Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 4 жовтня 2008 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Турійського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 38. Під час шлюбу у них народилося дві дочки - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .Вказуючи, що подружні відносини між ними фактично припинені, їхній шлюб існує лише формально, просила позов задовольнити та шлюб розірвати. Ухвалою судді від 17 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 15 січня 2020 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 3 березня 2020 року за клопотанням відповідача сторонам надано термін на примирення. 13 травня 2020 року ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена (а.с. 42), 15 травня 2020 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що з відповідачем не примирилася за час наданого судом строку для примирення, не заперечує проти заочного розгляду справи, позов підтримує із викладених у ньому підстав та просить шлюб розірвати, справу розглядати за її відсутності (а.с. 45). Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що з вересня 2019 року проживає окремо від дружини і дітей, однак має намір зберегти шлюб. Протягом наданого судом строку для примирення з дружиною не примирився, оскільки вона наполягає на розірванні шлюбу. Заслухавши відповідача, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною першою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом частин третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони з 4 жовтня 2008 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Турійського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 38 (а.с. 9). Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-11). Діти проживають разом із позивачем. У ході розгляду справи встановлено, що з вересня 2019 року позивач та відповідач подружніх відносин не підтримують і проживають окремо, спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує лише формально. Протягом наданого судом строку для примирення сторони не примирилися. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп. На підставі викладеного, статей 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved