Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради Полтавської області про визнання права на отримання земельної ділянки із кадастровим номером 5323281400:00:008:0145 на території Гаркушинської сільської ради Миргородського району площею 0,8031 га ріллі для ведення особистого селянського господарства вартістю 31655,95 грн., в порядку спадкування, після смерті [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14.02.2016 року померла її мати [PERSON]. Остання за життя 28.10.2015 року склала заповіт, яким все своє майно, заповідала своїй дочці -[PERSON]. Відповідно до протоколу загальних зборів працівників соціальної сфери с. Гаркушинці від 23.10.2015 року за [PERSON] закріплено земельну ділянку №48, яка розташована в адміністративних межах Гаркушинської сільської ради Миргородського району орієнтовною площею 0,80 га із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 26.02.2016 року надано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення із кадастровим номером 5323281400:00:008:0145 площею 0,8031 га ріллі для ведення особистого селянського господарства на території Гаркушинської сільської ради Миргородського району. Але цей наказ був виданий після смерті її матері. Таким чином, [PERSON], маючи право на отримання земельної ділянки, не встигла оформити правовстановлюючі документи на своє імя в звязку зі смертю. В звязку цим нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину і вона звернувся до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач [PERSON]М не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 85). Представник відповідача [PERSON] міської ради Полтавської області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав (а.с. 86). Представник третьої особи Гаркушинської сільської ради в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань від нього на адресу суду не надходило (а.с. 84). В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що 14.02.2016 року померла [PERSON] даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №319153 від 15.02.2016 року (а.с.4). 27.10.2015 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого заповідала дочці [PERSON] все своє майно (а.с.51). Відповідно до довідки Гаркушинської сільської ради за [PERSON] закріплено земельну ділянку №48, яка розташована в адміністративних межах Гаркушинської сільської ради Миргородського району орієнтовною площею 0,80 га ріллі для ведення особистого селянського господарства (а.с.8). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 24.11.2015 року №2736/0/75-15-СГ, [PERSON] був наданий дозвіл на розроблення документації із землеустрою (а.с.19). 09.12.2015 року [PERSON] звернулась до ФОП [PERSON] із заявою про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який в подальшому був виготовлений (а.с.16). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 26.02.2016 року, проект землеустрою був затверджений та надано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення із кадастровим номером 5323281400:00:008:0145 площею 0,8031 га ріллі для ведення особистого селянського господарства на території Гаркушинської сільської ради Миргородського району (а.с. 20-50). Оскільки цей наказ був виданий після смерті спадкоємця, то [PERSON], маючи право на отримання земельної ділянки, не встигла оформити правовстановлюючі документи на своє імя в звязку зі смертю. Відповідно до листа Управління держгеокадастру у [PERSON] районі Полтавської області №99-28-99.7-1656/19-16 від 05.09.2016 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки із кадастровим номером 5323281400:00:008:0145 площею 0,8031 га ріллі для ведення особистого селянського господарства станом на 01.01.2016 року складає 31655,95 грн. (а.с.53). Постановою нотаріуса від 08.09.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 52). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що заявлені позовні вимоги про визнання права позивача [PERSON] на спадкування за заповітом, що складається з права на отримання земельної ділянки із кадастровим номером 5323281400:00:008:0145 на території Гаркушинської сільської ради Миргородського району площею 0,8031 га ріллі для ведення особистого селянського господарства вартістю 31655,95 грн., після смерті [PERSON], підлягають задоволенню. В звязку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з розяснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Outcome: approved