Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду, а також стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною - [PERSON] , трьох років, з дня подання заяви до суду. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 25 січня 2018 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина. Після народження сина, позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Оскільки позивач у зв`язку з доглядом дитини, позбавлена можливості забезпечувати свої матеріальні потреби, просить стягнути аліменти на своє утримання та на утримання дитини. В судове засідання позивач не з`явилася, від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, а звернувся до суду з заявою в якій просить цивільну справу за позовом [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини розглядати без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2018 року (а.с. 7). Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] , і його батьками значаться сторони по справі (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: -стан здоров`я та матеріальне становище дитини; -стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; -наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; -інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони у шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно до ст.. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі змін матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] на час розгляду справи у суді проживає з матір`ю, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення ним 3-х річного віку, в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів суд враховує зазначені обставини вік дитини, її потреби та вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде достатнім у даній ситуації, враховуючи спільний обов`язок батьків на утримання дитини. Аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги мають бути задоволені та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 березня 2019 року і до досягнення сином повноліття. Зважаючи на фактичні дані, встановлені судом, щодо проживання дитини з матір`ю, а також на вік дитини, яка не досягла 3-років, та перебування матері у відпустці по догляду за дитиною, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною 3-х років. Відповідач, в силу ст. 81 ЦПК України, не надав доказів неможливості надання матеріальної допомоги дружині, яка здійснює догляд за дитиною, що не досягла 3-х років.. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат на підставі п.2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved