Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд ухвалити рішення, яким [PERSON] усунути від права на спадкування на ? частку квартири [ADDRESS] та ? частку земельної ділянки площею 0,045 га під [NUMBER] у СТ «Хаджібей» СМ «Алтестівський» Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області, після померлої [PERSON]. Визнати за нею, [PERSON], право власності на ? частку квартири [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,045 га під [NUMBER] у СТ «Хаджібей» СМ «Алтестівський» Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області, після смерті матері - [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що її мати - [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,045 га під [NUMBER] у СТ «Хаджібей» СМ «Алтестівський» Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області. Відповідачка по справі - її рідна сестра, тому після смерті [PERSON] вони є спадкоємцями першої черги. Позивачка вказує, що [PERSON] з 10 вересня 1998 року не працювала у зв'язку з виходом не пенсію та поганим станом здоров'я, отримувала невелику пенсію. Починаючи з 2012 року стан здоров'я матері погіршився, вона погано чула та погано бачила. 03 жовтня 2012 року їй проведено оперативне лікування катаракти ока, яке пройшло невдало, а 08 червня 2016 року у травмпункті поліклініки № 1 м. Одеси [PERSON] було поставлено діагноз - закритий перелом правої шийки кістки стегна зі зміщенням, що підтверджується довідками з медичних установ. Після цієї травми мати не ходила, тому на час її знаходження на роботі позивачка вимушена була наймати сиділку для догляду за матір'ю. 31 жовтня 2016 року у [PERSON] сталося гостре порушення мозкового кровообігу, була паралізована права частина тіла. Позивачка вказує, що коштів на лікування не вистачало, тому вона допомагала матері з придбанням ліків, сама за власний рахунок сплачувала комунальні послуги, купувала продукти харчування та інше. Коли не вистачало грошей на лікування та утримання матері, позивачка зверталася за допомогою до відповідачки [PERSON], однак остання грубо їй відмовила. [PERSON] ще декілька разів зверталася до відповідачки з проханням про матеріальну або фізичну допомогу у тому числі і після того як мати отримала перелом шийки стегна, однак відповідачка завжди їй відмовляла. Позивачка вважає, що [PERSON] умисно ухилялася від надання матері допомоги, яка її потребувала, тому що проживаючи поряд жодного разу не відвідала матір, уникала від обов'язку доглядати матір, свою поведінку пояснювала тим, що не бажає їй допомагати із-за судового процесу, який розглядався у 2010-2011 роках, результатом розгляду якого було прийняття судом рішення про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у спірній квартирі. Оскільки відповідачка [PERSON] мала можливість надавати матеріальну допомогу та допомогу за догляду за матір'ю, але ухилялася від свого обов'язку, хоча мати через похилий вік, тяжку хворобу та каліцтво була в безпорадному стані, [PERSON] вважає справедливим прийняття судом рішення про усунення [PERSON] від права на спадкування щодо спадщини, яка відкрилася після смерті їхньої матері [PERSON] В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві. Просили суд ухвалити рішення, яким [PERSON] усунути від права на спадкування на ? частку квартири [ADDRESS] та ? частку земельної ділянки площею 0,045 га під [NUMBER] у СТ «Хаджібей» СМ «Алтестівський» Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області, після померлої [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на ? частку квартири [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,045 га під [NUMBER] у СТ «Хаджібей» СМ «Алтестівський» Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області, після смерті [PERSON]. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, пред'явлені до неї не визнала та пояснила суду, що позивачка по справі є її рідною сестрою, а померла [PERSON] - її мати. Відповідачка вказувала, що між нею та сестрою склалися складні стосунки, тому що саме зусиллями [PERSON] її та її сина, [PERSON], за позовом її матері [PERSON] було визнано такими, що втратили право користування у квартирі [ADDRESS]. Судові процеси тривали роками, остаточне рішення набрало чинності у 2010 році, спірна квартира була приватизована [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Оскільки мати з сестрою не впускали її до квартири, яка була отримана її батьками ще до народження сестри, то після розлучення з чоловіком вона змушена була жити у квартирі колишнього чоловіка, а потім у орендованому житлі. Після того як вже не мала можливості сплачувати орендну плату, була змушена жити на місці де і працювала. Відповідачка вказувала, що на даний час проживає у гуртожитку ОНМУ і працює охоронником у Одеському національному морському університеті і хоча має невелику заробітну плату та пенсію, однак за життя матері намагалася допомогти їй грошима. Про хворобу матері дізналася від своїх співробітників, так як її сестра, [PERSON], яка також працює в Одеському національному морському університеті викладачем, не повідомила їй про це. Відповідачка наголошувала, що не мала можливості допомагати матері фізично, так як позивач не пускала її до квартири. Вона запропонувала сестрі фінансову допомогу для лікування матері, але сестра відмовилась, вона постійно просила сестру надати можливість побачити матір, пустити її до квартири, однак та постійно відмовляла їй. Відповідачка просить суд відмовити у позові, оскільки ніколи не ухилялася від свого обов'язку від надання допомоги матері, навпаки бажала їй допомагати у тому числі і коштами, однак саме позивачка позбавила її такої можливості. [PERSON] просила суд врахувати, що позов заявлено з єдиною метою лишити її спадщини та стати власницею всієї квартири та земельної ділянки. Суд, вислухавши позивачку, її представника, відповідачку, її представника, свідків, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.04.2017 року, актовий запис № 3960, виданий Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, у вигляді ? частки квартири [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,045 га під [NUMBER] у СТ «Хаджібей» СМ «Алтестівський» Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області, які належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 24 березня 2008 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської Ради та державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER]. Після її смерті у встановленому законом порядку до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулися дві дочки померлої [PERSON]: [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи яка померла ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців) . Згідно з ч.1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини, або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі її не охоплення заповітом усієї частини спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Правилами статі 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя хто його пережив та батьки. Згідно фотокопії спадкової справи, яка знаходиться в матеріалах справи, дві доньки померлої [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] в установленому законом порядку прийняли спадщину після її смерті. Державним нотаріусом сьомої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON], не видавалося свідоцтво про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, у зв'язку з пред'явленням даного позову [PERSON] та застосуванням судом заходів забезпечення позову шляхом заборони нотаріусу Сьомої одеської державної нотаріальної контори видавати [PERSON] свідоцтво на право на спадщину за законом на ? частину квартири [ADDRESS] та на ? частину земельної ділянки площею 0,045 га під [NUMBER] у СТ «Хаджібей» СМ «Алтестівський» Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області, після померлої [PERSON], до вирішення справи по суті. Відповідно до положень частини 5 статі 1224 ЦК України за рішенням суду, особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно з частиною 6 цієї статті положення цієї статті поширюється на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині. В контексті ч.5 ст.1224 ЦК України, суд при вирішенні такої справи повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Пленум Верховного суду України у пункті 6 Постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив судам, що правило абзацу 2 частини 3 статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Як роз'яснив ВСС України з розгляду Цивільних і кримінальних справ в п.4 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до положень частини 5 статі 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно з частиною 6 цієї статті положення цієї статті поширюється на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині. Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. При розгляді справ цієї категорії суди нерідко постановляють рішення про усунення від спадкування спадкоємця, коли у справі немає жодного доказу про умисне ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцю, крім того факту, що сторони не спілкувалися протягом тривалого часу. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. В порядку з'ясування обставин, на які посилається [PERSON], як на підставу своїх вимог, встановлено наступне. [PERSON] померла у віці 79 років. Позивачка по справі: дочка померлої - [PERSON], яка є співвласницею квартири [ADDRESS] та постійно проживала у зазначеній квартирі разом з матір'ю. Відповідачка по справі: дочка померлої - [PERSON], яка рішенням апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2010 року, прийнятим за результатами розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON], визнана такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Обидві сторони є спадкоємицями щодо майна померлої [PERSON] за законом та не оспорювали, що перебувають у складних стосунках саме з того часу, як їхньою матір'ю, [PERSON], ініційований судовий спір з відповідачкою [PERSON] Рідні сестри між собою не спілкуються. В судовому засіданні позивачка вказувала, що саме вона у 2002 році допомогла відповідачці працевлаштуватися у Одеському національному морському університеті та саме за її допомогою у 2012 році відповідачку заселили до гуртожитку для аспірантів. Зазначені обставини викладені позивачкою письмово у відповіді на відгук та підтверджують пояснення відповідачки про її знаходження у скрутному матеріальному становищі, про те, що їй ніде було жити, про її проблеми з житлом. В ході розгляду справи встановлено, та не заперечувалося всіма учасниками процесу, що [PERSON] отримувала щомісячно пенсію за віком у розмірах, що відповідав прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб. Для повного та всебічного розгляду справи позивачкою залучено до справи копію медичної картки [PERSON] на 36-ти аркушах, копію направлення до 111 травматологічного відділення, копії чеків на придбання ліків та медичних матеріалів, копії документів про поховання. Судом досліджувалися документи медичної картки, з якої вбачається, що 03.10.2012 року [PERSON] було проведено оперативне лікування щодо видалення катаракти. З медичної картки також вбачається, що [PERSON] оглядав лікар, хвора [PERSON] скаржилася на оніміння у лівих кінцівках, слабкість, вказувала що на кануні впала та не змогла встати. У медичній картці знаходиться запис від 31.10.2016 року про відмову [PERSON] від госпіталізації. В судовому засіданні позивачкою зазначалося, що після проведення оперативного лікування катаракти у 2012 році, мати самостійно рухалася, виходила на вулицю, відвідувала ринок до того часу доки не впала у 2016 році. Після падіння з дому не виходила, саме вона доглядала за матір'ю, в часи коли знаходилася на роботі винаймала сиділку. Разом з тим позивачкою нічого не вказувалося, що їхня мати [PERSON], мала намір або пред'являла до суду позови до [PERSON] про стягнення аліментів на свої утримання або додаткових витрат на її лікування, як передбачено правилами статті 202, 203 СК України. З цих підстав суд вважає, що доказів того, що померла потребувала коштів на придбання ліків і догляд, а її пенсії та грошових коштів які надавалися [PERSON] було недостатньо, стороною позивача до суду не надано, тоді як рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Не надано суду і доказів того, що покійна [PERSON] потребувала в допомозі саме [PERSON] В судовому засіданні допитана свідок [PERSON], яка розповіла суду, що працює разом з відповідачкою [PERSON] у Одеському національному морському університеті, їй відомо, що [PERSON] ніде було жити та деякий час вона ночувала на роботі. [PERSON] розповіла що у її присутності відповідачка телефонувала матері з тим щоб привітати з днем народження, однак мати відмовилася розмовляти з дочкою. Свідчення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], проте, що їм відомо, що догляд за померлою спадкодавицею здійснювала тільки її донька, [PERSON], не є доказами свідомого ухилення іншої дочки спадкодавці від надання їй допомоги. [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що її мати важко захворіла в останні роки життя, а саме влітку 2016 року впала, внаслідок чого була прикута до ліжка до часу смерті тобто до [INFO] року. [PERSON] також вказувала, що в період хвороби матері купувала за власні кошти ліки та медичні препарати, а після смерті здійснила поховання, на підтвердження чого надала чеки, квитанції, довідки, тощо. Отже, факт хвороби, надання саме позивачкою допомоги спадкодавцю в період хвороби, придбання ліків має місце, однак ця обставина з огляду на те, що [PERSON] сама є особою похилого віку, пенсіонеркою, мешкає у гуртожитку, не є безумовною підставою для застосування частини 5 статті 1224 ЦК України і усунення [PERSON] від права на спадкування, оскільки для застосування цієї норми матеріального права мають бути суттєві обставини, ухилення для надання допомоги умисним. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищевикладене у мотивувальній частині рішення, судом не приймаються до уваги доводи [PERSON] в тієї частині, що коли захворіла їхня з відповідачкою мати, то [PERSON] не доглядала за нею, крім того, всі витрати пов'язані з похованням довелося сплачувати тільки їй, тому що ці обставини не можуть бути підставами для усунення [PERSON] від права на спадкування за законом у спадщині, яка відкрилася після смерті [PERSON] З причин відсутності об'єктивних та беззаперечних доказів свідомого ухилення [PERSON] від надання допомоги спадкодавцеві, суд відмовляє в задоволенні позову [PERSON] про усунення її від права на спадкування. Стосовно позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на ? частку квартири [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,045 га під [NUMBER] у СТ «Хаджібей» СМ «Алтестівський» Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст.1297 Цивільного кодексу України та п.4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» для оформлення свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю необхідно надати оригінал правовстановлюючого документу на спадкову квартиру, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, експертну оцінку майна. У спадкоємця, [PERSON], знаходиться правовстановлювальний документ на спадкову квартиру та на земельну ділянку. Перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину є тільки не визнання саме позивачкою права [PERSON] на частину спадкового майна. З цих підстав суд приходить до висновку, що після набрання рішенням законної сили позивачка не позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину законом у нотаріальній конторі де заведена спадкова справа щодо майна померлої [INFO] року [PERSON]. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Оскільки нотаріусом не відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд не вбачає підстав для задоволення позову і в цієї частині.

Outcome: dismissed