Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] . В обґрунтування позову у заяві вказує, що 08 квітня 2000 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб у Золочівському районному відділі реєстрації громадського стану Львівської області, актовий запис № 39. Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та двоє старших дітей, які вже є повнолітніми. Також позивач зазначає, що відповідач зловживає алкогольними напоями, це призводило до непорозумінь та конфліктів між ними, протягом останніх двох років чоловік проживає окремо, вважає, що їх сім`я фактично розпалася В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву, у якій просить розглянути справу у її відсутності, вимоги позову підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 08 квітня 2000 року, між сторонами було зареєстровано шлюб у Золочівському районному відділі реєстрації актів громадянського стану Львівської області, актовий запис № 39. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 квітня 2009 року, [PERSON] народилася [INFO] . Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 вересня 2011 року, [PERSON] народилася [INFO] . Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Враховуючи наведене а також факт визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження шлюбу, такий суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим доцільно його розірвати, а позов відповідно задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ст. 142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, витрати по сплаті судового збору позивач просить залишити за нею, а тому такі не підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved