Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 09 жовтня 2010 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старовижівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис за № 32. Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вказуючи, що на примирення з відповідачем не згідна, їхній шлюб існує лише формально і його збереження суперечить її інтересам, просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує із викладених у ньому підстав, на примирення не погоджується, та просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що шлюб із позивачем існує лише формально, тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, на примирення не згідний, позовні вимоги визнає повністю, та просив справу розглядати без його участі. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. За змістом частини 1 статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до положень частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 09 жовтня 2010 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старовижівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис за № 32 (аркуш справи 12). Від шлюбу мають одну дитину: [PERSON] , [INFO] (аркуш справи 15). Судом встановлено, що позивач та відповідач подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище « [PERSON] ». Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору залишити за нею у зв`язку з поданою про це письмовою заявою. На підставі викладеного, статей 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved