Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26.11.2011 року з відповідачем був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, запис № 2093. Від шлюбу сторони дітей не мають, в шлюбі вона не має можливості реалізувати своє право на материнство. Розірвати шлю у органах РАЦС відповідач відмовляється. Вказуючи на дані обставини, просила шлюб з відповідачем розірвати. В заяві до суду позивачка вказала, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, немає, сторони проживають окремо, між ними втрачено почуття довіри, взаємоповаги та взаєморозуміння, вона не погоджується зі способом життя відповідача. Просила судові витрати не стягувати з відповідача. В судовому засіданні позивачка просила її позов задовольнити, категорично заперечувала надання подружжю строку для примирення, зазначала, що не бажає примирюватися з відповідачем, свого наміру розірвати шлюб не змінить. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся своєчасно і належним чином, брав участь у справі через свого представника [PERSON] Судом надавався строк для примирення подружжя, однак вжитий захід себе не виправдав, сторони не примирилися, згоди щодо примирення не дійшли. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вказав, що позивачка наполягає на позовних вимогах, примирення сторін є неможливим. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач просить в позові відмовити, впродовж наданого строку він намагався примиритися з позивачкою: відправляв їй смс-повідомлення, приїжджав на її роботу, однак її не було, за наданий судом строк спілкування не сторін не відбулося. Вважає, що вимоги щодо розірвання шлюбу з боку позивачки обумовлені погіршенням матеріального стану відповідача. Перевіривши матеріали справи і доводи позовної заяви, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 26.11.2011 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають. Між сторонами шлюбні відносини припинено. Позивачка вказує, що між сторонами втрачено почуття довіри, взаємоповаги та взаєморозуміння. Подружжю надавався строк для примирення, але сторони не досягли примирення. Позивачка категорично не бажає відновлювати подружні відносини з відповідачем, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає сторін. У зв'язку з реєстрацією шлюбу сторони не змінювали свої прізвища. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. За заявою позивачки суд вважає можливим не стягувати судові витрати, понесені позивачкою при зверненні до суду, з відповідача.

Outcome: approved