Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження нею [INFO] у м. Алушта сина [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що 21.02.2017р. вона звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві з приводу проведення державної реєстрації народження сина, однак їй було відмовлено, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній Міністерством охорони здоров'я, а також з підстав видання такого документу на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У судове засідання заявник не з'явилася. Представник заявника до початку судового засідання звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, прийшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Як вбачається з медичного свідоцтва про народження (форма 103/у) серії 35 № 004293, [INFO] [PERSON] народила дитину. Форма вказаного свідоцтва затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я та соціального розвитку Російської Федерації від 27.12.2011 р. №1687н. Відповідно до наданих копій паспортів, [PERSON], [INFO], уродженка м. Чирчик, Ташкентської області, Узбекистан, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], та [PERSON], [INFO], уродженець м. Красногвардійськ, Булунгурського району, Самаркадської області, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], є громадянами України. 21.02.2017р. між [PERSON] та [PERSON] у Шевченківському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у місті Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №236 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Нотаріально посвідченими заявами [PERSON] та [PERSON] надають свої згоди на присвоєння їхньому синові, що народився [INFO] прізвища чоловіка - [PERSON] - [PERSON]. Як вбачається з листа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві від 21.02.2017р. № 1177/16.9-54, реєструючий орган відмовив [PERSON] у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній Міністерством охорони здоров'я, а також з підстав видання такого документу на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. [PERSON], яка є громадянкою України позбавлена можливості отримати відповідну соціальну допомогу при народженні дитини, зареєструвати місце проживання дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини. Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду (ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України). Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі-лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Дублікат медичного свідоцтва про народження форми 103/о, заявниця не може отримати у медичному закладі м. Алушта, оскільки територія Автономної Республіки Крим тимчасово окупована та форма цього бланку, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р., на теперішній час не використовується, а отримане медичне свідоцтво про народження за формою затвердженою Міністерством охорони здоров'я та соціального розвитку Російської Федерації не може бути використане заявницею для реєстрації дитини на території України. Отже, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження дитини заявниці відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина заявниці є громадянином України як особа, обидва батьки якої на момент її народження були громадянами України. Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Враховуючи те, що заявниця не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема медичне свідоцтво про народження, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON] щодо встановлення факту народження нею дитини чоловічої статі [INFO] Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі викладеного, ст.ст.3 п.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ч.1 ст.7 Закону України «Про громадянство України», ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved