Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON] 28 листопада 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 438. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28 листопада 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Причинами розірвання шлюбу вказує різні погляди на життя. Сімейні відносини припинені з лютого 2017 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Таракановська» (а.с. 16). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати (а.с. 17). В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним,тому позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 28 листопада 2014 року позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Хижа-Загачевська) та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міського управління юстиції Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 438 (а.с.3). Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4), що проживає з позивачем, спору про її місце проживання немає. Між сторонами по справі склалися і існують такі взаємовідносини, які суперечать інтересам позивача та їх малолітньої дитини, виключають їх подальше спільне проживання, а тому шлюб необхідно розірвати. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Оскільки позивач [PERSON] заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «Таракановська», суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «Таракановська» . Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати тому необхідно стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 640 гривень 00 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved