Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, вказавши, що [INFO] в с. Доброводи Уманського району Черкаської області у віці 79-ти років померла її мати [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 5. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема: на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , який згідно запису в по господарській книзі №5, особовий рахунок 0128-1, ст. 49, належить спадкодавцю; на належну цьому будинку земельну ділянку, площею 0,6000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] та призначена для ведення особистого підсобного господарства і належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 15-13-65 від 03.04.1998; на земельну ділянку площею 4,6998 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Доброводівської сільської ради, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР №016798 від 09.01.2003. За життя її мати [PERSON] склала два заповіти на випадок своєї смерті та зробила розпорядження щодо належного їй нерухомого майна, зокрема: згідно заповіту від 27.09.2013, посвідченого секретарем Доброводівської сільської ради Уманського району Черкаської області [PERSON], реєстр. № 35, спадкодавець [PERSON] заповіла житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] та належну цьому будинку земельну ділянку площею 0,6000 га, що надана для ведення особистого підсобного господарства, своїм дочкам - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідачу за цим позовом, в рівних частках. Згідно заповіту від 22.12.2018, посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черповицькою І.Ю., реєстр. № 3840, її мати [PERSON] заповіла виключно відповідачці [PERSON] земельну ділянку площею 4,6998 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Доброводівської сільської ради. Оскільки вона являється інвалідом ІІ-ї групи загального захворювання, то відповідно до приписів ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині, яка складається з описаної вище земельної ділянки площею 4,6998 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Доброводівської сільської ради. З метою оформлення на себе спадкових прав на належне покійній матері [PERSON] майно вона в установлений законом строк звернулась в Уманську районну державну нотаріальну контору з відповідною заявою. Проте, постановою від 12.08.2019 державний нотаріус Звенигородської державної нотаріальної контори, який діє в порядку заміщення Уманської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері [PERSON] . Підстава та, що у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке входить до складу спадщини, тому вона змушена звернутись до суду. Просить суд визнати за нею ( РНОКПП [NUMBER] ), [INFO] , в порядку спадкування за заповітом право власності на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] , що за життя належав [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за нею ( РНОКПП [NUMBER] ), [INFO] , в порядку спадкування за заповітом право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,6000 гектарів, що розташована на території с. Доброводи Доброводівської сільської ради Уманського району, Черкаської області, призначену для ведення особистого підсобного господарства та за життя належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 15-13-65 від 03 квітня 1998 року [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за нею ( РНОКПП [NUMBER] ), [INFO] , в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 4,6998 гектарів, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Доброводівської сільської ради Уманського району, Черкаської області, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 016798 від 09 січня 2003 року за життя належала [PERSON] , яка померла [INFO] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задоволити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Товстенко К.В. позов визнав та не заперечував проти його задоволення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно, причини неявки невідомі. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Доброводівської сільської ради Уманського району Черкаської області 09.04.2019, [PERSON] померла [INFO] в с. Доброводи, Уманського району Черкаської області. ( а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Доброводівською сільською радою 10.07.1960, [PERSON] народилася [INFO] , батька вказані - батько [PERSON] , мати - [PERSON] ( а.с.10). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 24.07.1977 Доброводівською сільською радою [PERSON] зареєструвала шлюб [INFO] з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . ( а.с.11). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР 15-13-65, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Доброводівської сільської ради № 9 від 30.07.1997 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 гектарів в межах згідно з планом, розташовану в с. Доброводи Доброводівської сільської ради Уманського району для ведення особистого підсобного господарства. ( а.с.12). Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЧР № 016798, виданого на підставі рішення Доброводівської сільської ради № 4-1 від 16.09.2202 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,6998 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Доброводівської сільської ради Уманського району для ведення особистого селянського господарства. ( а.с.13). Згідно з довідкою Доброводівської сільської ради від 16.08.2019 № 427 будинок за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка, на якій він знаходиться рахується за померлою [PERSON] , яка померла [INFO] ( а.с.14). Згідно з довідкою Доброводівської сільської ради від 12.09.2019 № 474, [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті проживала за адресою [ADDRESS] . Разом із спадкодавцем на день її смерті зареєстрованих осіб не було. На день її смерті залишився жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , який рахується за померлою [PERSON] в по господарській книзі № 5, особовий рахунок № 0128-1, ст. 49. Жилий будинок розташований на земельній ділянці, розміром 0,6000 га, яка приватизована. ( а.с.15). Згідно з довідкою Доброводівської сільської ради від 16.09.2019 № 484 земельна ділянка площею 0,6000 га, що знаходиться [ADDRESS] рахується за померлою [PERSON] ( а.с.16). Згідно з довідкою Доброводівської сільської ради від 16.09.2019 № 485 земельна ділянка площею 4,6998 га, що розташована на території Доброводівської сільської ради передана для ведення особистого селянського господарства рахується за померлою [PERSON] ( а.с. 17). Відповідно до заповіту від 27.09.2013 [PERSON] на випадок смерті робить розпорядження: належний їй на праві власності житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку надану для ведення особистого селянського господарства площею 0,6000 га, що знаходиться в [ADDRESS] заповідає дочкам [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в рівних частинах кожній. ( а.с.19). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.08.2019, виданою державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори відмовлено Білик Г.Г. у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті її матері [PERSON] ,померлої [INFO] , на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] , на Ѕ частину земельної ділянки розміром 0,6000 га, що знаходиться в [ADDRESS] , на ј частину земельної ділянки розміром 4,6998 га, яка розташована на території Доброводівської сільради Уманського району, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. ( а.с.21). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Стаття 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями статті 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини спадкоємцями встановлено строк у шість місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з п.3.1. роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втирати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно п.23 постанови Пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України: малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом ( обов`язкова частка). Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Непрацездатні громадяни - громадяни, які досягли встановленого статтею цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Відповідно до довідки МСЕК № 1 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією [PERSON] має ІІ групу інвалідності загального захворювання. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач позов визнає, про що представник відповідача вказав в судовому засіданні. Згідно з положеннями п.4 ст. ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved