Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на [ADDRESS]. Спадщину в встановленому законом порядку прийняли спадкоємці: позивач - 7/12 частин житлового будинку, [PERSON] - 5/24 частин житлового будинку та [PERSON] - 5/24 частин житлового будинку. Згідно державного Акту на право власності на земельну ділянку від 05 жовтня 2004 року, житловий будинок [ADDRESS], розташований на земельній ділянці, загальною площею 503,89м2, з цільовим призначенням «присадибна ділянка». Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 09.04.2013 року, було припинено право власності на 5/24 частин домоволодіння [ADDRESS], яке зареєстровано за [PERSON], та припинено право власності на 5/24 частин домоволодіння [ADDRESS], яке зареєстровано за [PERSON] на підставі повної сплати відповідачам вартості їх часток у будинку [ADDRESS]. В рамках розгляду даної цивільної справи було призначено будівельно-технічну експертизу та була встановлена ринкова вартість будинку [ADDRESS], що складає 175758,00 грн. Дана експертна оцінка була визнана Сторонами у судовому засіданні і ніким не оскаржувалась. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 4339639 від 04.06.2013р. право приватної власності на будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] Оскільки право власності на домоволодіння [ADDRESS], в склад якого входить земельна ділянка, позивач отримала на законних підставах, однак право власності на земельну ділянку, загальною площею 503,89 м2 вона не може оформити позасудовим шляхом, тому вона змушена звернутися до суду за захистом свого права, та просить суд визнати право власності на земельну ділянку, площею 503,89 м2, розташованої у [ADDRESS] за нею. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та пояснила, що вона є законним та одноособовим власником житлового будинку [ADDRESS] після сплати відповідачам грошових компенсацій за їх частки у даному житловому будинку. Дану земельну ділянку вона використовує виключно за її цільовим призначенням, як присадибну ділянку для обслуговування житлового будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. В судовому засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON] заперечували проти позову в повному обсязі, надавши письмові заперечення, згідно яких: Відповідно Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого 05.10.2004 року, зареєстрованого за №1752 вбачається, що власником земельної ділянки за адресою [ADDRESS] є [PERSON] Після смерті [PERSON] спадщину на 7/12 частин спірної земельної ділянки прийняв та оформив його син [PERSON], на 5/24 частин - [PERSON], на 5/24 частин - [PERSON], його онуки. Після смерті [PERSON], [INFO], позивач [PERSON] прийняла спадщину на 7/12 частин земельної ділянки та 7/12 частин житлового будинку [ADDRESS]. За рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09.04.2013 року право власності відповідачів на належні їм частки житлового будинку [ADDRESS] було припинено, взамін вони отримали грошову компенсацію у визначеному експертизою розмірі. Але предметом розгляду цивільної справи № 815/2863/2012 було припинення права власності на частки в житловому будинку, а не земельної ділянки, належної їм на праві власності. На вирішення експерта не ставилося питання щодо визначення ринкової вартості земельної ділянки за адресою [ADDRESS]. Посилання позивача на Висновок будівельно-технічної експертизи № 1795 від 28.03.2013 року стосовно визначення експертом ринкової вартості житлового будинку з урахуванням площі та вартості земельної ділянки не відповідає дійсності, оскільки згідно висновку експерта було визначено ринкову вартість домоволодіння [ADDRESS]. Позивач в своєму позові просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, але не надає суду жодного доказу того, що її право оспорюється ними, або не визнається. Вони не заперечують проти того, щоб на підставі оплатного договору купівлі-продажу передати позивачці право на належні ним частки. Крім того, посилання позивача на те, що в зв'язку з переходом права власності на житловий будинок до неї переходить право власності і на земельну ділянку суперечить вимогам діючого законодавства. Враховуючи, що спірна земельна ділянка належить співвласникам на праві спільної часткової власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку виданого 05 жовтня 2004 року, позовні вимоги позивача необґрунтовані, та суперечать вимогам діючого законодавства. Просять відмовити позивачу в позові з підстав недоведеності, необґрунтованості та невідповідності позовних вимог нормам діючого законодавства. Вивчивши матеріали справи, дослідивши копії спадкових справ, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Як встановлено в судовому засіданні, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина в вигляді домоволодіння [ADDRESS]. Даний житловий будинок розташований на присадибній ділянці, загальною площею 503,89 м2. Згідно Державного Акту (а.с.8). Даний спадок успадкували: [PERSON]- 7/12 частини будинку, та відповідачі [PERSON]- 5/24 частини, [PERSON]- 5/24 частини. Даним частинам житлового будинку відповідають частки земельної ділянки, згідно Державного Акту (а.с.8). [INFO] помер чоловік позивача [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Після його смерті, 7/12 частини домоволодіння [ADDRESS], успадкувала його дружина - позивач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.09.12 р. Як встановлено в судовому засіданні, Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду № 815/2863/2012 від 09.04.2013 року, було припинено право власності, яке було зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] в домоволодіння [ADDRESS] (а.с.9-10). Згідно даного Рішення право власності на домоволодіння [ADDRESS] було визнано за [PERSON] Згідно п.18-ґ Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», з 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника, відповідно до ст.377 ЦК України, та ст.120 ЗК України. Відповідно до ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), переходить право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти. Згідно ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, що перебуває у власності іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташований цей об'єкт. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 4339639 від 04.06.2013р. право приватної власності на б.[ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с.11). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на земельну ділянку. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved