі: сарай літ. «Б», погреб літ. «бп», альтанка літ. «Г», вбиральня літ. «Д», гараж літ. «Е», душ літ. «Ж», погреб літ. «З», гараж літ. «И», інженерний колодязь літ. «К», вигрібна яма літ. «Я»; роки побудови житлового будинку з прибудовами - з 1952 по 1991 рік. На замовлення [PERSON] 22 вересня 2014 року КП «Люботинське проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро» виготовило висновок про стан забудови земельної ділянки по [ADDRESS], згідно з яким прибудови літ. «А1-1» і літ. «А3-1» до житлового будинку літ. «А-1» з сіньми літ. «а1», що розташовані за на вказаній земельній ділянці, мають задовільний технічний стан. Рішенням Люботинської міської ради Харківської області № 404 від 23 жовтня 2014 року за заявою [PERSON] було надано дозвіл на збереження самочинно побудованих прибудов та сіней до житлового будинку літ. «А-1» та надано згоду на виділення земельної ділянки орієнтовною площею 1000 кв.м під уже збудоване нерухоме майно за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до роз'яснень, наданих Державною архітектурно-будівельною інспекцією України в листі № 40-12-2409 від 01 вересня 2011 року «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року», вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва Постановою КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, тобто до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень ЦК України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. Відповідно до листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 40-19-5376 від 30 липня 2012 року «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів» встановлено, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 03 листопада 1992 року, виданим Люботинською міською радою Харківського району Харківської області. Спадщиною після смерті [PERSON] суд визнає житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами, які належали померлому, але право власності на який він не оформив належним чином. За повідомленням Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області до нотаріальної контори в шестимісячний строк після смерті [PERSON] з заявами про прийняття або про відмову від спадщини ніхто не звертався, відкритих спадкових справ немає, заповіти від його імені не посвідчувались. Записами у національному паспорті позивача [PERSON] підтверджується те, що вона зареєстрована та постійно мешкає з 1980 року за адресою: [ADDRESS]. Факт подружній відносин [PERSON] з померлим чоловіком [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим Люботинською міською радою Харківського району Харківської області від 04 серпня 1979 року. Згідно ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, діючого на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини та вчинив зазначені дії протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, спадкоємцем, який прийняв після смерті [PERSON] спадщину у виді житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами, суд вважає його дружину [PERSON], яка проживала разом з померлим на час його смерті та прийняла в управління і володіння житловий будинок. Дітей спадкодавця, [PERSON] і [PERSON], суд не вважає спадкоємцями, оскільки вони на час смерті батька були неповнолітніми та не вчинити дій, які б свідчили про прийняття ними спадщини в управління або володіння. Оскілки позивач прийняла у встановленому порядку спадщину після смерті чоловіка, але не має змоги отримати свідоцтво про право власності на спадщину через відмову нотаріуса та відсутність необхідних документів, суд задовольняє позов повністю та визнає за нею право власності на житловий будинок в цілому. На підставі викладеного,

Outcome: approved