Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації та визнання права власності на цю частку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 13.03.2007 року, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану Білокуракинського районного управління юстиції Луганської області зроблено відповідний актовий запис за № 11. Від шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За час перебування у шлюбі у спільну часткову власність було придбано житловий будинок з господарчими спорудами разом із земельною ділянкою площею 2584,7 кв.м. для будівництва і обслуговування будинку та господарчих будівель і споруд, що знаходяться за адресою: вул. Миру буд. 18 с. Олександропіль Білокуракинського району Луганської області. Дане домоволодіння належить позивачці, відповідачу, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по ? частині кожному. Згідно звіту про визначення вартості нерухомого майна, ринкова вартість спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 32472,00 грн.. Відповідно, вартість ? частки відповідача становить 8118,00 грн.. На теперішній час позивачка разом з дітьми мешкає в цьому житловому будинку, несе відповідні витрати на утримання домоволодіння. Відповідач участі в утриманні житлового будинку, як співвласник, не приймає, відмовляється здійснювати капітальний ремонт житлового будинку та надвірних споруд, облаштувати прибудинкову територію, а також нести витрати по сплаті всіх комунальних послуг та поточні витрати на утримання житлового будинку, що робить неможливим спільне володіння та користування майном. Відповідач до теперішнього часу хоча й зареєстрований за адресою: [INFO], але з 2014 року фактично мешкає у с. Зелений Гай Новопсковського району Луганської області. Крім того, відповідач приїжджає до домоволодіння, де позивачка мешкає разом зі своїми дітьми, вчиняє сварки та заважає користуванню спільним майном, постійно погрожує вигнати їх з дому. Всі ці дії відповідач здійснює у нетверезому стані, що негативно впливає на дітей та їхній стан здоров'я. Позивачка неодноразово шляхом переговорів намагалася дійти згоди з відповідачем з приводу сплати йому грошової компенсації за його частину спірного домоволодіння, проте, він відмовляється. У зв'язку з чим позивач просить припинити право власності на ? частку відповідача [PERSON] у спірному житловому будинку з господарчими спорудами зі стягненням грошової компенсації з позивачки на користь відповідача, визнавши за нею право власності на цю частку та виплатити на користь відповідача грошову компенсацію за належну йому ? частку спірного житлового будинку у розмірі 8118,00 грн. з депозитного рахунку Білокуракинського районного суду Луганської області, на який буде внесено позивачкою відповідні грошові кошти. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Надав аналогічні пояснення, доповнивши, що сумісне проживання позивача та відповідача в одному домоволодінні неможливе, оскільки він постійно вчиняє сварки, погрози, що негативно впливає на психічний стан дітей. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що він на даний час проживає у своїх батьків в с. Зелений Гай Новопсковського району Луганської області. Однак, там немає умов для проживання. З позивачем дійсно вони постійно сваряться, вона на нього неодноразово заявляла в поліцію, його було притягнено до адміністративної відповідальності. Просив у задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13.03.2007 року, про що в Книзі реєстрації розірвання шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану Білокуракинського районного управління юстиції Луганської області зроблено відповідний актовий запис за № 11 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9). За час перебування у шлюбі у спільну часткову власність було придбано житловий будинок з господарчими спорудами разом із земельною ділянкою площею 2584,7 кв.м. для будівництва і обслуговування будинку та господарчих будівель і споруд, що знаходяться за адресою: вул. Миру буд. 18 с. Олександропіль Білокуракинського району Луганської області. Дане домоволодіння належить позивачці, відповідачу, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по ? частині кожному (а.с.17-18). Згідно звіту про визначення вартості нерухомого майна ринкова вартість спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 32472,00 грн.. Відповідно, вартість ? частки становить 8118,00 грн.(а.с. 13-15). На теперішній час позивачка разом з дітьми мешкає в спірному житловому будинку, співмешканець [PERSON] з 2014 року за вказаною адресою не проживає (а.с.19). Позивач несе відповідні витрати на утримання домоволодіння, сплачує комунальні платежі (а.с. 20-25). Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що він за зазначеною адресою не проживає та витрат по утриманню домоволодіння не здійснює. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном відповідної матеріальної компенсації. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно з положенням ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння та користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Як встановлено в судовому засіданні, спільне проживання сторін є неможливим, а відповідно, і спільне володіння та користування. [PERSON] неодноразово зверталася до Білокуракинського відділу поліції з приводу хуліганських дій [PERSON] (а.с.26, 27). Як зазначено в абз. 3 п. 6 Постанови Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved