Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання спільних неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.07.2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у Виконавчому комітеті Аполянської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис № 1. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачем. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя, виховання дітей, між ними відсутнє взаєморозуміння та довіра, що призвело до фактичного розпаду сім?ї у 2016 році, тому сім?я існує лише формально. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та є недоцільним. Просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], який було зареєстровано 12.07.2014 року у Виконавчому комітеті Аполянської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис № 1. Позивач в підготовче засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує частково, а саме лише в частині розірвання шлюбу та просить їх задовольнити в цій частині. Відповідач в підготовче засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову в частині позовних вимог про розірвання шлюбу на підставі наступного. Судом встановлено, що Шлюб сторін зареєстрований 12.07.2014 року у Виконавчому комітеті Аполянської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис №1. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які після фактичного розпаду сім?ї проживають з позивачем. У 2016 році подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач позов підтримав, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. З урахуванням заяви позивача про те, що вона відмовляється від позовних вимог про визначення місця проживання дітей та стягнення судових витрат, суд вважає, що цю частину позовних вимог необхідно залишити без розгляду.

Outcome: approved