Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна в натурі. Посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 1985 року по 23 квітня 2018 року. В період проживання в шлюбі в 1987 році нею та відповідачем спільно був побудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] . Земельну ділянку розміром 0,08 га під будівництво зазначеного будинку з господарським будівлями та спорудами відповідачу по справі було відведено рішенням виконкому Глибоцької районної ради народних депутатів від 14 жовтня 1987 року № 205, що підтверджується архівним витягом з протоколу № 10 від 30 січня 2018 року № 1. Зазначила, що будинок було побудовано спільною працею її та відповідача за їх спільні кошти, з метою подальшого їх проживання в даному будинку як подружжя, ведення спільного побуту та господарства, що надалі підтверджується заочним рішенням Герцаївського районного суду від 03 квітня 2018 року, де вищевказаний будинок судом визнано її та [PERSON] , а саме за [PERSON] визнано право власності, як на частку у спільному майні подружжя, на Ѕ частки житлового будинку з господарським будівлями та спорудами, що складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 169, 50 кв.м., житловою площею 50,50 кв. м., сараю літ. «Б» площею 48,70 кв.м., вбиральні літ. «В» площею 2,00 кв. м., криниці № 1, вигрібної ями № 2, воріт № 3, 4, огорожі № 5, 6, 9 та хвіртки № 7-8, що знаходяться в [ADDRESS] . Згодом 16 травня 2018 року державним реєстратором за нею зареєстровано право власності на Ѕ частки спірного будинковолодіння. Оскільки і вона і відповідач мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, просить суд в порядку поділу в натурі майна, що є у спільній частковій власності сторін по справі виділити їй з приміщень першого поверху і підвалу житлового будинку літ. «А», підвал 11, площею 16, 60 кв. м.; коридор 1-2, площею 9,50 кв. м.; житлову кімнату 1-3, площею 13,10 кв.м.; житлову кімнату 1-4, площею 18-30 кв.м.; гараж 1-5, площею 39,00 кв. м., крім цього з будівель та споруд: убиральню літ. «В», криницю літ. «№1» в спільне користування, яму вигрібну літ. «№ 2» в спільне користування; огорожу літ. «№ 3-9» в спільне користування, що за адресою [ADDRESS] . А в порядку поділу в натурі майна, що є у спільній частковій власності її та відповідача виділити [PERSON] у власність з приміщень першого поверху і підвалу житлового будинку літ. «А», підвал 1, площею 7,20 кв. м., коридор 1-1, площею 7, 20 кв. м, кімнату 1-6, площею 19-19 кв.м; санвузол 1-7, площею 6-50 кв. м.; коридор 1-8, площею 3,10 кв. м.; кухню 1-9, площею 17-90 кв.м.; комору 1-10, площею12,00 кв. м., з будівель та споруд сарай літ «Б», криницю літ. «№1» в спільне користування, яму вигрібну літ. «№2» в спільне користування, огорожу літ. «№3-9»в спільне користування;які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Також просит суд в якості компенсації різниці у вартості часток, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 36944 грн. та припинити право спільної часткової власності на будинковолодіння, що у [ADDRESS] та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак її представник [PERSON] подав заяву, якою позов підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу у їх відсутності, позов задовольнити, а саме провести поділ в натурі відповідно до другого варіанту поділу, врахувати те, що по цьому варіанту поділу різниця у вартості часток є найменшою, виділити позивачу найбільшу частку, яку сама пропонує, враховуючи, що з нею продовжують проживати їх сини, при цьому стягнути з неї різницю вартості майна на користь відповідача. Також просить врахувати те, що працювала за кордоном і висилала чоловікові кошти на добудову саме цієї частини будинку, яку просить виділити їй. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не з`явився по невідомим для суду причинам, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та про причини не явки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Тому суд вважав можливим винести по справі заочне рішення, враховуючи позицію позивача з цього приводу. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши характер спірних правовідносин, приходить до наступних висновків: Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч. 1 ст. 81ЦПК України\~ кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між сторонами по справі 07 вересня 1985 року був зареєстрований шлюб. Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 23 квітня 2018 року даний шлюб розірвано. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97- ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Згідно ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Статтею 63 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Житловий будинок\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами,\~що в\~ [ADDRESS] \~є предметами\~даного спору. Зазначений будинок було побудовано спільною працею сторін по даній справі, за їх спільні кошти, з метою подальшого проживання в даному будинку як подружжя, ведення спільного побуту та господарства. Вказані обставини встановлені заочним рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 03 квітня 2018 року по справі № 714/701/17. Даним рішенням житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] . За [PERSON] визнано право власності, як на частку у спільному майні подружжя, на Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що складається з житлового будинку літ. А загальною площею 169,50 кв.м., житловою площею 50,50 кв.м., сараю літ. Б площею 48,70 кв.м., вбиральні літ. В площею 2,00 кв.м., криниці №1, вигрібної ями № 2, воріт № 3, 4, огорожі № 5, 6, 9 та хвіртки № 7-8 та знаходяться по [ADDRESS] . На підставі зазначеного рішення суду 16 травня 2018 року державним реєстратором за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 частки спірного будинковолодіння (спільна часткова власність). Даний факт підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 124616039 від 21 травня 2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває права власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У справі № 6-12цс13, а саме в постанові від 03 квітня 2013 року, Верховний Суд України дійшов наступних висновків щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо\~виділ (поділ)\~технічно можливий,\~але з\~відхиленням від\~розміру ідеальних\~часток співвласників\~ з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого змінилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження №176 від 12 березня 2018 року, проведеного СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр», дослідженого судом, будівництво житлового будинку літ. «А» з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в даному будинковолодінні проведено з дотриманням державних будівельних, протипожежних, санітарних норм і подальша їх експлуатація за призначенням можлива. Відповідно до висновку інженерно-технічної експертизи № 216 від 24 січня 2019 року, виготовленого судовим експертом Юзвенко [PERSON] (СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр»), який досліджений судом, ринкова вартість житлового будинку з належними до нього надвірними господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , станом на день проведення експертизи складає: 1364616,00 гривень. Експертом стверджується, що виділити в натурі співвласникам по Ѕ частці житлового будинку в будинковолодінні по [ADDRESS] з відступом від ідеальних часток з влаштуванням окремих входів можливо. Запропоновано два варіанти розподілу будинковолодіння. Ознайомившись з запропонованими експертом варіантами розподілу, запропонованим позивачем по справі, [PERSON] варіанту поділу, суд вважає можливим поділити майно в натурі майна відповідно до II варіанту поділу (II варіант розподілу, табл. № 4, 5, 6). При цьому суд враховує, що застосовуючи II варіант поділу різниця у вартості майна, яка буде виділена кожній стороні є найменшою. Також суд вважає, що підлягає задоволенню вимога щодо виділення конкретної частки майна позивачу, яку вона просить, а саме: з приміщень 1 поверху і підвалу житлового будинку літ. «А»: підвал II, площею 16,60 кв.м.; коридор 1-2, площею 9,50 кв.м.; житлову кімнату 1-3, площею 13,10 кв.м.; житлову кімнату 1-4, площею 18,30 кв.м.; гараж 1-5, площею 39,00 кв.м.; з будівель та споруд: убиральню літ. «В», криницю літ. «№1» в спільне користування, яму вигрібну літ. «№2» в спільне користування; огорожу літ. «№3-9» в спільне користування. Таким чином вартість реальної частки [PERSON] складатиме 719302,00, що на 36994,00 більше за вартість ідеальної частки. Відповідачу по справі, [PERSON] , в свою чергу, в порядку поділу в натурі майна, що є у спільній частковій власності сторін по справі, належить виділити у власність: з приміщень 1 поверху і підвалу житлового будинку літ. «А»: підвал І, площею 7,20 кв.м.; коридор 1-1, площею 7,20 кв.м.; кімнату 1-6, площею 19,10 кв.м.; санвузол 1-7, площею 6,50 кв.м.; коридор 1-8, площею 3,10 кв.м.; кухню 1-9, площею 17,90 кв.м.; комору 1-10, площею 12,00 кв.м.; з будівель та споруд: сарай літ. «Б», криницю літ. «№1» в спільне користування, яму вигрібну літ. «№2» в спільне користування; огорожу літ. «№3-9» в спільне користування. Вартість реальної частки [PERSON] складатиме 645314,00, що на 36994,00 менше за вартість ідеальної частки. Тому з позивача [PERSON] слід стягнути на користь відповідача [PERSON] 36994,00 грн. для відшкодування вартості відхилення (різницю) між вартістю його частки та ідеальної частки. На підставі зазначеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1,2 ст.141ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір, що підтверджується квитанцією від 18.03.2019 року № 42348, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5763,00 грн., також слід стягнути судові витрати в розмірі 4900 грн. на оплату інженерно технічної експертизи (квитанція №0.0.1238025804.1 від 15.01.2019 року), що разом складає 10663 грн. На підставі ст.ст. 60, 63, 69,\~70-79 СК України,\~183,361,364,367 ЦК України\~та

Outcome: approved