Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини вказуючи, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 12 травня 2011 року на підставі рішення Каланчацького районного суду Херсонської області. Від цього шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO] на утримання якого рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі 350 грн. На час ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідач отримував заробітну плату до однієї тисячі гривень. На даний час його заробіток складає 4 000 гривень. Сімейним кодексом передбачено збільшення розміру стягнутих аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану платника. Тому просить змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову згідно поданої заяви, пояснила, що на утримання дитини було стягнуто 350 грн. аліментів. На даний час відповідач отримує більшу заробітну плату, змінилося в бік покращення його матеріальне становище, що дає підстави ставити питання про зміну розміру стягуваних аліментів. Будь якої додаткової матеріальної допомоги на утримання сина вона від відповідача не отримує і вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини. Відповідач в судове засідання двічі не з»явився, про розгляд справи сповіщався належним чином, заяви про відкладення розгляду або своїх заперечень на позов не направив. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позивачка і відповідач є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Ст.180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Дитина проживає з матір»ю, що підтверджує довідка Білокриницької селищної ради. З пояснень позивачки та копії рішення суду встановлено, що з відповідача стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. Позивачка вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини. Згідно довідки ПАТ «Каланчацький комбінат хлібопродуктів» на момент призначення аліментів відповідач тільки влаштувався на роботу і заробіток за місяць у нього складав 628,19 грн. На даний час, згідно наявної довідки, його заробіток перевищує 4 000 грн. Відповідач не направляв заперечень про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання дитини. Позивачка просить стягувати аліменти в частці від заробітку, відповідач не заперечує. Суд враховує матеріальне становище неповнолітньої дитини, платника аліментів, наявність постійного місця роботи та регулярного заробітку, реальну можливість сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивачка. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина 1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На це ж вказує пункт 23 Постанови ПВС України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Тобто, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов»язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. За положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). На це вказує в своїй Постанові від 05.02.14р. Верховний Суд України по справі № 143-цс13. З огляду на викладене, слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved