Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення від права на спадкування. В обґрунтування\~позову,\~позивач посилається\~на те,\~що вона є донькою [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідач по справі є її племінником, тобто сином її рідного\~брата,\~ [PERSON] ,\~померлого [INFO] . До складу\~спадщини, після смерті матері, увійшов житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] ,\~який збудувала\~матір в\~1964\~році.\~Згідно договору\~від 22\~травня 1963\~року їй\~надано в\~безстрокове користування\~земельну ділянку\~для будівництва\~житлового будинку\~на праві\~особистої власності,\~площею 520\~кв.м. За час життя, [PERSON] , не склала заповіт, а тому\~спадкування її\~всіх прав\~та обов`язків\~здійснюється за\~законом спадкоємцями\~в порядку\~черговості. Таким чином, вона має право на спадкування за законом у першу чергу, оскільки є донькою спадкодавця. Однак вона вважає,\~що відповідача\~по справі,\~ [PERSON] ,\~як спадкоємця\~необхідно усунути\~від права\~на спадкування\~за законом,\~з наступних\~підстав. Її матір,\~та бабуся\~відповідача,\~тяжко захворіла, постійно відчувала болі в серці, приймала дуже багато ліків. Безпорадний стан померлої обумовлювався також похилим віком. Достовірно знаючи\~про те,\~що на\~лікування спадкодавця\~витрачаються дуже\~великі кошти,\~відповідач не\~цікавився станом\~здоров`я,\~не допомагав\~матеріально.\~Такими діями,\~відповідач свідомо\~позбавив свою\~бабцю належної\~допомоги,\~яка була\~їй вкрай\~необхідна. Таким чином, відповідач, не надавав матеріальної допомоги померлій [PERSON] в той час коли вона перебувала у тяжкому стані та потребувала лікування як стаціонарного так і амбулаторного, не надавав їй допомоги по догляду в період повної непрацездатності. Похованням спадкодавця займалась вона та її родина. Тому вона просить суд усунути [PERSON] , від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідача в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до\~ч.3\~ст.\~200\~ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ч.1\~ст.\~82\~ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч.5\~ст.263\~ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено\~в судовому\~засіданні,\~позивач [PERSON] [INFO] є донькою [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 20.08.1955р., копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 21.10.1972р., копією свідоцтво про смерть [NUMBER] (а.с.16-18). Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку для будівництва житлового будинку, які належали спадкодавцю на праві власності, що підтверджується копією договору від 22 травня 1963 року про надання в безстрокове користування\~земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності, копією технічного паспорта на будинок (а.с.9-11, 13-14). Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1261 ЦПК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1\~ст.\~1266\~ЦПК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. З матеріалів справи було встановлено, що позивач [PERSON] має право на спадкування за законом у першу чергу, оскільки є донькою спадкодавця [PERSON] та її рідний брат [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.15). Так відповідач по справі є сином її рідного брата [PERSON] , а тому є її племінником, тобто спадкоємцем за правом представлення. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Так спадкоємець [PERSON] згідно довідки № 160/2019/2631/01-16 від 13.12.2019 р. звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.12) Згідно ч.5,\~6\~ст.1224\~ЦК України, за\~рішенням суду\~особа може\~бути усунена\~від права\~на спадкування\~за законом,\~якщо буде\~встановлено,\~що вона\~ухилялася від\~надання допомоги\~спадкодавцеві,\~який через\~похилий вік,\~тяжку хворобу\~або каліцтво\~був у\~безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Так судом\~згідно позовної\~заяви було\~встановлено,\~і даний\~факт відповідачем\~не спростовувався,\~що спадкодавець\~ [PERSON] ,\~яка є\~бабусею відповідача,\~тяжко захворіла, приймала дуже багато ліків та її безпорадний стан обумовлювався також похилим віком. Вона померла у віці 83 роки. Відповідач достовірно знаючи\~про те,\~що на\~лікування спадкодавця\~витрачаються дуже\~великі кошти,\~відповідач не\~цікавився станом\~здоров`я,\~не допомагав\~матеріально.\~Такими діями,\~відповідач свідомо\~позбавив свою\~бабцю належної\~допомоги,\~яка була\~їй вкрай\~необхідна. Похованням спадкодавця займалась позивач та її родина. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № X, правило \~абзацу \~другого \~частини \~третьої \~статті 1224\~ЦК стосується \~особи,\~ яка\~ зобов`язана\~ була\~ утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої \~особи \~(інших\~ спадкоємців\~ \~або \~ територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого\~обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою \~підставою \~для відмови\~в позові\~про усунення\~від права на спадкування. Правило частини\~ п`ятої\~ статті\~1224\~ЦК стосується всіх спадкоємців\~за законом,\~ зокрема\~й тих,\~ які\~відповідно до\~СК не були\~зобов`язані\~утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та\~піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням\~права та\~обов`язки, одночасно з її позовом про одержання \~права \~на \~спадкування з\~підстав,\~ визначених\~у частині другій статті 1259 ЦК. Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved