Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою за адресою: [ADDRESS] . Зазначала, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири № 1594 від 27.04.2005 вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . На даний час, разом з нею в квартирі зареєстрований її син [PERSON] , а також [PERSON] . Вказала, що [PERSON] є колишньою дружиною її сина [PERSON] , в даній квартирі не проживає більше 5 років, речей своїх в квартирі не має. Посилаючись на зазначені обставини, просила визнати відповідача такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] . Представник [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав на те, що позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин; не подала відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Третя особа була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, у поясненнях на позовну заяву просила вирішити справу у відповідності до чинного законодавства України. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності третьої особи. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 7). Зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] є квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Обгрунтовуючи позов про визнання відповідача такою, що втратила право на користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , позивач посилалася на те, що вона є власником зазначеної квартири, у якій, крім неї та її сина [PERSON] , зареєстрована колишня дружина сина - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 21.01.2014, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 21.01.2014 про, що складено відповідний актовий запис № 13 (а.с. 12). Відповідач [PERSON] більше 5 років не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Ці дані підтверджуються поясненнями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 13) та актами комісії у складі: майстра техдільниці [PERSON] , майстра техдільниці [PERSON] , майстра техдільниці [PERSON] від 04.02.16, 25.03.2016, 27.05.16 (а.с. 14-16). Оскільки відповідач у квартирі не проживає, речей своїх в квартирі не має, комунальні послуги не сплачує, просила визнати відповідача такою, що втратила право на користування зазначеною квартирою. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами (п. 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України). Частинами 1-3 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ураховуючи те, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак у квартирі не проживає більше п`яти років, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання відповідача такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved