Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до вимог якого просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] кошти в сумі 5 116 грн. 00 коп., які були сплачені за виготовлення та встановлення металопластикових вікон та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 21.07.2013 року між нею та ФО-П [PERSON] було укладено угоду на виготовлення та встановлення металопластикових вікон. У приміщенні даної фірми, знаходився представник «Альфа Банку», з яким позивачка уклала кредитний договір для погашення повної вартості даних вікон. Так, позивачка замовила три вікна у власний будинок. Для виготовлення даних вікон до позивачки прибув дизайнер, який виміряв всі розміри вікон. Загальна сума робіт складає 5 116 грн. 00 коп. Під час встановлення вікон було виявлено, що вікна не відповідають розмірам. Фірма пояснила, що замість вікон, які не підійшли за розміром будуть виготовлені та встановлені інші, але інші вікна не були доставлені позивачці, в зв'язку з чим вона звернулась до суду за даним позовом. Також позивачка вважає, що незаконними діями фірми їй була завдана моральна шкода в розмірі 10 000,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, при цьому направила до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд повно та всебічно проаналізувавши представлені докази, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступних висновків. Між позивачкою [PERSON] та відповідачем Фізичною особою - підприємцем [PERSON] 21.07.2013 року було укладено договір (індивідуальний номер заказу № СN-18LD), згідно якого відповідач бере на себе зобов'язання по виготовленню та передачі у власність позивача металопластикові вікна. Згідно даного договору вартість робіт становить 5 116 грн. 00 коп. 21.07.2013 року між позивачкою [PERSON] та ПАТ «Альфа-банк» був укладений кредитний договір № 401481859, згідно якого позивачка отримала кредит в розмірі 5 116 грн. 42 коп. Кредит отриманий позивачкою був перерахований ФО-П [PERSON] за виготовлення металопластикових вікон, що підтверджується п. 2.5 кредитного договору № 401481859 від 21.07.2013 року. Для виготовлення даних вікон відповідач направив до позивачки дизайнера, який виміряв всі розміри вікон, які повинні були бути вставлені. Під час монтажу вікон було виявлено, що вікна не відповідають розмірам, в зв'язку з чим, позивачка відмовилась від їх монтажу. На даний час вікна позивачці не встановлені та грошові кошти сплачені за їх вартість не повернуті. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів). Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. Згідно ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів»продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли зобов'язання щодо умов договору, які відповідач порушив і не виконав до даного часу, тому необхідно зобов'язати відповідача повернути позивачці [PERSON] сплачені останньою кошти в розмірі 5 116 грн. 00 коп. Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів»передбачено, що при вирішенні вимог споживачів про відшкодування на підставі ст. 24 Закону моральної шкоди суди повинні виходити з роз'яснень, які Пленум Верховного Суду України дав у постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Зокрема, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування шкоди встановлюються судом і визначення його не ставиться в залежності від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку. Вирішуючи питання про розмір компенсації за нанесену моральну шкоду, суд виходить із характеру та тривалості страждань позивача, стану його здоров'я, істотності вимушених змін у його життєвих стосунках, суми завданої майнової шкоди тому суд оцінює моральну шкоду у розмірі 1 500 грн. 00 коп. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial