Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS]. Позивач є власником даної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 15 січня 2007 року та договором дарування від 15 вересня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Кібальнік О.Ф. Зазначає, що відповідач являється її сином, зареєстрований в даній квартирі, але тривалий час проживає закордоном та не користується квартирою. Вона вимушена самостійно утримувати квартиру в належному вигляді та сплачувати кошти за комунальні послуги. Тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405ЦК України), а саме, від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57 цс 11. Наведене свідчить, що задоволення позову про позбавлення особи права користування жилим приміщенням можливе лише у відношенні тієї особи, яка вже набула права користування конкретним житловим приміщенням, вселилась в нього в установленому порядку у якості члена сім'ї наймача, члена ЖБК або члена сім'ї власника квартири чи будинку, однак певний час без поважних на те причин в ньому не мешкає, тобто не використовує житло за цільовим призначенням - для проживання понад встановлений законодавством термін. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. В судовому засіданні встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 15 січня 2007 року, виданим Олександрійською міською радою, зареєстрованим КП «Олександрійське МБТІ» 24.01.2007 року, договором дарування частки квартири від 15 вересня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кібальнік О.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 601, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15 вересня 2018 року № 137881634. Згідно довідки ПП «Побутсервіспром» від 25 вересня 2018 року № 933 в квартирі [ADDRESS] м. Олександрії зареєстровані власник [PERSON] та її син [PERSON]. Відповідно до акта обстеження місця проживання від 24 вересня 2018 року, складеного уповноваженою особою будинків № 45 і №28 [PERSON] за участю сусідів [PERSON] (проживає в [ADDRESS]) і [PERSON] (проживає в [ADDRESS]), під час обстеження квартири [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації з 01.09.2017 року. Особистих речей [PERSON] при обстеженні не виявлено. Реєстрація відповідача в даній квартирі, яка належить позивачу, створює для неї перешкоди в користуванні, розпорядженні власністю, зокрема, вона сплачує комунальні послуги за відповідача як за додаткового члена сім'ї. В зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved