Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Просила постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 840 грн. 50 коп. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати в сумі 10 565 грн. понесені нею на платне навчання їхнього сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем [PERSON] вона зареєструвала шлюб 02.10.1994 року, який був розірваний Герцаївським райсудом 04.11.2010 року. Від спільного подружнього життя з відповідачем мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області з відповідача стягуються на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 250 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На даний час відповідач працює по найму на будівництві, а їхньому старшому сину [PERSON] [INFO] виповнилося 18-ть років, відповідно покращився матеріальний стан відповідача. Посилалась також на те, що син [PERSON] з 01.09.2012 року є студентом Чернівецького політехнічного коледжу, період навчання до 01.07.2016 року, загальна сума оплати за навчання становить 25 080 грн. Вона посеместрово вносила плату за навчання сина в сумі 3 135 грн., що підтверджується відповідними квитанціями за 11.08.2012 року, 17.01.2013 року, 15.08.2013 року, 10.01.2014 року та 19.08.2014 року на суму 3 135 грн. кожна. В тому числі оплата за гуртожиток складає 800 грн. та підготовчі курси згідно квитанції від 05.06.2013 року - 1 500 грн. Позивачка в судовому засіданні надала пояснення аналогічні позовним вимогам та просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, оскільки не має можливості сплачувати аліменти у більшому ніж визначено судовим рішенням розмірі. Вимоги позивачки про стягнення з нього додаткових витрат на платне навчання сина вважає безпідставними, оскільки ці витрати мали би покриватися із стягуватих з нього аліментів. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши надані сторонами докази та з'ясувавши дійсні обставини справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі до 04.11.2010 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 12.01.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх дітей стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 250 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Судом було видано виконавчий лист, який було звернуто до примусового виконання. Згідно довідки ВДВС Герцаївського РУЮ у Чернівецькій області №2067/02-28-02 від 22.09.2015 року відповідач [PERSON] станом на 22.09.2015 року заборгованості по аліментах не має. Синові сторін по справі [PERSON] [INFO] виповнилося 18-ть років. Позивачкою заявлено вимоги як про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], так і стягнення додаткових витрат на утримання сина - [PERSON], [INFO], понесених нею на його навчання. Щодо вимог про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], то вони підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом також встановлено, що позивачка працює старшим контролером-касиром в філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк», при цьому її середньомісячний дохід становить 2 954,63 грн. З моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів у позивачки збільшились витрати на утримання дитини, оскільки дитина росте, що потребує збільшення витрат на одяг, харчування, тощо. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років становить 1 455 грн. Зазначений у рішенні Герцаївського районного суду від 12.01.2011 року розмір аліментів є недостатнім для задоволення потреб неповнолітньої дитини, оскільки з 2011 року значно зросли споживчі ціни на продовольчі товари, одяг та комунальні послуги. Таким чином, з об'єктивних причин, у позивачки погіршився матеріальний стан, і сума аліментів, стягнутих попереднім рішенням, є недостатньою для утримання дитини. Щодо відповідача, то як встановлено судом, на даний час він не працює, на обліку в службі зайнятості як безробітний не зареєстрований. Проте, [INFO] його син [PERSON] досяг повноліття. Отже, у відповідача матеріальний стан покращився - на утриманні у нього залишився лише неповнолітній син [PERSON]. За таких обставин, на підставі викладеного, враховуючи те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, а також виходячи з майнового та сімейного стану позивачки та платника аліментів [PERSON], який є здоровим, працездатним, таким що спроможний заробляти та сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково - шляхом збільшення розміру аліментів на утримання дитини до 500 грн. щомісячно. Щодо вимог про стягнення додаткових витрат на утримання сина - [PERSON], [INFO], понесених позивачкою на навчання останнього, то і вони підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом то що) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Згідно індивідуального договору №19 [PERSON] навчається в Чернівецькому політехнічному коледжі в м.Чернівці; строк навчання з 1 вересня 2012 року по 1 липня 2016 року; загальна вартість навчання становить 25 080 грн., плата вноситься посеместрово до початку кожного семестру в сумі 3 135 грн. Відповідно до квитанцій, які позивачка долучила до матеріалів справи на обґрунтування своїх вимог, вбачається, що нею оплачено навчання сина за період з 1 вересня 2012 року по 31 грудня 2014 року, а саме нею сплачено по 3 135 грн. 11.08.2012 року, 17.01.2013 року, 15.08.2013 року, 10.01.2014 року та 19.08.2014 року, а також - 1 500 грн. за підготовчі курси 05.06.2013 року, всього - 17 175 грн. На підставі наведеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути ? частину таких додаткових витрат, що загалом складають 8 587,50 грн. Щодо вимог про відшкодування витрат на оплату проживання сина в гуртожитку, то вони не підлягають до задоволення, оскільки ці витрати на переконання суду не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, а є звичайними витратами на дитину. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн. На підставі ст.ст.180-182, 184, 185, 192 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial