Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. В позові зазначила, що вона є власником 2/5 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору-дарування від 12.08.14 р.. Після придбання вказаної частини, яка складає квартиру № 2, їй стало відомо, що в ній зареєстровані сторонні особи без будь-яких правових підстав. Звернувшись до вуличного комітету, отримала довідку про те, що в квартирі є зареєстрованими [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але фактично не проживають та ніколи не проживали. Вказує, що наявність зареєстрованих осіб, які не проживають, виникли проблеми зі сплатою комунальних послуг, які фактично не надаються, але нараховуються на кількість зареєстрованих осіб. В судовому засіданні позивач та її представник за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. На адреси реєстрації відповідачів а також за адресами останнього відомого місця їх проживання направлено копії позовної заяви та повістки-виклики. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Справу розглянуто за відсутності відповідачів за згоди позивача заочно. Аналізуючи докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.164 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Відповідно до ч. 1, п. 1 та п. 5 ч. 3 та ч. 4 ст. 71, ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову ) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на військовій службі; … 5) влаштування не працездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом всього часу перебування в них. У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності такої особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 2/5 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування, укладеного 12 серпня 2014 року та посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстр. № 1448). Зазначене підтверджується вказаним договоро дарування та витягом про реєстрацію права власності від 12.08.14 р. № 25467336. Відповідно до записів у будинковій книзі та довідки вуличного комітету № 14 м.Бердянськ від 12.08.14 р. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але не проживають та не проживали. Відповідно до показів свідків [PERSON] та [PERSON] , які проживають в квартирі [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] вони не знають, ніколи не бачили та в квартирі № 2 цього будинку відповідачі не проживали. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наявність реєстрації у житловому будинку місця проживання особи, яка в ньому не проживає, є перешкодою у здійсненні позивачем прав власника цього будинку. Зазначені перешкоди підлягають усуненню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки вони відсутня без поважних причин понад шість місяців та інша домовленість між ними та власником житла або законом не встановлена. Виходячи з цього, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved