Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Житлово-будівельного кооперативу «Житлобуд-10», [PERSON] про визнання правочинів удаваними, визнання права власності, витребування майна від добросовісного набувача. Згідно з позовними вимогами [PERSON] просила : 1. Визнати договір про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» №61/12 від 24.05.2014 року зі змінами згідно з додатковою угодою до договору про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» №61/12 від 24.05.2014 року, укладеною 24.05.2015 року, удаваним в частині замовника, визнавши замовником [PERSON] . 2. Визнати договір про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» №63/12 від 24.05.2014 року зі змінами згідно з додатковою угодою до договору про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» №63/12 від 24.05.2014 року, укладеною 24.05.2015 року, удаваним в частині замовника, визнавши замовником [PERSON] . 3. Визнати за [PERSON] право власності на квартиру загальною площею 46,9 кв. м, житловою площею 22,5 кв.м під номером [ADDRESS]. 4 . Визнати за [PERSON] право власності на квартиру загальною площею 46,9 кв. м, житловою площею 22,2 кв.м під номером [ADDRESS]. 5 . Витребувати від добросовісного набувача [PERSON] на користь [PERSON] квартиру загальною площею 46,9 кв.м, житловою площею 22,5 кв.м під номером [ADDRESS] . В ході підготовчого судового засідання [PERSON] подала заяву про зміну предмету позову, згідно з якою позовні вимоги виклала в наступній редакції: 1. Визнати Договір про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» № 61/12 від 24 травня 2014 р. зі змінами згідно з Додатковою угодою до Договору про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» № 61/12 від 24 травня 2014 р., укладеною 24 квітня 2015 року, недійсним в частині учасника, визнавши учасником [PERSON] . 2. Визнати, що [PERSON] сплатила на користь ЖБК «Житлобуд-10» 100 % пайового внеску у сумі 276 710 грн. на будівництво квартири [ADDRESS] згідно з Договором про сплату пайових внесків в ЖБК «Житлобуд-10» № 61/12 від 24 травня 2014 року, зі змінами згідно з Додатковою угодою до Договору про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» № 61/12 від 24 травня 2014 р., укладеною 24 квітня 2015 року. 3. Скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» Вінницької області Кривоуса Олега Анатолійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 39293729 від 22.01.2018 р., на підставі якого була проведена реєстрація права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . 4. Визнати Договір про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» № 63/12 від 24 травня 2014 р. зі змінами згідно з Додатковою угодою до Договору про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» № 63/12 від 24 травня 2014 р., укладеною 24 квітня 2015 року, недійсним в частині учасника, визнавши учасником [PERSON] . 5. Визнати, що [PERSON] сплатила на користь ЖБК «Житлобуд-10» 100 % пайового внеску у сумі 276 710 грн. на будівництво квартири [ADDRESS] згідно з Договором про сплату пайових внесків в ЖБК «Житлобуд-10» № 63/12 від 24 травня 2014 року, зі змінами згідно з Додатковою угодою до Договору про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» № 63/12 від 24 травня 2014 р., укладеною 24 квітня 2015 року. 6. Скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» Вінницької області Койчевої Марини Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 39307110 від 23.01.2018 року, на підставі якого була проведена реєстрація права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. 7 . Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений 13 вересня 2018 року, між [PERSON] та [PERSON] , про оплатну передачу у власність квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лазько Світланою Іванівною за реєстровим №732. 8. Скасувати рішення приватного нотаріуса Лазько Світлани Іванівни, Вінницький міський нотаріальний округ Вінницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 42990993 від 13.09.2018 р., на підставі якого була проведена реєстрація права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог в новій редакції згідно з заявою про зміну предмету позову [PERSON] послалась на наступне. 29.07.2013 р. позивач згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Алейніковою К.Л., за реєстровим №3878 продала належний їй на праві власності житловий будинок в [ADDRESS] за 106 000 грн. (п. 2.1 договору). 29.07.2013 р. позивач згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Алейніковою К.Л., за реєстровим № 3881 продала належну їй на праві власності земельну ділянку в [ADDRESS] за 44 320 грн. ( п. 3 договору). 25.06.2014 р. [PERSON] взяла завдаток за житловий будинок та земельну ділянку, розташовані у [ADDRESS] від [PERSON] у розмірі 70 000 грн. та зобов`язалась продати будинок і земельну ділянку, що підтверджується розпискою від 25.06.2014 р. 08.09.2014 р. позивач [PERSON] згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Козятинського міського нотаріального округу Молявчик О.В., за реєстровим №1560 продала належний їй на праві власності житловий будинок в [ADDRESS] за 100 000 грн. ( п. 2.1 договору). 08.09.2014 р. позивач згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Козятинського міського нотаріального округу Молявчик О.В., за реєстровим № 1562 продала належну їй на праві власності земельну ділянку в [ADDRESS] за 49 000 грн. (п.2.1 договору). Крім того, позивач мала заощадження готівкою у доларах та на депозитному рахунку в банку, оскільки в період з 2005 по 2010 рік працювала у будівельній організації у м.Києві, отримуючи офіційну та неофіційну заробітну плату. Також [PERSON] на праві власності має житловий будинок в [ADDRESS] . Отримані гроші від продажу належного позивачу майна, [PERSON] вирішила вкласти у нерухомість в м. Вінниці, а саме вирішила придбати двокімнатну квартиру шляхом сплати пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10». Вона отримала консультацію щодо договору, отримала екземпляр договору про сплату пайових внесків по спорудженню двохкімнатної квартири у житловому будинку по [ADDRESS]. До підписання договору вона захотіла проконсультуватися з сином. Син позивача [PERSON] відмовив її від підписання договору, зазначивши, що в неї дві онуки і після її смерті їм буде важко поділити одну квартиру. Тоді [PERSON] вирішила, що використає всі наявні у неї після продажу нерухомості кошти, залучить кошти з депозиту та пенсії, для придбання двох однокімнатних квартир. Вона проконсультувалася в консультаційному центрі ЖК «Набережний квартал» щодо вартості, розташування та планування однокімнатних квартир, та хоча залишилися лише дві квартири на 12 поверсі, вона вирішила їх придбати. Проте син їй знову порадив не оформлювати договір про сплату пайових внесків на своє ім`я, а оформити одразу на онуків, оскільки вона уже похилого віку, і може до закінчення будівництва будинку померти. А в такому разі буде відкриватися спадщина і будуть проблеми із завершенням будівництва квартир. Тому вони на сімейній нараді вирішили оформити поки що договори про пайову участь на онуків, а до завершення будівництва вирішити на кого оформлювати право власності. Позивач разом із своїм сином [PERSON] привезли [PERSON] та [PERSON] до офісу ЖК «Набережний квартал», де вони підписали договори про сплату пайових внесків. 24 травня 2014 р. між ЖБК «Житлобуд-10», в особі Голови кооперативу [PERSON] та [PERSON] , асоційований член кооперативу, «учасник», підписано Договір про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» №61/12. 24 травня 2014 р. між ЖБК «Житлобуд-10», в особі Голови кооперативу [PERSON] та [PERSON] , асоційований член кооперативу, «учасник», підписано Договір про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» №63/12. Тексти обох договорів щодо прав та обов`язків сторін аналогічні. Згідно з обома договорами ЖБК зобов`язується організувати будівництво житлового будинку по [ADDRESS] , здати його в експлуатацію, передати у власність квартиру обумовлену договором учаснику, який повністю сплатив пайовий внесок, та в подальшому організувати обслуговування будинку (п.1.1). Учасник здійснює оплату пайового внеску із спорудження квартири і може отримати її лише за умови оплати 100% внеску (п. 1.2). Вартість будівництва квадратного метра загальної площі квартири складає 5900 грн. (п. 1.5). ЖБК зобов`язаний організувати будівництво будинку і здачу його в експлуатацію до 28 грудня 2014 р. (п.3.2.1). Оформлення права власності здійснюється в реєстраційній службі після здачі будинку в експлуатацію, виготовлення уповноваженою особою або організацією технічної документації на будинок та надання Учасником довідки «Про здійснення повної оплати пайового внеску», Акту прийому-передачі квартири, що підтверджують його право на отримання квартири як цілісного майнового об`єкту (п.7.1). Згідно з п. 1.6 Договору №61/12 характеристика квартири: [ADDRESS], загальна площа -44,45 кв.м. Згідно з п. 1.6 Договору № 63/12 характеристика квартири: [ADDRESS], загальна площа -44,73 кв.м. Згідно з додатком №1 (який є невід`ємною частиною договору) до Договору №61/12 розмір пайового внеску на день укладання договору становить 262 255 грн. (п.1). Згідно з п. 2 Додатку № 1 до Договору учасник сплачує пайовий внесок на розрахунковий рахунок ЖБК в наступному порядку: 27.05.2014 р. - 87418 грн.; 28.06.2014 р.- 87418 грн.; 25.07.2014 р. - 87419 грн. Згідно з Додатком №1, (який є невід`ємною частиною договору) до Договору № 63/12 розмір пайового внеску на день укладення договору становить 263 907 грн. (п.1). Згідно з п. 2 Додатку № 1 до Договору учасник сплачує пайовий внесок на розрахунковий рахунок ЖБК в наступному порядку: 27.05.2014 р. - 87969 грн.; 28.06.2014 р. - 87969 грн.; 25.07.2014 р. - 87969 грн. Додатком № 2 до Договорів № 61/12 та № 63/12 є погоджені сторонами проекти квартир. Підписи на всіх аркушах Договору № 61/12 від імені учасника виконані [PERSON] , Договору № 63/12 - [PERSON] в присутності [PERSON] та [PERSON] 26.05.2014 року згідно з квитанцією № 26-2844289/С від 26.05.2014 р. [PERSON] сплачено 110 564,44 грн. пайових внесків згідно з Договором № 61/12 від 24.05.2014 р. 10.06.2014 року згідно з квитанцією № 10-2885817/С від 10.06.2014 р. [PERSON] сплачено 103 000 грн. пайових внесків згідно з Договором № 61/12 від 24.05.2014 р. 25.07.2014 року згідно з квитанцією № 25-3055033/С від 25.07.2014 р. [PERSON] сплачено 48 690,56 грн. пайових внесків згідно з Договором № 61/12 від 24.05.2014 р. 26.05.2014 року згідно з квитанцією № 26-2844301/С від 26.05.2014 р. [PERSON] сплачено 110 564,44 грн. пайових внесків згідно з Договором № 63/12 від 24.05.2014 р. 10.06.2014 року згідно з квитанцією № 10-2885902/С від 10.06.2014 р. [PERSON] сплачено 103 000 грн. пайових внесків згідно з Договором № 63/12 від 24.05.2014 р. 25.07.2014 року згідно з квитанцією № 25-3055046/С від 25.07.2014 р. [PERSON] сплачено 50 342,56 грн. пайових внесків згідно з Договору № 63/12 від 24.05.2014 р. Всі оплати вищезазначених внесків згідно з Договорами № 61/12 та 63/12 робила [PERSON] особисто за рахунок власних коштів, отриманих від належного їй на праві власності нерухомого майна в. м. Луганськ та м. Козятин. 26.05.2014 р. наявних у [PERSON] коштів у гривнях на сплату пайових внесків не вистачало і вона здійснила обмін 1000 доларів США на 11710 грн. згідно з квитанцією № 040FХРW141460001. Також позивач зазначає, що квитанції про сплату внесків та довідки про повну сплату внесків на ім`я обох відповідачів прошиті вручну ниткою, що свідчить про те, що позивач є дійсною стороною договору. 28 липня 2014 року ЖБК «Житлобуд-10» видано довідки: - №45 [PERSON] про те, що вона є асоційованим членом ЖБК «Житлобуд-10» та згідно з Договором про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» №61/12 від 24 травня 2014 року повністю сплатила пайовий внесок у сумі 262 255 грн. на будівництво квартири [ADDRESS]. - № 46 [PERSON] про те, що вона є асоційованим членом ЖБК «Житлобуд-10» та згідно з Договором про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» №63/12 від 24 травня 2014 року повністю сплатила пайовий внесок у сумі 263 907 грн. на будівництво квартири [ADDRESS] . Згідно з п.п. 3.1.1. Договорів №61/12 та №63/12 учасник зобов`язаний у випадку замовлення додаткових послуг та перепланування квартири протягом 10 днів з моменту підписання цього договору узгодити розміщення внутрішньоквартирних перегородок, об`єм та перелік таких послуг із ЖБК. Згідно з Додатками 2 до Договорів №61/12 та 63/12 проектом передбачався суміщений санвузол. В подальшому в разі технічної можливості за бажанням учасника з доплатою 500 грн. за рахунок перестінка здійснювалось розділення ванної та туалету. Рішення про залишення проекту по квартирі [ADDRESS] (Договір №63/12 ) без змін та про розділення туалету і ванної у квартирі [ADDRESS] (Договір №61/12 ) приймала [PERSON] . Вона ж здійснила 24.11.2014 р. у графі «підпис власника» підписи на документі, яким погоджено можливі зміни у проектних розмірах до Договору № 61/12 та Договору № 63/12. 24 листопада 2014 р. в офісі «Набережного кварталу» згідно з кошторисом [PERSON] від імені [PERSON] було сплачено 498 грн. за 3,33 кв.м перестінку між ванною і туалетом згідно з Договором № 61/12. Згідно з підпунктом 1.4 Договорів про сплату пайових внесків № 61/12 та 63/12 від 24 травня 2014 року квартира передається учаснику без виконання цементної стяжки підлоги. 30 березня 2015 р. ФОП [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підписав Договір про надання послуг без оформлення графи «замовник» та без підпису замовника. Згідно з підпунктом 1.2 п. 1.1 предметом Договору є надання замовником послуги з «влаштування напівсухої стяжки в секції [ADDRESS], [ADDRESS] ». Згідно з п. 4.1. Договору загальна вартість робіт - 11 960 грн. Кошти були сплачені [PERSON] готівкою. На зворотній стороні договору від 30 березня 2015 р., [PERSON] здійснено запис звіту про використання коштів [PERSON] в тому числі на ремонт. Так написано: «коли давала гроші 28.06.14 - серцевина в замок, 340 - крани до води, 200 - шпаклівка, 300 - труби до води, 400 - все для водяного, 500 - фільтр, 1360 - плитка, 400 - клей». 23.01.2015 року згідно з кошторисом [PERSON] від імені [PERSON] сплачено 600 грн. за домофон (відео-кабель, аудіо-трубка, 3 ключі) згідно з Договором № 63/12. 23.01.2015 р. згідно з кошторису [PERSON] від імені [PERSON] сплачено 600 грн. за домофон (відео-кабель, аудіо-трубка, 3 ключі) згідно з Договором № 63/12. Ці кошти були сплачені [PERSON] менеджеру в офісі ЖК «Набережного кварталу». В процесі будівництва площа квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] збільшилась, що викликало необхідність доплати пайових внесків за договорами. [PERSON] на аркуші паперу менеджер ЖБК «Житлобуд-10» написав розмір доплати за збільшену площу по квартирах [ADDRESS] і [ADDRESS] і вона 20.04.2015 року здійснила доплати. 20 квітня 2015 року згідно з квитанцією №20-3953788/С від 20.04.2015 р [PERSON] сплачено 14 455 грн. пайових внесків згідно з Договором № 61/12 від 24.05.2014 р. 20 квітня 2015 року згідно з квитанцією №20-3953796/С від 20.04.2015 р. [PERSON] сплачено 12 803 грн. пайових внесків згідно з Договором № 63/12 від 24.05.2014 р. 24 квітня 2015 року між ЖБК в особі голови ЖБК [PERSON] та учасником - [PERSON] підписано Додаткову угоду до Договору про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» №61/12 від 24 травня 2014 року. 24 квітня 2015 року між ЖБК в особі голови ЖБК [PERSON] та учасником - [PERSON] підписано Додаткову угоду до Договору про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» №63/12 від 24 травня 2014 року. Згідно з п. 1 цих угод сторони дійшли згоди викласти п. 1.7 Договорів № 61/12 та №63/12 у новій редакції зі зміною характеристики нежитлових приміщень. За Договором №61/12: адреса [ADDRESS] , загальна площа згідно з проектом - 46,9 кв.м. За Договором №63/12: адреса [ADDRESS], загальна площа згідно з проектом - 46,9 кв.м. Згідно з п. 2 Додаткової угоди до Договору №61/12, зважаючи на збільшення площі квартири ([ADDRESS] ) на 2,45 кв.м від площі згідно з договором, учасник зобов`язується сплатити на розрахунковий рахунок ЖБК частину пайового внеску у сумі 14 455 грн. Згідно з п. 2 Додаткової угоди до Договору № 63/12, зважаючи на збільшення площі квартири ([ADDRESS] ) на 2,17 кв.м від площі згідно з договором, учасник зобов`язується сплатити на розрахунковий рахунок ЖБК частину пайового внеску у сумі 12 803 грн. [PERSON] 24 квітня 2015 р. виконав підпис в Додатковій угоді до Договору №61/12 в графі підпис учасника [PERSON] та підпис в Додатковій угоді до Договору №63/12 в графі підпис учасника [PERSON]. Тоді ж 24 квітня 2015 р. [PERSON] та [PERSON] ЖБК видано довідки: - 178 [PERSON] про те, що вона є асоційованим членом ЖБК «Житлобуд-10» та згідно з Договором про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» №63/12 від 24.05.2014 року повністю сплатила пайовий внесок у сумі 276 710 грн. на будівництво квартири [ADDRESS]. - 179 [PERSON] про те, що вона є асоційованим членом ЖБК «Житлобуд-10» та згідно Договором про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» №61/12 від 24.05.2014 року повністю сплатила пайовий внесок у сумі 276 710 грн. на будівництво квартири [ADDRESS] . 24.05.2015 р. між ЖБК «Житлобуд-10» в особі голови ЖБК - [PERSON] та асоційованим членом кооперативу [PERSON] підписано Акт прийому-передачі до Договору про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» №61/12 від 24 травня 2014 року. Згідно з п. 1 Акту ЖБК передав, а Учасник прийняв квартиру [ADDRESS] . Згідно з п.7 цей Акт є невід`ємною частиною Договору про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд». 24.05.2015 р. між ЖБК «Житлобуд-10» в особі голови ЖБК - [PERSON] та асоційованим членом кооперативу [PERSON] підписано Акт прийому-передачі до Договору про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» №63/12 від 24 травня 2014 року. Згідно з п. 1 Акту ЖБК передав, а Учасник прийняв квартиру [ADDRESS] . Згідно з п.7 Акту цей Акт є невід`ємною частиною Договору про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд». [PERSON] 24 травня 2015 р. виконав підпис в Акті прийому-передачі до Договору №61/12 в графі підпис учасника «[PERSON]» та підпис в Акті прийому-передачі до-Договору № 63/12 в графі підпис учасника «[PERSON]». Згідно з п. 1.4. Договорів №61/12 та №63/12 квартира передається учаснику з наступним оздобленням: по приміщенню - з штукатуренням внутрішніх стін (за винятком стін ванної, туалету та стін, до яких примикає робоча кухонна поверхня), без фарбування стін, з встановленням внутрішніх перегородок, без виконання цементної стяжки підлоги, без встановлення внутрішніх дверей та внутрішніх столярних виробів, без облицювання керамічною плиткою, без встановлення внутрішніх мереж водопроводу і каналізації, без встановлення сантехнічних приладів, з встановленням системи опалення (опалювальний котел), з комплектацією лічильниками обліку води, газу і електроенергії, з встановленням стояків газопроводу, водопроводу і каналізації, мідної електропроводки, без інсоляції. З березня 2015 року [PERSON] та [PERSON] , маючи освіту і фах будівельників, почали ремонт у квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] . З цього ж часу вони проживали в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] з березня 2015 р. по 05 вересня 2018 року постійно проживав в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] з березня 2015 р. по вересень 2015 р. постійно жила в квартирі [ADDRESS] , лише на суботу та неділю їздила до свого будинку у м. Погребище. З осені 2015 р. вона жила в м. Погребище, приїжджаючи до м . Вінниці у квартиру [ADDRESS] в разі потреби здійснення ремонтних робіт, догляду за приміщеннями квартири, оплати комунальних послуг тощо. Оскільки після сплати пайових внесків у [PERSON] вже не вистачало коштів на повноцінний ремонт та добудову обох квартир, то вирішили почати з квартири [ADDRESS] та повністю завершити її ремонт власними силами. [PERSON] власними силами з придбанням матеріалів за рахунок коштів [PERSON] зробив систему внутрішнього опалення, водопостачання, каналізації та електрики, поклав плитку, паркет в квартирі [ADDRESS] . [PERSON] здійснила частково штукатурку (в санвузлі), шпаклювання стін і стелі, фарбування стін і стелі, заробляла щілини між плитами на балконі, утепляла балкон. Вхідні двері у квартиру [ADDRESS] були замінені на інші вартістю 2268 грн., що підтверджується квитанцією від 24.12.2016 р. ФОП [PERSON] . У вересні 2015 р. ремонт у квартирі [ADDRESS] був практично завершений. На період здійснення ремонту ліфт у будинку [ADDRESS] не працював і [PERSON] у сумці на коліщатках так звана «кравчучка» возила по сходах на 12 поверх воду, пісок, цемент тощо. Всі квитанції за придбання будівельних та оздоблювальних матеріалів не збереглися. Позивачем придбано: 19.08.2015 р. підвіконня на загальну суму 432 грн. у ФОП [PERSON] згідно з накладною від 19.09.2015 р.; плитку «Дієго» на суму 398,73 грн. у ТОВ «Епіцентр К» згідно з податковою накладною і квитанцією від 05.09.2015 р.; 19.08.2016 р. мийку, сифон, змішувач, шланги на загальну суму 1179 грн. згідно з товарним чеком. 18.09.2015 р. між ФОП [PERSON] та [PERSON] укладено Договір поставки продукції № 34бз. Згідно з п. 1 предметом Договору є зобов`язання постачальника поставити двері міжкімнатні загальною вартістю 3700 грн. В графі реквізити замовника зазначена адреса [PERSON] : [ADDRESS] . Згідно з товарним чеком від 18.09.2015 р. оплачено 2000 грн. ФОП [PERSON] згідно з товарним чеком від 19.09.2015р. - 1700 грн. До позовної заяви подані два товарних чеки на придбання плитки у липні та вересні 2015 р. На зворотній стороні товарного чеку «К» від 07.09.2015 р. позивач здійснила розрахунок витрат матеріалу по шпалерах, плитку на балкон та двері у квартиру [ADDRESS]. У квартирі [ADDRESS] [PERSON] поклав внутрішні мережі під опалення, утеплив стінку від сусідів. [PERSON] зробила штукатурку стін та пошпаклювала стіни та стелю. Було встановлено підвіконня на балконі. Згідно із заявами на видачу готівки, з поточного рахунку [PERSON] № [NUMBER] у ПАТ КБ «Надра» видано готівку: 18.12.2014 року -2500 грн., 19.12.2014 року - 4000 грн., 22.12.2014 року - 4000 грн., 23.12.2014 року - 4000 грн., 24.12.2014 року - 4000 грн., 25.12.2014 року - 4000 грн., 06.01.2015 року - 4000 грн., 08.01.2015 року - 4000 грн., 30.01.2015 року - 4000 грн., 02.02.2015 року - 4000 грн., 03.02.2015 року - 4000 грн. Усі ці кошти були витрачені на ремонт у квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] . Позивач з 2015 року по вересень 2018 р. здійснювала оплату житлово-комунальних послуг за обидві квартири [ADDRESS] і [ADDRESS] . Позивач не надає всі квитанції, згідно з якими вона здійснювала платежі. Проте в більшості квитанцій розрахунки і платежі за послуги від імені [PERSON] та [PERSON] розміщені на одній квитанції. Це свідчить про те, що саме вона сплачувала за обох відповідачів. Більшість квитанцій та рахунків підшиті між собою вручну ниткою, що також доводить той факт, що це здійснено саме позивачем. Згідно з наданими позивачем квитанцій за 2015-2018 роки від імені [PERSON] за житлово-комунальні послуги сплачено - 16819,37 грн., від імені [PERSON] за утримання будинку та у фонд ОСББ сплачено - 3638,45 грн. 01.03.2016 року між ПАТ «Вінницяобленерго» та [PERSON] підписано договір про користування електричною енергією №120210892, підпис від імені [PERSON] здійснено [PERSON] - батьком відповідачів [PERSON] та [PERSON] 01.03.2016 р. між ПАТ «Вінницяобленерго» та [PERSON] підписано договір про користування електричною енергією №120210898, підпис від імені [PERSON] здійснено [PERSON] - батьком відповідачів [PERSON] та [PERSON] . За період з часу підписання договорів про сплату пайових внесків до 05.09.2018 р. [PERSON] та [PERSON] лише кілька разів були в квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] . Одного разу позивач зателефонувала [PERSON] та [PERSON] , щоб вони прийшли допомогли. Прийшла [PERSON] з хлопцем на ім`я [PERSON] , який допоміг один вечір штукатурити стіни в квартирі [ADDRESS] . Ще один раз онуки принесли позивачу та своєму батьку поїсти на їх прохання. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про зміну предмету позову. Допитана як свідок позивач [PERSON] суду пояснила, що вона купила собі дві квартири. Вона мала намір купити собі одну двохкімнатну квартиру, однак син [PERSON] спитав про те, як в подальшому онуки будуть ділити між собою одну квартиру, і вона з сином вирішили купити дві однокімнатних квартири. Хотіла зробити онукам добре. Весною 2014 року вона мала 65 000 доларів США і 4000 євро. Три роки вона доглядала сестру в м. Луганську, де отримала у спадок нерухомість. Вона продала квартиру в м. Козятин Вінницької області, тоді як зробила останню сплату пайових внесків за спірні квартири. Вона сама шукала, де купити квартиру. ЖБК «Житлобуд-10» знайшла самостійно. Спочатку хотіла придбати одну двохкімнатну квартиру на четвертому поверсі і не бажала купувати квартиру на 12 поверсі. Позивач взяла зразок договору про сплату пайових внесків, щоб вдома почитати. Син її попросив, щоб вона допомогла, якщо має можливість, тому що хотів, щоб його діти мали житло. І вона погодилася. Рішення про сплату пайових внесків за квартиру [ADDRESS] та [ADDRESS] приймала вона. 24.05.2014 року були підписані договори про сплату пайових внесків. Договори підписували онуки [PERSON] та [PERSON] . Також в момент підписання договорів про сплату пайових внесків була присутня позивач та її син [PERSON] . Після підписання договорів вони знаходилися у неї. З моменту підписання договорів і по день звернення до суду з цим позовом договори постійно були у неї. Оплату пайових внесків здійснювала вона з сином трьома платежами за три місяці. Вони міняла долари на гривні і здійснювали оплату пайових внесків. Гроші в касу банку надавала позивач. А підпис на квитанціях в касі здійснював її син [PERSON] . Крім того, ще був додатковий платіж за те, що збільшено метраж по обох квартирах, який також сплатила вона. Додаткові угоди підписував її син [PERSON] . В банк для здійснення оплат пайових внесків по договорах та додаткових угодах їздила вона з сином. В травні 2015 року позивач вселилася до квартир та розпочала ремонт в квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] . Вона штукатурила, грунтувала, шпаклювала та вирівнювала стіни. Вона з сином купували будівельні матеріали на ремонт у квартирах, а також підвіконня, двері та інше. Так як коштів на ремонт не вистачало, то вона з сином продали автомобіль, який вона успадкувала в м. Луганськ. На момент проведення ремонтних робіт ліфт в будинку не працював, тому доводилось усе носити в руках на 12 поверх. Ремонт у квартирі робила вона з сином [PERSON] . За весь час ремонтних робіт онуки [PERSON] та [PERSON] були в квартирах кілька разів. В 2015 році хлопець [PERSON] , з яким вона зустрічалася, - [PERSON] один раз допомагав їй штукатурити. [PERSON] вона знала, так як він приїздив з [PERSON] в смт. Погребище, Вінницької області. [PERSON] вона не знала. В ході ремонтних робіт позивач вирішила перепланувати санвузол в квартирі [ADDRESS] , погодила перепланування з ЖБК, заплатила кошти і поділила ванну кімнату з туалетом. Перепланування в квартирі [PERSON] також хотіла зробити, однак конструкція вентиляції не дозволяла розділити ванну кімнату від туалету. Ремонт у квартирі [ADDRESS] був завершений в жовтні 2015 року. На період ремонту вона проживала з сином [PERSON] в квартирі [PERSON] [ADDRESS] . Спочатку робили ремонт в квартирі [ADDRESS], а потім у квартирі [ADDRESS] . З вересня 2015 року по 5 вересня 2018 року в квартирі [ADDRESS] проживав її син [PERSON] у вказаній квартирі не проживала. Договори з постачання електричної енергії та водопостачання у квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] укладала вона, а також здійснювала сплату усіх комунальних послуг. Усі матеріали на ремонт купувала вона за особисті кошти. Пояснила, що у неї на ремонт квартир було 100 000 грн. 05 вересня 2018 року їй зателефонував сусід [PERSON] , і сказав, що йому повідомив його син, який прийшов зі школи, про те, що з квартири бабусі і дяді [PERSON] виносять речі. [PERSON] та [PERSON] , а також чоловік [PERSON] винесли з квартири усе: комп`ютери, які вона їм купувала, холодильник, меблі, телевізор, ванну, плінтуса, батареї, двері, та інші речі, які були в квартирах. В подальшому усі речі, які відповідачі винесли з квартир, вона з сином перевезли в смт. Погребище. 5 вересня 2018 року вона з сином не потрапили до квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , так як їх до квартир не допустили. Пояснила, що вона з сином викликали поліцію, однак відповідачі показали документи на квартири і їм поліція нічого не допомогла. Про те, що відповідачі оформили право власності на квартири на своє ім`я їй повідомила [PERSON] ще у лютому 2018 року, коли приїздила до неї в смт. Погребище. В 2018 році існував конфлікт, який виник ще у 2016 році. Мати відповідачів жодного разу не приїздила до квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , коли там робився ремонт. Не дивлячись на те, що ремонт проводився для її дітей, невістка [PERSON] жодного разу не поцікавилася, що там робиться. [PERSON] ще у 2016 році поміняла замки у будинку в смт.Погребище, який належить на праві власності її сину [PERSON] . З лютого 2018 року вона не спілкувалася з відповідачами відносно спірних квартир, щоб вирішити питання мирним шляхом. Вона звернулася до суду лише у вересні 2018 року. Позивач ніколи не ображала дівчат (відповідачів), завжди возила їх на море, допомагала коштами. На період навчання дівчат підтримувала їх матеріально разом з батьками. ЇЇ син [PERSON] заробляв не багато. [PERSON] також коштів не мала, так як вона працювала у школі, заробітна плата була невелика. Будинок та земельну ділянку в м.Луганськ вона продала за 36 000 доларів США, що еквівалентно сумі коштів, що зазначена в договорі купівлі-продажу будинку в гривнях. Також, коли в м.Луганськ помер дід, якого вона доглядала, і після смерті якого успадкувала будинок та земельну ділянку, то їй дали 15 000 доларів США від продажу майстерні з шиномонтажу, який належав спадкодавцю, однак будь-яких документів на підтвердження наявності 15 000 доларів США немає. Будинок та земельну ділянку в м. Козятині вона продала за 130 000 грн. та 4500 євро. З 2003 року вона перебуває на пенсії. Після виходу на пенсію в 2003 році вона поїхала працювати до м.Києва, де працювала вахтером і прибиральницею. Також працювала в м.Києві на будівництві, за що кошти отримувала у конверті. Будь-яких доказів про отримання коштів за роботу на будівництві немає. Станом на 2013-2014 роки її пенсія була незначною. Кошти на придбання квартир у неї були з продажу нерухомості в м.Луганську та м.Козятин. Крім того, у неї було біля 50 000 грн. заощаджень на рахунках у банку «Надра», які вона отримала після ліквідації банку. Також вона мала заощадження від заробітків у м.Києві. Вартість квартир на 12 поверсі була нижчою від вартості квартир на нижчих поверхах з 1 по 7. Також пояснила, що вона не уповноважувала свого сина проводити від її імені будь-які дії чи оплати. Договори про сплату пайових внесків на придбання квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] підписували особисто відповідачі : її онуки [PERSON] та [PERSON] . Платіжні документи підписував її син. Пояснила, що вона знала, що по договорах про сплату пайових внесків власниками квартир мають бути [PERSON] та [PERSON] . Вона проживала в квартирах [ADDRESS] і [ADDRESS] з кінця травня 2015 року до кінця жовтня 2015 року, доки у них робився ремонт. Спочатку позивач проживала в квартирі [ADDRESS], а потім у квартирі [ADDRESS]. Пояснила , що після того, як поїхала в жовтні 2015 року в смт.Погребище, вона більше не проживала ні в квартирі [ADDRESS], ні в квартирі [ADDRESS] . Зазначила, що вона їздила в м. Вінницю , щоб робити ремонт у квартирах, а не проживати. Також додала, що з жовтня 2015 року по вересень 2018 року вона приїжджала в спірні квартири, десь раз в місяць чи раз в два місяці. Проводила оплату за комунальні послуги. Після того, як було зроблено ремонт, в квартирі [ADDRESS] проживав її син [PERSON] . Спочатку проживав сам, а потім знайшов собі іншу жінку, з якою проживав спільно у вказаній квартирі. У неї лише дві онучки. Квартири купувалися, щоб в подальшому вони залишилися онукам. Конфлікт виник у 2016 році. У неї не було спільної мови в невісткою [PERSON] . Між нею та онуками конфлікту не було. З моменту підписання договорів про сплату пайових внесків і до вересня 2018 року вона не зверталася ні до відповідачів, ні до ЖБК з вимогою про оформлення квартир на її ім`я. До моменту виселення її сина [PERSON] у вересні 2018 року вона не заперечувала, щоб власниками квартир були її онуки. З лютого 2018 року, коли [PERSON] повідомила про те, що квартира оформлена на праві власності на її ім`я, вона не зверталася до суду щоб оспорити право власності відповідачів на спірні квартири. Пояснила, що вона ніколи не бажала мешкати в спірних квартирах, що у неї є свій власний будинок в смт.Погребище, де вона проживає одна.. Якби онуки [PERSON] та [PERSON] не поміняла замки на вхідних дверях спірних квартир, то вона б не зверталася до суду з цим позовом. ЇЇ влаштовувало те, що дівчата є власниками квартир. Позивач має середню спеціальну освіту. До виходу на пенсію вона працювала головним бухгалтером електричних мереж в смт. Погребище, робота була пов`язана з документами, вона добре розуміє, що таке документи, і що таке підпис на документі. В момент підписання договорів вона знала та усвідомлювала, що власниками квартир по договорах про сплату пайових внесків будуть [PERSON] та [PERSON] . Також пояснила, що жодних домовленостей в момент підписання договорів про сплату пайових внесків у неї з онуками не було, що вона не збиралась мешкати у спірних квартирах, тому що у неї є власний будинок. Будь-яких висловлювань при підписанні договорів про сплату пайових внесків щодо особливих умов цих договорів, чи щоб її вписали в договори вона не мала. Перед тим як позивач давала кошти на сплату пайових внесків жодних домовленостей чи розписок з онуками про те, що вона дає кошти для придбання квартир саме для неї, не було. Відповідач [PERSON] позов не визнала та суду пояснила, що в кінці 2013 року у їхній сім`ї, а саме, між батьком, матір`ю, нею та її сестрою зайшла мова про те, що були певні заощадження і батьки хотіли купити їй з сестрою [PERSON] квартири. Так як заощаджень не вистачало, мама також позичила кошти. Навесні 2014 року вони поїхали до ЖБК «Житлобуд-10» і вибрали квартири. Пошуком квартир також займалася відповідач [PERSON] . Найбільш сподобалися квартири в « Набережному кварталі ». Крім того, ціни на квартири в «Набережному кварталі» були майже найдешевші у м.Вінниці, так як вони моніторили вартість квартир по інтернету у м.Вінниці. На момент прийняття рішень про купівлю, квартира коштувала 260 000 грн. Договори про сплату пайових внесків з ЖБК «Житлобуд-10» були підписані особисто нею та її сестрою [PERSON] . В момент підписання договорів про сплату пайових внесків в «Набережному кварталі» також був присутній її батько та бабуся (позивач). Вона із сестрою перечитували умови договорів, вникали у їх зміст та особисто підписали їх. Жодних розмов про те, щоб квартири були оформлені на ім`я бабусі [PERSON] не було. Будь-яких розмов про те, що після сплати коштів по договорах про сплату пайових внесків квартири будуть зареєстровані на праві власності на ім`я бабусі [PERSON] не було. Батько з мамою хотіли купити квартири особисто для неї та її сестри. У бабусі є власний будинок в смт. Погребище. У батька з мамою також є свій будинок в смт.Погребище. Квартири купувалися для неї та її рідної сестри. Пояснила, що у них вдома було 150 000 грн. власних заощаджень, які складалися з коштів батьків та обох бабусь. Батько ще доклав 100 000 грн. на придбання квартир. Також кошти на придбання квартири надав її теперішній чоловік [PERSON] в розмірі 120 000 грн., з яким вона вже в 2013 році знімала квартиру і фактично спільно проживали в громадянському шлюбі. У неї з [PERSON] була повна довіра один до одного. Її чоловік мав кошти, так як їздив на заробітки у м. Москву . 150 000 грн. мати [PERSON] позичила у [PERSON] . Пояснила , що її мати займається репетиторством, і на момент купівлі квартир також надавала додаткові платні уроки дітям. Пояснила, що особисто їй бабуся [PERSON] не надавала коштів на придбання квартири. Можливо позивач надавала кошти батькові, так як батько дав 100 000 грн. на придбання квартир. Також пояснила, що після того, як було повністю сплачено кошти за дві квартири, бабуся не зверталася до неї з тим, щоб вона дала на ім`я позивача доручення з метою проведення реєстрації права власності на квартири на ім`я позивача. Позивач [PERSON] гнівається на відповідачів та їх матір (невістку позивача), тому що перед тим, як відбулася реєстрація квартир у їхній сім`ї виник конфлікт, а саме, позивач вигнала її матір з будинку, який належить батькові, в смт.Погребище, в якому мама проживала з батьком. [PERSON] створила нестерпні умови проживання для її матері в смт.Погребище, внаслідок чого мати зібрала свої особисті речі та пішла проживати до своєї рідної матері також в смт.Погребище. Пояснила, що вона з сестрою говорили батькові про те, що хочуть проживати у придбаних квартирах, так як їм уже набридло проживати на зйомник квартирах. Вона разом із сестрою особисто звернулися до державного реєстратора і подали оригінали необхідних документів, які їм надала юрист «Набережного кварталу» для реєстрації права власності на квартири. В подальшому вона особисто отримала в державного реєстратора документ про право власності на квартиру. Про те, чи повернув їй державний реєстратор оригінали документів, які вона надала йому для здійснення реєстрації права власності на квартиру, вона не пам`ятає. 24.05.2014 року вона з сестрою підписували кілька екземплярів договору про сплату пайових внесків. Коли юрист «Набережного кварталу» передала їй договір про сплату пайових внесків, вона навіть не звернула увагу на те, що у ньому була зазначена дата підписання 24.04.2014 року, хоча цей договір вона особисто перечитувала. Однак, вона більше звертала увагу на те, чи вірно зазначено її паспортні дані, строк виконання договору, а на дату у договорі вона не звернула уваги. Також пояснила, що дійсно Додаткова угода (т.1 а.с.27) від 24.04.2015 року підписана її батьком, тому що батько мав вільний час, вона дала йому свої документи, і батько поїхав до «Набережного кварталу» та підписав додаткову угоду від її імені. Документи, що знаходяться в матеріалах справи (т.1 а.с.28, 29): зміни до планування квартири, акт прийому-передачі підписані також її батьком, якого вона уповноважила підписати документи від її імені, так як вона була зайнята на роботі, а саме спочатку працювала в АТБ бухгалтером, а згодом заступником керуючого. Пояснила, що до весни 2013 року вона проживала в гуртожитку. В подальшому винаймала квартиру. В 2014 році вона працювала в АТБ і отримувала біля 3000 грн. заробітної плати, в 2015 році вона отримала посаду заступника управляючого супермаркету АТБ. Також зазначила, що з хлопцем на ім`я [PERSON] вона зустрічалася на першому курсі навчання, це було десь у 2009 році. З цим хлопцем вона ніколи не приходила робити ремонт у квартирі. Також її внутрішня воля була спрямована на підписання договору про сплату пайових внесків на будівництво квартир у ЖБК «Житлобуд-10», і вона розуміла, що в подальшому отримає на праві власності на своє ім`я квартиру. Вона розуміла зміст даного договору, і усвідомлювали наслідки його підписання. Вона з сестрою [PERSON] свідомо, особисто підписували вказані договори і в подальшому повністю виконали їх умови, сплативши пайові внески і відповідно зареєструвала право власності на квартиру [ADDRESS] на своє ім`я. Відповідач [PERSON] позов не визнала, просила в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Дала пояснення, аналогічні поясненням [PERSON] . Також суду пояснила, що будь-яких домовленостей між нею, її сестрою [PERSON] та бабусею [PERSON] про те, що після сплати пайових внесків квартири будуть оформлені на позивача не було. Мова йшла про те, що квартири купуються для неї та сестри [PERSON] . За весь час, з моменту підписання договорів про сплату пайових внесків позивач не зверталася ні до неї, ні до сестри з пропозицією оформити право власності на квартири на ім`я позивача. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю, так як вони є безпідставними та такими, що не підтверджуються будь-якими доказами. Свідок [PERSON] суду пояснив, що в січні 2010 році помер його хрещений батько в м.Луганську, і він з матір`ю позивачем [PERSON] поїхав на поховання до м.Луганськ. Мати там залишилася до серпня 2013 року, тому що оформляла спадщину на будинок. В серпні 2013 року він приїхав і забрав матір з м. Луганська та вони поїхали в смт. Погребище. Також мати продала будинок в м.Козятин, Вінницької області. Десь в лютому місяці 2014 року мати сказала, що у неї є кошти на придбання двохкімнатної квартири та запропонувала поїхати в м.Вінницю подивитися на квартири. Свідок з матір`ю подивилися квартири кількох забудовників (на «Поділлі» на «Вишенці», також в с.Агрономічному). Але зупинили свій вибір на «Набережному кварталі», де були найкращі ціни на квартири. Вони подивилися двохкімнатну квартиру, однак вона була для них дорогою. Їм запропонували двохкімнатну квартиру на 6-му поверсі, а потім запропонували дешевші квартири на 12 поверсі. Двохкімнатна квартира коштувала майже так само, а однокімнатні квартири були дешевші, і він запропонував матері купити дві однокімнатні квартири. Їм запропонували дві квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , однакові за площею. Склали договір і вони внесли оплату. Починаючи з квітня 2015 року вони почали робити ремонт у квартирах. Вони найняли майстрів, які зробили стяжку на підлозі у двох квартирах. Потім він з мамою жив у кв. [ADDRESS], привезли деякі меблі з смт. Погребище (шафу, ліжко, холодильник), а в квартирі [ADDRESS] робили ремонт. Коли зробили санвузол в квартирі [ADDRESS] , то перейшли проживати в квартиру [ADDRESS] . [PERSON] робив двері, підлогу, підвіконня, опалення, воду та каналізацію. Його мати шпаклювала, фарбувала батареї, клеїла шпалери. До 05 вересня 2018 року він проживав у квартирі [ADDRESS] , в якій було зроблено ремонт. 05 вересня 2018 року йому зателефонував сусід по квартирі та сказав, щоб він приїхав, бо з його квартири виносять речі. Коли він приїхав, то усі його речі стояли на сходовій клітині і на дверях у обох квартирах були замінені замки. Намір придбати квартири був у його матері. Мати мала намір купити двохкімнатну квартиру собі. Був проект договору купівлі двохкімнатної квартири, який підписаний не був. Потім він переконав маму купити дві однокімнатні квартири, і вони вирішили оформити квартири на його дочок. [PERSON] на той час уже працювала в супермаркеті АТБ бухгалтером і навчалася заочно, а [PERSON] ще навчалася. Кошти на придбання квартир були в його матері. Він їздив з мамою по банках міста, міняв долари на гривні, щоб внести перший внесок за квартири. У нього та у його дружини [PERSON] не було коштів на придбання квартир. Внески за квартири робилися тричі за кожну квартиру. Внески він з мамою сплачували разом, але розписувався в квитанціях він особисто. Кошти надавала мати. Долари США на гривні міняв у банку він особисто. Матері було важко підніматися по сходах до відділення банку, тому вона давала кошти, він оплачував і підписував квитанції. Договори підписували дочки [PERSON] та [PERSON] особисто. Вони домовилися про те, що кошти за квартири має сплачувати його мати. Пояснив, що він не може сказати, чи мала його дружина [PERSON] кошти на придбання квартир. Він з дружиною не обговорював про придбання квартир дочкам, тому що їх матеріальне становище не дозволяло купити квартири. Коштів у нього з дружиною на придбання квартир не було. У них вдома в смт.Погребище не було заощаджень у сумі 100 000 грн. чи 200 000 грн. Дочки [PERSON] та [PERSON] не давали йому коштів на сплату пайових внесків за квартири. [PERSON] він не знає. Коштів на придбання квартир він не позичав ні у кого. Після підписання договорів про сплату пайових внесків ці договори забрала його мати. Додаткові угоди до договорів про сплату пайових внесків та акти прийому-передачі підписував він особисто. Його діти [PERSON] та [PERSON] при підписані цих додаткових угод присутні не були. Також пояснив, що якби його не виселили з квартири [ADDRESS] , то мати і не зверталася б до суду з даним позовом. Свідок [PERSON] суду пояснив, що коли він робив ремонт в своїй квартирі [ADDRESS] , сусід [PERSON] та його мати [PERSON] також робили ремонт в своїх квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] . Фактично він з сусідами разом закінчили ремонт. Бачився з сусідами [PERSON] та [PERSON] фактично кожний день протягом трьох місяців. [PERSON] з сином робила ремонтні роботи: стяжку, опалення, клала плитку, шпаклювала, клеїла шпалери. Усе робили самі. Він кілька разів заходив до [PERSON] в квартиру. [PERSON] він бачив один раз на перших зборах мешканців будинку, де також була її сестра. В квартирі [PERSON] він не бачив. Дружину [PERSON] він також не бачив. На зборах ОСББ він бачив позивача та її сина. Голова ОСББ знала позивача та її сина. Як речі виносилися з квартири він не бачив, а бачив лише наслідки такого інциденту. Коли було зламані замки до квартир, він зателефонував до [PERSON] та повідомив йому про те, що невідомі люди відкривають його квартиру. Він підійшов до них і вони сказали, що є власниками квартири та показали відповідні документи. Він особисто не бачив, хто виносив речі з квартир, однак йому відомо, що речі виносила дочка [PERSON] . Пояснив, що [PERSON] постійно проживала з 2014 року в квартирі [ADDRESS] протягом року чи навіть півтора. [PERSON] поселився в квартирі [ADDRESS] пізніше від [PERSON] . Він не з`ясовував, хто є власником квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] . Також пояснив, що у квартирі яка належить йому, є спільна стіна з квартирою [ADDRESS] , і він з [PERSON] утеплювала цю стіну. [PERSON] проживав у квартирі [ADDRESS] з жінкою, яка не є його дружиною. [PERSON] говорила, що купувала квартири для своїх онучок. На кого були оформлені документи йому невідомо. Пояснив, що коли він робив ремонт у квартирі [ADDRESS] . Ремонт тривав три місяці. В подальшому пояснив, що [PERSON] правильно його поправляла щодо номеру квартири, так як дійсно спільна стіна між його квартирою [ADDRESS] та квартирою [ADDRESS]. [PERSON] проживала в квартирі [ADDRESS] . На даний час в квартирі [ADDRESS] ніхто не проживає, а в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] . Прізвища її не знає. Пояснив, що він не міг постійно бачити, хто і коли заходить до квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] . Нові мешканці , які купили квартиру [ADDRESS] , робили знову ремонт у даній квартирі, тобто демонтували все, що там було зроблено до цього, і повністю все переробляли. Свідок [PERSON] суду пояснив, що позивач є його сусідкою. Коли він в 2015 році почав робити ремонт у своїй квартирі [ADDRESS] , то постійно бачив [PERSON] та [PERSON] , які також робили ремонт у квартирах [ADDRESS] та [ADDRESS] і там вони проживали. Після закінчення ремонту в своїй квартирі він віддав залишки будівельного матеріалу [PERSON] . Коли проходив ремонт, його дружина з дітьми бачила [PERSON] та [PERSON] щодня. Він особисто їх не бачив, так як з самого ранку і до пізнього вечора перебував на роботі. [PERSON] та [PERSON] він не знає. На перших зборах ОСББ він бачив [PERSON] , а хто ходив в подальшому на збори він не знає, тому що сам там не був. Коли речі [PERSON] та [PERSON] виносилися з квартири він не бачив, йому про це розповіла його дружина. Він бачив як речі перебували на сходовій клітці і їх згодом забрав [PERSON] . Коли робили ремонт, то він спілкувався з [PERSON] і вона казала про те, що купила квартири для двох своїх онучок. Казала, що продала нерухомість і купила онучкам по квартирі. За весь час він лише один раз заходив до квартири [ADDRESS] та до квартири [ADDRESS]. Пояснив , що йому невідомо, хто протягом дня міг заходити до квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] під час проведення ремонтних робіт. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою [PERSON] в смт. Погребище. Їй відомо, що в травні 2014 року [PERSON] купила для двох онуків дві квартири в «Набережному кварталі». Коли в травні 2014 року вона зайшла до [PERSON] , то вона дала їй почитати договір. Вона бачила, що стороною у договорах зазначено онуків [PERSON] . Позивач платила кошти за квартири трьома платежами. В 2015 році, коли будинок був зданий в експлуатацію, [PERSON] разом з своїм сином [PERSON] робили в придбаних квартирах ремонт. Вона допомагала позивачу клеїти шпалери в кухні. Вони разом купували шпалери на кімнату в «Епіцентрі». Ремонт робився в обох квартирах. Вона була і в квартирі, де був зроблений ремонт, і також була у квартирі, де ремонт був зроблений частково. Позивач радилася з нею про намір купити квартири. Вона знає, що [PERSON] продала будинок в м.Луганську, який вона отримала у спадок і також продала будинок в м.Козятині, і тому у неї були кошти на придбання квартир. Відповідачі на час придбання квартир навчалися в політехнічному університеті м.Вінниці. [PERSON] - [PERSON] вона не знає. В смт.Погребище він ніколи не приїжджав. [PERSON] приїжджала в смт.Погребище в 2015 році з хлопцем, якого звали [PERSON] . Свідка з хлопцем [PERSON] не знайомили, і вони не спілкувалися. Коли вона приходила до [PERSON] в квартиру в м.Вінниці, то там також бачила сина позивача - [PERSON] . Відповідачів у квартирі не бачила, дружину [PERSON] - [PERSON] також не бачила. Дружина [PERSON] працює учителем початкових класів в Погребищенській загальноосвітній школі. Вона не чула про те, що [PERSON] вигнала з будинку [PERSON] його дружину [PERSON] . Останній раз вона була у квартирі [PERSON] у 2016 році. В будинку [PERSON] та [PERSON] вона не була. [PERSON] проживала в квартирі в м.Вінниці з червня 2015 року по грудень 2016 року. Спочатку проживала в квартирі [ADDRESS], а потім у квартирі [ADDRESS] . Відносини в сім`ї [PERSON] погіршилися в 2016 році, з того часу як [PERSON] виїхала з будинку [PERSON] в смт.Погребище. Свідок проживала в будинку, який розташований на відстані 200 м. від будинку [PERSON] З [PERSON] вона не спілкувалася. Пояснила, що їй не відомо, за яку ціну позивач продала будинок в м.Луганську. Кошти від продажу вона особисто не бачила. В травні 2014 року вона звернула увагу [PERSON] на те, що в договорах зазначено прізвища її онучок [PERSON] та [PERSON] . Як відреагувала на це позивач вона не пам`ятає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідачів [PERSON] та [PERSON] вона не знає. Знає з розповідей про те, що це онучки позивача. З позивачем вона познайомилася десь влітку 2015 року. Вони ходили один до одного, цікавилися та обмінювалися досвідом проведення ремонтних робіт. [PERSON] їй жалілася на те, що онуки не приходять та не допомагають робити ремонт у квартирах. Пояснила, що онуки бабусю дуже образили. [PERSON] їй розповідала про те, що усі свої заощадження вона вклала в дві однокімнатні квартири, і була проблема з грошима для проведення ремонту у квартирах. У сина робота була важка, платили йому мало, часто їздив у відрядження. Одного разу позивач прийшла до неї і сказала, щоб вона пішла та подивилася, що зробили її онуки. Вона разом з позивачем прийшла до квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] і побачила, що усе побите, повиносили речі з квартир, замки поміняли. Позивач викликала поліцію. Працівники поліції, які приїхали на виклик, сказали, що дівчата є власниками квартир, тому вони не можуть нічим допомогти. Свідок бачила лише одну онучку [PERSON] , іншу не бачила. Невістку не бачила взагалі. Позивач жила в основному в квартирі [ADDRESS] , де був зроблений ремонт. В квартирі [ADDRESS] ремонт був зроблений лише частково. Коли позивач робила ремонт, то вона бачила її кожен день, а коли [PERSON] завершила ремонт, то до неї вона вже не приходила, в квартирі проживав її син. Позивач часто приїжджала до сина [PERSON] , варила йому їсти, оскільки він був часто у відрядженнях. А коли [PERSON] привів собі жінку, то позивач зраділа, що буде кому сину варити їсти та прати білизну. Вона знала, що квартири оформлені на онучок, а внески платила позивач. У свідка двоюрідний брат працює адвокатом у м. Вінниці, і коли відбувся конфлікт, то вона разом з позивачем пішли до брата, щоб порадитися. Брат вислухав [PERSON] та сказав, що в такій ситуації вона не може нічого зробити. Відповідачі забрали у позивача квартири, і тепер обманюють, що вони за свої кошти купили квартири, що їх мати позичила у товариша кошти на придбання квартир. Про те, що мати відповідачів позичала кошти вона дізналася від [PERSON] . Про те, що кошти за квартири вносила позивач їй відомо зі слів самої позивача. Зі слів позивача вона зрозуміла, що кошти на придбання квартир були [PERSON] . Також пояснила, що їй відомо про купівлю квартир для онуків. Син позивача часто був у відрядженнях а коли приїжджав, то також разом з позивачем робив ремонт у квартирі. Свідок часто заходила до [PERSON] в квартиру, коли вона робила там ремонт, та приносила їй чай або їжу, котлети чи ще щось, тому що їй було жаль позивача. Зі слів позивача свідку відомо про те, що онуки не приходили в квартири і вона їх особисто не бачила. Її особисто дуже обурює поведінка онуків позивача. Їх поведінка є непристойною. Поведінка позивача є позитивною. Пояснила, що вона і зараз підтримує дружні стосунки з позивачем. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює державним реєстратором КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації». 18.01.2018 року вона здійснювала реєстрацію права власності квартири [ADDRESS] . Вона особисто приймала заяву у громадянки [PERSON] . Їй були надані оригінали документів для здійснення реєстрації права власності на квартиру. Після здійснення реєстрації права власності оригінали документів були повернуті заявнику [PERSON] . Це була звичайна реєстрація. Особисто [PERSON] вона не знала. Коли вона здійснювала реєстрацію права власності вона не помітила, що договір про сплату пайових внесків від 24.04.2014 року, а решта документів: додаткова угода про внесення змін до договору від 24.05.2014 року, акт прийому-передачі квартири до договору від 24.05.2014 року, довідки, які підтверджують про сплату пайових внесків до договору від 24.05.2014 року. Таку невідповідність вона помітила лише в залі судового засідання. Вважає, що це технічна помилка в написанні назви місяця. Якби вона помітила таку технічну помилку спочатку (при реєстрації права власності), то вона б прийняла рішення про зупинення державної реєстрації і надала час заявнику для усунення технічної помилки. Після усунення розбіжностей в написанні дати договору продовжила б реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] . Якби розбіжності не були усунуті, то вона б винесла рішення про відмову в державній реєстрації речового права. Також пояснила, що вона не може сказати чи договір, який міститься в матеріалах реєстраційної справи та оригінал договору, який міститься в матеріалах цивільної справи (т.1 а.с.61-66) є ідентичними. Їй був наданий оригінал договору, вона подивилася, що особа, яка укладала даний договір і якій видана довідка про повний розрахунок є членом кооперативу, тобто надано усі необхідні документи для здійснення державної реєстрації права власності. В зміст договору вона не вчитувалася, оскільки реєстратора не цікавить зміст договору. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він приймав від [PERSON] заяву про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] . Вона надала оригінали документів, на підставі яких була здійснена державна реєстрація. З усталеної практики оригінали цих документів було повернуто [PERSON] . Свідку були надані оригінал договору про сплату пайових внесків від 24.04.2014 р. і додаткові угоди до договору від 24.05.2014р., але на такі розбіжності він не звернув уваги. При наявності таких розбіжностей здійснити реєстрацію права власності неможливо і приймається рішення про зупинення розгляду заяви і надається строк для усунення недоліків. Аби заявник не усунула виявлені лише в суді недоліки свідок як державний реєстратор прийняв би рішення про відмову в державній реєстрації права власності. Свідок також вказав на те, що наданий на реєстрацію договір і примірник договору, що міститься в матеріалах справи (т. 1, а.с. 61-66) не ідентичні. Вважає, що різниця в даті укладення договору не є істотним порушенням, а технічною помилкою. Свідок [PERSON] суду пояснив, що квартиру [ADDRESS] вони купили разом. Загальна вартість квартири 262 тис. грн. Свідок разом із своїми батьками дав 120 тис. грн. на купівлю квартири, решту коштів дали батьки дружини свідка - відповідача [PERSON] . Чи давала гроші на купівлю квартири позивач [PERSON] свідку невідомо, тому що він перебував на роботі за кордоном. Вибором, купівлею квартири займалась його дружина [PERSON] . Також квартира зареєстрована за дружиною. Квартира потребувала ремонту, який робився тестем за кошти [PERSON] та його дружини і частково за кошти тестя. Свідок одружений з відповідачем [PERSON] восени 2016 р., але разом з нею вони мешкають з осені 2013 р. Свідок строком по три місяці і довше працює в м. Москві. В якому році познайомився з батьком дружини - [PERSON] свідок не пам`ятає, але це було до придбання квартири. Раніше цього свідок познайомився з матір`ю дружини - [PERSON] . Вони з [PERSON] часто знімали квартири і тому виник намір купити квартиру. Пошуком квартири займались дружина [PERSON] та її сестра. Рішення про купівлю квартири - це спільне рішення свідка та його дружини. 120 тис. грн. - це кошти свідка [PERSON] та його батьків. Коли вносились платежі на купівлю квартири свідок не може пояснити, тому що він був на роботі за кордоном, а в Україну приїздив ненадовго. Документами на купівлю квартири займалась дружина [PERSON] . Свідок вперше з`явився у квартирі в 2018 р. Квартира здана в експлуатацію в 2015 р. Але свідок в цей період працював за кордоном, інколи приїздив в Україну, весь час у квартирі робив ремонт батько дружини - [PERSON] , у нього були і ключі від квартири. Свідок просив дружину [PERSON] прискорити ремонт у квартирі [ADDRESS] , але тесть [PERSON] став у цій квартирі мешкати з іншою жінкою. Свідок був учасником подій, коли у вересні 2018 р. виселяли з квартири [ADDRESS] його тестя [PERSON] , тоді ж викликали поліцію. Свідок [PERSON] суду пояснила про те, що є матір`ю [PERSON] і свекрухою [PERSON] і постійно мешкає в м. Щьолково, Московської області. Коли син [PERSON] восени 2013 р. познайомився з [PERSON] , вона сподобалась свідку. У дітей були серйозні наміри створити сім`ю. Батьки [PERSON] та [PERSON] вирішили разом скласти кошти та купити дітям квартиру. [PERSON] передав на купівлю квартири 120 тис. грн. Це були його зароблені кошти, кошти [PERSON] та її чоловіка. Свідок познайомилась з [PERSON] в березні 2017 р., а з бабусею [PERSON] - [PERSON] в грудні 2013 р. Свідок разом з сином давали гроші на купівлю квартири. З приводу купівлі квартири свідок спілкувалась з матір`ю [PERSON] , коли зустрічалась з нею у квартирі, яку знімали діти. Свідок передавала гроші з м. Москви у м. Вінницю сином [PERSON] . Також кошти [PERSON] знімав з карткового рахунку в банку. Квартира придбана в 2014 р., але [PERSON] та невістка [PERSON] у квартирі не мешкали, тому що батько [PERSON] - [PERSON] робив у ній ремонт. Син [PERSON] працює підсобником на будівництві, внутрішніми ремонтами у квартирі він не займається, тому і не допомагав тестю. Ремонтом у квартирі займались батьки [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснив, що в березні 2014 року до нього звернулася його добра знайома [PERSON] - мати відповідачів [PERSON] і [PERSON] , з проханням позичити їй 150 000 грн. Свідок позичив їй 150 000 грн., про що нею була складена відповідна розписка. Восени 2016 року [PERSON] повернула 50 000 грн. і восени 2017 року повернула 100 000 грн. Також пояснив, що він три роки прожив у Данії, де заробляв кошти, має пристойні заробітки. Чоловіка [PERSON] бачив один раз, з ним не знайомий. З [PERSON] познайомився десь у 2009 році, так як у нього в смт.Погребище проживає дуже багато друзів та родичів. Коли [PERSON] повернула йому кошти, то він віддав їй розписку. [PERSON] казала, що кошти необхідні їй для купівлі дітям квартир. Свідок [PERSON] суду пояснила, що коли в кінці 2013 р. дочка [PERSON] перейшла на заочне навчання в сім`ї зайшла мова купити дітям квартири в м. Вінниці. Грошей на дві квартири не вистачало. Чоловік свідка - [PERSON] працював на високооплачуваних посадах, зокрема інженером з технічного нагляду за будівництвом мережі магазинів «АТБ» у Вінницькій області. Частина коштів 150 тис. грн. була зібрана і зберігалась вдома в смт. Погребище. Частину коштів 150 тис. грн. сім`я [PERSON] позичила у знайомого [PERSON] - [PERSON] Дочка [PERSON] проживала в громадянському шлюбі з [PERSON] , який дав 120 тис. грн. [PERSON] на придбання квартири. Частину коштів 100 тис. грн. дав [PERSON] . Як сім`я подружжя разом мешкало до квітня 2016 р., хоча офіційно шлюб не розірвано. На той час подружжя : [PERSON] та [PERSON] та дочки [PERSON] та [PERSON] вирішили купити дві квартири. Колишня свекруха - позивач [PERSON] завжди допомагала їх сім`ї грішми та працею. Можливо [PERSON] давала кошти сину [PERSON] на придбання квартири. Але ніколи не було розмови про те, що квартири будуть куплятись на ім`я [PERSON] . Квартири вирішили купити на обох дочок. Ідею купити квартири для обох дочок подав [PERSON] . На той час він працював у м. Вінниці, він і знайшов ці найдешевші квартири, про що повідомив дочкам. Він вказав і про вартість двох квартир : 262 тис. грн. і 263 тис. грн. На той момент у сім`ї [PERSON] було 300 тис. грн. 150 тис. грн. - це власні заощадження і 150 тис. грн. - позичені кошти. Чоловік [PERSON] знав, що в березні 2014 р. свідок позичила кошти 150 тис. грн. у [PERSON] , хоча особисто він його не знав. З весни 2013 р. дочка [PERSON] проживала в громадянському шлюбі з [PERSON] [PERSON] повідомила свідка про те, що [PERSON] дав їй кошти на купівлю квартири в розмірі 120 тис. грн. Ці кошти [PERSON] передала на придбання квартири. Свідок з чоловіком мали власні заощадження 150 тис. грн. Вони працювали. Свідок працювала вчителькою у школі, займалась репетиторством, тримали підсобне господарство. Чоловік [PERSON] мешкав у кв. [ADDRESS]. [PERSON] з чоловіком [PERSON] в цій квартирі не мешкали, тому що вона не була пристосована для проживання і зять [PERSON] їздив на заробітки в м. Москву. Дочки і зять [PERSON] неодноразово звертались до батька про те, коли вони стануть мешкати у квартирі. Спочатку [PERSON] пообіцяв виселитись, а потім змінив замки у квартирах. Свекруха [PERSON] ніколи не казала про свій намір придбати квартиру в м. Вінниці. Свекруха і чоловік [PERSON] казали про те, що самі зроблять ремонт у квартирах. Дочки зареєстрували право власності на квартири після виникнення суперечки. Повторно допитаний свідок [PERSON] суду пояснив про те, що від нього не було ініціативи купити дочкам квартири. Спочатку мати мала намір купити двокімнатну квартиру, а потім він запропонував купити дві однокімнатні квартири, тому що у неї дві онуки. Пошуком квартир займались свідок та позивач. Грошей 150 тис. грн. у них з дружиною не було. Свідок утримував дочок під час навчання в м. Вінниці. Свідок вперше взнав 18.11.2016 р. про те, що дочка [PERSON] розписується з [PERSON] у відділі РАЦС. Вперше зятя [PERSON] свідок побачив після народження онука [PERSON] в березні 2017 р. Дочка [PERSON] грошей у розмірі 120 тис. грн. від [PERSON] не давала. Про такі гроші як позику 150 тис. грн. у [PERSON] свідок [PERSON] дізнався лише в судовому засіданні. Свідок також не давав гроші в розмірі 100 тис. грн. дружині [PERSON] на купівлю квартири. Кошти на купівлю квартир свідку давала мати перед їх сплатою в касу банку. Вона діставала гроші готівкою з гаманця, а також свідок був присутній, коли мати знімала кошти в банку «Надра». Дочок для підписання договорів по телефону викликали він та мати. Саме свідок переконав матір купити онукам по однокімнатній квартирі. Мати мала кошти на придбання двох квартир, тому що продала два будинки : в м. Луганську і м. Козятині, одержала спадщину його хрещеного батька в м. Луганську, вона також мала власні заощадження, тому що працювала майстром і вахтером у м. Києві. Свідок [PERSON] пояснила суду про те, що в 2018 р. її син [PERSON] продав квартиру на Старомі місті в м. Вінниці і вирішив купити іншу квартиру. Він подивився квартиру в «Набережному кварталі». Квартира сподобалась, документи були в порядку, під заставою та в спорі квартира не перебувала, обтяжень не було. А через місяць [PERSON] надійшла позовна заява [PERSON] . На квартиру накладено арешт і свідок як матір [PERSON] потерпає від цього. Свідок до придбання квартири її сином спілкувалась з [PERSON] , про інших власників квартири вона не зазначала. Це була приємна сімейна пара, маленька дитина, вони хотіли купити більшу квартиру. В квартирі після її придбання [PERSON] повністю зроблений ремонт і ситуація з судовим розглядом щодо цієї квартири дуже неприємна для свідка та її сина. Заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, показання свідків, дослідивши письмові докази в справі, та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача [PERSON] не підлягають до задоволення. Судом по справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24.05.2014 року між ЖБК «Житлобуд-10» в особі голови кооперативу [PERSON] та [PERSON] , асоційований член кооперативу «учасник», було підписано договір про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» №61/12. Цей договір був підписаний особисто [PERSON] 24.05.2014 року між ЖБК «Житлобуд-10» в особі голови кооперативу [PERSON] та [PERSON] , асоційований член кооперативу «учасник», було підписано договір про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» №63/12. Цей договір був підписаний особисто [PERSON] . Згідно з обома вищевказаними договорами ЖБК «Житлобуд-10» зобов'язується організувати будівництво житлового будинку по [ADDRESS] , здати його в експлуатацію, передати у власність квартиру обумовлену договором учаснику, який повністю сплатив пайовий внесок, та в подальшому організувати обслуговування будинку (п.1.1 договору). Відповідно до п.1.2 вищевказаних договорів, учасник здійснює оплату пайового внеску по спорудженню квартири і може отримати її лише за умови оплати 100 відсотків внеску. Відповідно до п.2.1.1. договорів, учасник має право: після повної сплати пайового внеску отримати від ЖБК «Довідку про здійснення повної оплати пайового внеску» для оформлення права власності. Оформлення права власності здійснюється в реєстраційній службі після здачі будинку в експлуатацію, виготовлення уповноваженою особою або організацією технічної документації на будинок та надання учасником довідки про здійснення повної оплати пайового внеску, акту прийому-передачі квартири, що підтверджують його право на отримання квартири як цілісного майнового об'єкту (п.7.1). Згідно з квитанціями про сплату пайових внесків та заяв на переказ готівки платником по сплаті пайових внесків згідно з договором №61/12 є [PERSON] , згідно з договором №63/12 є [PERSON] . Згідно з довідкою ЖБК «Житлобуд-10», виданою [PERSON] , вона є асоційованим членом ЖБК «Житлобуд-10» та згідно з Договором про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» №63/12 від 24.05.2014 року повністю сплатила пайовий внесок у сумі 276 710 грн. на будівництво квартири [ADDRESS] . Згідно з довідкою ЖБК «Житлобуд-10», виданою [PERSON] , вона є асоційованим членом ЖБК «Житлобуд-10» та згідно з Договором про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» №61/12 від 24.05.2014 року повністю сплатила пайовий внесок у сумі 276 710 грн. на будівництво квартири [ADDRESS] . З метою повного та об`єктивного розгляду справи судом досліджувались матеріали реєстраційних справ, на підставі яких була проведена реєстрація права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] та квартиру за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] 18.01.2018 року [PERSON] та [PERSON] надали державному реєстратору КП «ВМБТІ» усі необхідні документи для здійснення реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] та [ADDRESS] , а саме: договори про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10»; Акти прийому передачі до Договорів про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10», додаткові угоди до Договорів про сплату пайових внесків, довідки у яких зазначено, що [PERSON] та [PERSON] згідно з Договорами про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» №61/12 та №63/12 повністю сплатили пайові внески, та на підставі вказаних документів зареєстрували право власності на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] на ім`я [PERSON] та [PERSON] відповідно. Так, пояснення позивача та її представника про те, що [PERSON] мала намір купити собі дві квартири, повністю внесла усю суму коштів за дві квартири і вважала, що є власником квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом і суд вважає такі пояснення такими, що не відповідають дійсності. Суд критично ставиться до показань позивача допитаної як свідка про те, що вона за свої власні кошти повністю сплатила 100% вартості обох квартир, так як позивачем не доведено суду факту наявності у неї коштів на сплату пайових внесків за квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] . Як вбачається з договору купівлі-продажу житлового будинку від 08.09.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Козятинського міського нотаріального округу Молявчик О.В., [PERSON] продала належний їй на праві власності житловий будинок в [ADDRESS] за 100 000 грн., з яких продавець отримала 60 000 грн. під час посвідчення цього договору, а решту суми 40 000 грн. покупець зобов`язується передати продавцю на протязі трьох банківських днів (п.2.1 договору). Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 08.09.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Козятинського міського нотаріального округу Молявчик О.В., [PERSON] продала належну їй на праві власності земельну ділянку загальною площею 0,0581 га, в [ADDRESS] за 49 000 грн., з яких продавець отримала 19 000 грн. під час посвідчення цього договору, а решту суми 30 000 грн. покупець зобов`язується передати продавцю на протязі трьох банківських днів (п.2.1 договору). Дані обставини про отримання коштів частинами повністю узгоджується з поясненнями позивача в судовому засіданні про те, що вона частинами отримувала кошти, так як у покупця усіх коштів одразу не було і покупець віддавав кошти за придбану нерухомість частинами. Пояснення позивача про те, що вона 25.06.2014 року взяла завдаток за житловий будинок та земельну ділянку, розташовані в [ADDRESS] від [PERSON] у розмірі 70 000 грн. та зобов`язалася продати будинок і земельну ділянку, що доводиться розпискою від 25.06.2014 року, суд не бере до уваги, та вважає їх такими, що не відповідають дійсності, оскільки вони суперечать нотаріально посвідченим договорам купівлі-продажу, які підписані позивачем [PERSON] . Отже, як вбачається з двох вищевказаних договорів купівлі-продажу позивач [PERSON] отримала кошти за продану нерухомість в м.Козятин Вінницької області 08.09.2014 року, тобто після того як було повністю сплачено пайові внески станом на 25.07.2014 року по договорах №61/12 від 24.05.2014 року та №63/12 від 24.05.2014 року про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» відповідно у сумі 262 255 грн. (на будівництво квартири [ADDRESS] ) та у сумі 263 907 грн. ( на будівництво квартири [ADDRESS]). Про роботу в м. Києві на посаді консьєржа та прибиральниці позивач надала витяг з трудової книжки. Доказів про її заробітну плату на цих посадах чи розмір доходу, отриманих як вона стверджує на заробітках штукатуром і маляром у вільний від роботи час, вона не надала. Тобто доказів про те, що позивач могла заробити ще 220 тис. грн., які вклала у придбання двох квартир, суду не подано. Станом на 25.07.2014 року згідно з договорами про сплату пайових внесків у ЖБК «Житлобуд-10» за дві квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] загалом було внесено 526 162 грн. Позивачем не доведено суду про наявність та сплату нею коштів (пайових внесків) в розмірі 526 162 грн. Позивачем надано суду докази наявності у неї коштів в розмірі 150 320 грн., які вона отримала в липні 2013 року за продаж житлового будинку та земельної ділянки в [ADDRESS] . Наявності решти суми коштів в розмірі 375 842 грн. позивачем не доведено, оскільки твердження позивача про те, що вона мала заощадження готівкою у доларах, тому що в період з 2005 року по 2010 рік працювала у будівельній компанії у м.Києві, де отримувала офіційну та неофіційну заробітну плату не підтверджені належними та допустимими доказами. Таке твердження позивача спростовуються і тим, що позивач - особа пенсійного віку, яка працювала консьєржем, а згодом прибиральницею у будівельній компанії у м. Києві не могла заощадити 375 842 грн. Пояснення позивача [PERSON] та її представника про те, що саме позивач прийняла рішення про придбання двох квартир в будинку [ADDRESS] та про сплату пайових внесків у встановленому розмірі, і що саме позивач погодилася виконувати умови Договору №61/12 та Договору №63/12 про сплату пайових внесків також не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом. Такі пояснення спростовуються тим, що згідно з договорами про сплату пайових внесків було сплачено кошти та придбано дві однокімнатні квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , які розташовані на 12 поверсі багатоповерхівки, при тому, що позивач є особою пенсійного віку та має незадовільний стан здоров`я. Крім цього позивач має власне житло - приватний будинок в смт.Погребище, Вінницької області, в якому проживає одна. З моменту передачі квартир (підписання акту прийому передачі), а саме з 24.05.2015 року по день звернення позивача до суду, [PERSON] не проживала у жодній із квартир, а лише тимчасово проживала в квартирі [ADDRESS] та згодом в квартирі [ADDRESS] в період з травня 2015 року по жовтень 2015 року, коли допомагала синові [PERSON] проводити ремонт у вищевказаних квартирах. В подальшому за весь період часу з жовтня 2015 року по вересень 2018 року [PERSON] не проживала у спірних квартирах. До того ж, з моменту підписання договорів про сплату пайових внесків і до моменту звернення позивача з цим позовом до суду, позивач [PERSON] не зверталася ні до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , ні до ЖБК «Житлобуд-10» з проханням надати згоду на передачу їй прав асоційованого члена кооперативу, за договором про сплату пайових внесків (п.7.3 Договору). Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знала і розуміла, що сторонами по Договорах про сплату пайових внесків №61/12 та №63/12 є її онуки [PERSON] та [PERSON] , і що спірні квартири в подальшому будуть оформлені на праві власності на ім`я відповідачів. Також пояснила, що вона і не зверталася б до суду з даним позовом після того як онуки зареєстрували право власності на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] на своє ім`я, якби онуки не виселили її сина [PERSON] з квартири [ADDRESS] . З пояснень відповідачів [PERSON] та [PERSON] вбачається, що їх внутрішня воля була спрямована на підписання договорів про сплату пайових внесків на будівництво квартир в ЖБК «Житлобуд-10», які є предметом спору, і щоб в подальшому отримати на праві власності ці квартири. Відповідачі розуміли зміст даних договорів, і усвідомлювали наслідки їх підписання. Вони свідомо, особисто підписували вказані договори і в подальшому повністю виконали їх умови, сплативши пайові внески і відповідно зареєстрували право власності на спірні квартири на своє ім`я. Проведення ремонтних робіт у квартирах позивачем та її сином, укладення договорів на житлово-комунальні послуги та їх сплата, мали місце після укладення оспорюваних договорів і не мають значення в цій справі, предметом спору в якій, зокрема є визнання недійсним договорів в частині учасника. До того ж суд погоджується з твердженням відповідачів [PERSON] та [PERSON] про те, що немає нічого дивного, що батько виявив бажання власними силами допомогти дітям провести ремонт у квартирах. Крім того, позивачем не надано жодного доказу в підтвердження недійсності договору купівлі-продажу квартири в [ADDRESS] , укладеного 13.09.2018 року між [PERSON] та [PERSON] , а також не зазначено в позовній заяві підстав недійсності правочину (договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] ), відповідно до ст.203 ЦК України. Так, позивач посилається як на підставу недійсності правочину недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог встановлених ст.203 ЦК України, однак не зазначає, які саме вимоги, передбачені якою частиною ст.203 ЦК України сторонами договору купівлі-продажу було порушено. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу Позивач просить визнати недійсним правочин з підстав ч. 3 ст. 203 ЦК України (волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі). При розгляді справи судом достеменно встановлено вільне волевиявлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] стати власниками квартир. В судовому засіданні позивач в своїх поясненнях зазначила про те, що причиною її звернення до суду стало виселення її сина [PERSON] з квартири. Якби він залишався мешкати в цій квартирі, позивач ці договори і не оспорювала. Інші доводи позивача не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України) Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів (ст. 328 ЦПК України) Частиною 2 статті 328 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом. Згідно із ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Положеннями ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд, враховуючи вказані вище факти, вважає, що позивачем позов не доведений. Отже, суд дійшов висновку про недоведеність заявлених [PERSON] позовних вимог, що є підставою для відмови у позові. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір за три вимоги майнового характеру у розмірі 8100 грн. та за дві вимоги немайнового характеру по 704,80 грн. Після зміни позивачем предмета позову залишились дві позовні вимоги немайнового характеру, за які сплачено судовий збір при подачі позову у розмірі по 704,80 грн. та заявлено ще шість позовних вимог немайнового характеру, які підлягають оплаті за ставкою по 768,40 грн., всього 4610 грн. Відтак після зміни предмету позову позивачем переплачено судовий збір у розмірі 3489,60 грн. (8100 - 4610,40). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі : зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed