Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 01 вересня 2013 року та до досягнення нею повноліття, посилаючись на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача послалася на те, що до 17 лютого 2004 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі з відповідачем у них народилася дитина - [PERSON], [INFO], яка в даний час знаходиться на повному її утриманні та забезпеченні. Відповідач не цікавиться дитиною та ухиляється від її утримання та виховання. В даний час позивач потребує матеріальної допомоги, однак відповідач відмовляється надавати їй відповідну допомогу, у зв'язку із чим, вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково та пояснив, що визнає заявлені позовні вимоги на суму 500 гривень. Надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в більшому розмірі, він не має можливості, оскільки в даний час не має постійної роботи та стабільного доходу. Крім цього, в даний час у нього на утриманні знаходиться дружина та дві неповнолітні дитини. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища відповідача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що до 17 лютого 2004 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі з відповідачем у них народилася дитина - [PERSON], [INFO], яка в даний час знаходиться на повному утриманні та забезпеченні позивача. [PERSON] є малолітньою, доходів чи права власності на нерухоме майно не має. Домовленості між батьками щодо визначення способу виконання обов'язку утримувати неповнолітню дитину не досягнуто. Тривалий час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, а також не забезпечує її матеріально. Відповідач є працездатним, має задовільне матеріальне становище та стан здоров'я, однак не бажає виконувати вимоги по утриманню дитини, передбачені ст.180 СК України, у зв'язку з чим, позивач була вимушена звернутися до суду. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері, або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що в даний час позивач не має постійного місця роботи та стабільного доходу, має на утриманні дружину та двох неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе частково задовольнити заявлені позовні вимоги у розмірі 500 гривень щомісячно. На підставі ст.ст.180-183, 191 СК України,

Outcome: partial