Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її сина, [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що 18.09.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . З 01 грудня 2017 року сторони припинили сімейні стосунки, сумісне господарство не ведуть, мешкають окремо. Спільна дитина [PERSON] , залишився проживати з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 29.05.2015 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісячно. Майже 2 роки відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків щодо виховання сина. Відповідач не підтримує спілкування з сином, не виявляє турботи, не цікавтеся його життям. Таким чином, відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, самоусунувся як від спілкування з дитиною, так і від виховання дитини. Позивачка просить суд ухвалити рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні його сина, [PERSON] , [INFO] . Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Краматорської міської ради у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовом погодилась та надала висновок органу опіки та піклування Краматорської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні його сина, [PERSON] , [INFO] . Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим повідомленням. Відзив на позовну заяву суду не надав, але з позовною заявою та доданими до неї документами ознайомлений. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до пунктів 15, 16 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Із змісту зазначеної норми випливає, що ухилення від виконання юридичного обов`язку по вихованню дитини завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання та інше, але ж не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень Верховного Суду України, викладених в п.16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року (з послідуючими змінами та доповненнями) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», - хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідним медичним висновком. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Вимоги ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно вимог ст.ст.150, 155 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Виходячи із змісту ст.ст.164, 165 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що 18.09.2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с.17). Згідно свідоцтва про народження, [INFO] у позивачки та відповідача народився син, [PERSON] (а.с.19). Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 29.05.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісячно (а.с.20). Із інформаційного листа складеного завідуючою Комунального дошкільного навчального закладу (Ясла-садок) № 67 «Сонячний» загального типу Управління освіти Краматорської міської ради, [PERSON] відвідує дитячий садок № 67 «Сонячний». Вихованням дитини займається мати [PERSON] . Всі питання, що стосуються виховання, навчання та догляду дитини, вирішується саме з нею. Батько [PERSON] не приймає участь у вихованні сина (а.с.36). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам складеного головним державним виконавцем Краматорського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області Мироновою М.В., станом на 30.09.2019 року включно [PERSON] має заборгованість по аліментам в розмірі 90705,73 грн. Згідно акту органу опіки та піклування Краматорської міської ради від 03.10.2019 року, щодо відвідування родини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що на момент відвідування двері до помешкання ніхто не відчинив. З бесіди з сусідами було з`ясовано, що батько дитини, [PERSON] ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя (а.с.48). Згідно висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради, орган опіки та піклування, враховуючи інтереси, [PERSON] , [INFO] , вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] (а.с.49-50). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу у межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами документів та доказів. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, суд вважає доведеними у судовому засіданні, оскільки відповідач [PERSON] самоусунувся від підготування малолітньої дитини до самостійного життя, не спілкується з сином в необхідному обсязі, не створює умов для її усестороннього розвитку, не проявляє інтересу до його життя, потребам, здоров`ю, не надає сину матеріальної допомоги. Відповідач не виявляє інтересу до внутрішнього світу малолітнього сина, не створює умов для отримання нею освіти. Дійсно, така поведінка відповідача не відповідає вимогам Закону. Враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що відповідач свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків, самоусунувся від виховання та утримання дитини, долею сина, життям та здоров`ям не цікавиться, не турбується про її майбутнє, матеріальної допомоги та моральної підтримки не надає, чим наносить шкоду психічному та фізичному здоров`ю дитини, у зв`язку з чим позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, слід задовольнити. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved