Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], по якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №137, що знаходиться у будинку №6 на проспекті Перемоги у м. Кропивницькому. В обґрунтування позову зазначає, що є власником квартири №137, що знаходиться у будинку №6 на проспекті Перемоги у м. Кропивницькому, в якій зареєстрована також [PERSON]. Більше п»яти років відповідач в квартирі не проживає, проте залишається в ній зареєстрованою, участі в утриманні квартири не приймає, комунальні платежі та інші витрати на утримання житла не несе, що покладає на позивача додаткові фінансові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити, не заперечила проти винесення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася судом належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про перенесення розгляду справи суду не надіслала, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що позивач не заперечила. \~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно\~статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів ,що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлено, що власником квартири №137, що знаходиться у будинку №6 на проспекті Перемоги у м. Кропивницькому являється [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 17.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу за реєстровим №412 /а.с. 6-7/. Вказана квартира була передана в іпотеку ВАТ «Державний ощадний банк України» згідно договору іпотеки від 17.09.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу за реєстровим №412 /а.с. 8/. Як вбачається із відповіді на запит суду з Управління державної міграційної служби в Кіровоградській області від 26.08.2016 року, у вказаній квартирі є зареєстрованою також [PERSON], [INFO] /а.с. 18/. Конституція України\~встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно акту від 26 березня 2017 року, який складений сусідами [PERSON] та [PERSON] у квартирі № 137, що знаходиться у будинку №6 на проспекті Перемоги у м. Кропивницькому, [PERSON] не проживає з 01 травня 2010 року. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У рішенні, у справі № 6-3005цс15 Верховний Суд України вказав, що згідно зі ст.9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець обмежується в розпорядженні предметом іпотеки, однак має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. Відповідно до правового аналізу Верховного Суду України з деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно чітко розмежувати правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, з правовідносинами, які виникають між власником та членами його сім»ї, колишніми членами його сімї, а також членами сім»ї колишнього власника житла. У першому випадку втрата права користування житловим приміщенням колишнього власника є наслідком припинення його права власності на це приміщення (ст. 346 ЦК). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратила право користування спірним житловим приміщенням, відтак дає суду підстави визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved