Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини посилаючись на те, що відповідач є батьком її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка разом із відповідачем не проживає деякий час, син знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, всі витрати по утриманню дитини вона несе сама. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в судовому порядку на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн., починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просить позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, потворно не зявився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 4); відповідно до довідки виконавчого комітету Рівненської сільської ради Генічеського району Херсонської області № 843 від 09 жовтня 2015 року, [PERSON] дійсно зареєстрована і проживає в с.Рівне і має на утриманні сина [PERSON] [INFO] (а.с. 5). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, батько може надавати матеріальну допомогу дитині, то є підстави для стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку. За таких обставин, та враховуючи факт неспроможності позивачки самостійно забезпечити дитину всіма необхідними матеріальними благами, необхідними для її належного фізичного та духовного розвитку, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача який є працездатним, інших утриманців не має, аліментів в твердій грошовій сумі на дитину щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved