Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем з 25 квітня 2015 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 91. Від шлюбних відносин мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, відповідач кожні вихідні вживав з друзями спиртні напої, а по поверненню додому вчиняв сварки, застосовуючи до неї фізичну силу, а тому 27.12.2017 р. вона з дитиною пішла від відповідача і на теперішній час проживає у своїх батьків. Матеріально відповідач не утримував сім'ю. Оскільки вони втратили один до одного почуття любові, довіри та поваги, вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дитини. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON]. В підготовче засідання позивач не з'явилася, однак надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна, після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися шлюбним прізвищем - [PERSON], а також просить розглянути справу без її участі (а. с. № 21). Відповідач також не з'явився в підготовче засідання, але телефонограмою повідомив, що з'явитися в підготовче засідання на 12-30 год. 05.03.2018 р. не має можливості, позовні вимоги визнає повністю, на примирення не згоден та просить розглянути справу без його участі (а. с. № 19). Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає можливим в підготовчому засіданні ухвалити судове рішення . Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 25 квітня 2015 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 91, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а. с. № 4). Від шлюбних відносин мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. № 5). Шлюбне життя подружжя не склалося. Відповідач кожні вихідні вживав з друзями спиртні напої, а по поверненню додому вчиняв сварки, застосовуючи до позивача фізичну силу у зв'язку з чим сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. На примирення сторони не згодні. Вивчивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сім'ї є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, прізвище після державної реєстрації шлюбу змінила дружина з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а. с. № 4). Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем - [PERSON], про що зазначила у вищевказаній заяві.

Outcome: approved