Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 66, 6 кв.м, житловою площею 23, 7 кв.м., підсобною площею 42, 9 кв.м., яка залишилася після смерті [PERSON], який помер 15 грудня 2010 року та [PERSON], яка померла 15 вересня 2012 року. Свої вимоги мотивувала тим, що 15 грудня 2010 року помер її батько [PERSON], а 15 вересня 2012 року її мати [PERSON] Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з квартира № 1, що знаходиться за адресою: бульвар Свободи, 10 в м. Ромни, Сумської області, яка належала померлим батькам . Отже її батьки були співвласниками вищевказаної квартири по 1/ 2 частці у кожного. Спадкоємицею за законом на все майно після смерті батьків є вона, так як своєчасно вступила в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців, в тому числі неповнолітніх та непрацездатних, немає. У серпні 2016 року вона звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті її батьків, але нотаріус їй відмовив, так як на вищевказане майно відсутні правовстановлюючі документи, а саме: свідоцтво про право власності на квартиру було ними втрачено. Позивач в судове засідання не зявилася, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи суду не надала. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просила розгляд справи відкласти в звязку з неможливістю прибути в судове засідання, яке призначено на 06.12.2016 року. Крім того до матеріалів справи долучила заяву за своїм підписом в якій просила також розглядати справу у відсутності позивача, позовні вимоги просила задовольнити. ( а.с.27 Суд вважає, що неявка представника відповідача в судове засідання є не поважною, оскільки останньою не вказано причину в зв»язку з якою вона не може взяти участь в судовому засіданні. В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). З огляду на викладене, з метою дотриманням права кожної особи, яка постала перед судом, розраховувати на вирішення справи по суті та отримання рішення, дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для подальшого відкладення розгляду справи, оскільки судом не встановлено обставин, що перешкоджають вирішенню справи по суті в даному судовому засіданні, на підставі наявних доказів. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив справу розглядати без участі його представника, у вирішенні позовних вимог покладався на розсуд суду. (а.с.29-31, 51-52). Із врахуванням неявки сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, матеріали інвентарної справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виник спір про визнання права власності на спадкове майно. Спір підлягає вирішенню на підставі 392, 1217, 1268-1270 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її . Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що 15 грудня 2010 року помер [PERSON]. ( а.с.10). Згідно свідоцтва про смерть 15 вересня 2012 року померла [PERSON]. ( а.с.11). Згідно свідоцтва про народження виданого на російській мові «Гулак Светланы Александровны», [INFO], її батьком записаний «Гулак Александр Григорьевич», матірю «Гулак Лидия Алексеевна». ( а.с.8). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу 04 жовтня 1988 року [PERSON] одружився з [PERSON], [INFO] та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с.9). Технічний паспорту квартира № 1 у будинку по бульвару Свободи, 10 в м. Ромни виданий на ім»я [PERSON] . ( а.с.17 - 18). В матеріалах інвентарної справи БТІ на дану квартиру, досліджених в судовому засіданні, наявний оригінал свідоцтва про право власності на житло від 05 травня 1994 року виданого Органом приватизації виконкому міської Ради народних депутатів квартира № 1 в м.Ромни, по б-ру [PERSON],10, Сумської області належить на праві приватної власності [PERSON](1/2 частина) та [PERSON] ( ? частина), копія якого долучається до матеріалів справи. ( а.с.53) Згідно будинкової книги для прописки громадян в будинку № 10 квартира № 1 по бульвару Свободи (колишня назва [PERSON] революції) в м. Ромни вказані [PERSON] і [PERSON] (а. с. 12 - 14). Неможливість оформлення права власності в порядку спадкування на спірну квартиру, яка належить спадкодавцям з 1994 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, при цьому позивач скористався передбаченим ст.16 ЦК України способом захисту свого права шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на нерухоме майно. Визнання представником відповідача позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Докази, що спростовують даний висновок суду, станом на час розгляду справи відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає, що порушене право позивача [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку шляхом задоволення її позову і визнання за нею права власності на зазначене майно.

Outcome: approved