Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.04.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON]. [INFO]. Відповідно до рішення Алчевського міського суду Луганської області від 28.01.2013 року шлюб між сторонами по справі було розірвано. [PERSON], після розірвання шлюбу між сторонами по справі, ухиляється від виконання батьківських обовязків щодо утримання та виховання сина, а саме не утримує його матеріально, не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться станом його здоровя та розвитком дитини. Посилаючись на зазначене, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно сина [PERSON]. [INFO], стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON], у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірила представляти [PERSON], яка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, у разі повторної неявки відповідача просила винести по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Судом вживалися заходи до встановлення місця перебування та належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи. 26.10.2017 року в газеті «Запорізька правда» № 43 (23778) була розміщена обява про виклик останнього у судове засідання. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4\~ст. 169 ЦПК України\~суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України). Представник третьої особи органу опіки та піклування РА ЗМР по Комунарському району [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила долучити до матеріалів справи висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Суд, вивчивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 226490, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції у Луганській області 15.12.2011 року (а.с. 18). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 165091, видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище (а.с. 17). Відповідно до інформації КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6», наданої за № 789/02-8 від 21.06.2017 року, малолітній [PERSON], [INFO], спостерігається в даному закладі з жовтня 2015 року. При відвідуванні дитячої амбулаторії та при викликах дільничного педіатра з дитиною знаходиться мати. Рекомендації щодо лікування дитини вирішуються з матірю. На прийом до дільничного педіатра батько хлопчика не зявлявся (а.с. 15). Відповідно до довідки ДНЗ (ясла-садок) № 274 «Зайчатко» ЗМР [PERSON], [INFO], відвідує садок з квітня 2015 року. Приводить за забирає дитину його мати [PERSON] Вихованням дитини займається мати. Проводить оплату за його перебування в дитячому навчальному закладі, участь у батьківських зборах та в житті закладу приймає виключно мати дитини. Вихователі та завідувач дошкільного навчального закладу не мали можливості співпрацювати з батьком дитини [PERSON] Відповідно до висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] за № 2771/01-26/05 від 11.10.2017 року, встановлено, що батько малолітньої дитини [PERSON] [PERSON] з 2013 року ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Тривалий час не приймає ніякої участі у вихованні та матеріальному утриманні сина, не проявляє до нього будь-якої батьківської заінтересованості, не цікавиться його здоровям, не турбується про його інтелектуальний, фізичний, духовний та психічний стан. Здоровям, утриманням та вихованням малолітнього займається його мати [PERSON] Матірю створено всі необхідні умови для розвитку, виховання та відпочинку сина. За місцям роботи, мати хлопчика характеризується позитивно. В колективі користується повагою та авторитетом (а.с. 47). Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися зі своїми батьками поза їх бажанням, за винятком випадків, коли таке рішення суд приймає в її інтересах. Виключною мірою відповідальності за невиконання батьківського обовязку є позбавлення батьківських прав. Це допускається лише на підставі та в порядку, визначеному законом. Підстави для позбавлення батьківських прав визначені у ст. 164 СК України, зокрема, мати і батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно зі ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], суд вважає, що відповідач [PERSON] не виявляє до малолітньої дитини ніякої уваги та турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання, утримання дитини, матеріально дитину не підтримує, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками, тому позовні вимоги в частині позбавлення його батьківських прав, є обґрунтованими підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього [PERSON], суд зазначає наступне. На підставі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги інтереси малолітнього [PERSON], його стан здоровя та матеріальне становище позивача, стан здоровя і матеріальне становище відповідача, той факт, що відповідач має змогу сплачувати аліменти, а також те, що відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дитини не виділяє, враховуючи те, що відповідач не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини, тому позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved