Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З січня 2002 року відповідач проживає окремо, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не турбується про дитину, не цікавиться її розвитком, не намагається зустрітися та/або поспілкуватися із дитиною. Весь цей час дитина проживає разом із позивачем і знаходиться на її повному утриманні. Відповідно до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.05.2009 року відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини, але його заборгованість за аліментами станом на 01.05.2015 року становить 23 471,22 грн. Розвитком і вихованням дитини позивач займається самостійно. Відповідач веде антисоціальний спосіб життя, на даний час затриманий правоохоронними органами і знаходиться в СІЗО. Тому позивач вважає, що відповідач підлягає позбавленню батьківських прав відносно дочки. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, від представника позивача до суду надійшла заява, в якій остання просить розглянути справу за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. До заяви долучила висновок, згідно якого третя особа вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, її матір`ю записана [PERSON], батьком - [PERSON] (а.с.7,9). Згідно висновку Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 29.09.2015 року з 2002 року родина спільно не проживає, дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Мати всі обов'язки з виховання дитини взяла на себе. Батько дитиною не займався, не цікавився та не допомагав. Батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі. Враховуючи викладене Новомосковська районна державна адміністрація Дніпропетровської області вважає за можливе позбавити батьківських прав відповідача відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] (а.с.59,60). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.05.2009 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання [PERSON], заборгованість за якими станом на 01.05.2015 року становить 23 471,22 грн. (а.с.8,11). Статтею 150 СК України передбачено, що батьки: зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати та/або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної Постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач з травня 2015 року перебуває в СІЗО м. Дніпропетровська (а.с.33). Від отримання копії позовної заяви та надання письмових пояснень по справі відповідач відмовився (а.с.39,46-52), що свідчить про його байдуже ставлення до результатів вирішення справи та до дитини. Отже, суд вважає, що маючи можливість приймати участь у вихованні дитини, відповідач тривалий час не виконував і не виконує своїх батьківських обов'язків з виховання дочки. Тому, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON] на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, оскільки це повністю відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 243,60 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved