Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником вищевказаного будинку. Відповідач зареєстрований в будинку, проте з 12.06.2012 року там не проживає та добровільно із реєстраційного обліку не знімається, чим створює їй перешкоди як власнику будинку в користуванні та розпорядженні нерухомим майном. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час і місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 25.04.1972 року (а.с.7). В даному будинку з 12.06.2012 року зареєстрований відповідач по справі [PERSON], [INFO] (копія довідки Старостинського округу № 3 виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 231 від 21.11.2018 року - а.с. 8, та довідка відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Київській області від 10.12.2018 року - а.с.16). Проте з 12.06.2012 року відповідач в будинку не проживає, що підтверджується поясненнями представника позивача та свідків [PERSON] та [PERSON]. Статтею 41 Конституції України та ст. 319 ч. 1 ЦК України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Стаття 71 ч.1 ЖК України визначає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім?ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб, будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Враховуючи те, що відповідач, будучи членом сім?ї позивача, в житловому будинку не проживає більше шести років, але зареєстрований у ньому і тим самим чинить перешкоди позивачу у вільному користуванні та розпорядженні своєю власністю, зокрема в отриманні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved