Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення дитиною двадцяти трирічного віку, за умови продовження його навчання, посилаючись на те, що на даний час син є повнолітнім, але він навчається на денній формі навчання в ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж» на 3 курсі, строк закінчення навчання 30 червня 2021 року. Через навчання син заробітку не має, проживає їз нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина на період навчання не надає, а вона сама не має можливості повною мірю забезпечувати сина всім необхідним для його повноцінного навчання та розвитку, тому змушена звернутися до суду. У судове засідання сторони не з`явилися. В позовній заяві позивач [PERSON] просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Третя особа - [PERSON] , про причини неявки суд не повідомила, однак її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] ./а.с.5/ На даний час [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім та навчається на денній формі навчання в ДВНЗ «Мелітопольський промислово-економічний коледж» на 3 курсі, строк закінчення навчання 30 червня 2021 року./а.с.7/ Згідно довідки голови квартального комітету №66 від 01.10.2019, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] /а.с.6/ Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Отже, враховуючи вищевикладене, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 02 грудня 2019 року і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved