Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру виплати аліментів та стягнення одноразової допомоги на оздоровлення дітей. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позов підтримали, позов [PERSON] не визнали, суду пояснили, що рішенням Надвірнянського районного суду від 02.04.2012 року [PERSON] зобов»язаний виплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Однак дана сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дітей, відповідач приховує дійсний розмір своїх доходів, працює на роботі в Росії, добровільно не бере участі у додаткових витратах на утримання дітей. Діти хворіють , стоять на диспансерному обліку у Надвірнянській дитячій лікарні, вона витрачає кошти на їх лікування. В зв»язку з хворобою дітей , мати не може працевлаштуватись на повний робочий день. Дітям рекомендовано лікування у санаторії, однак у неї немає коштів для купівлі путівки. Просять постановити рішення, яким збільшити розмір виплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей до 2000 грн. та стягнути з відповідача кошти для оздоровлення дітей в розмірі 4000 грн., в позові [PERSON] про стягнення аліментів в частках від заробітку відмовити, тому що він спеціально під час слухання справи у суді влаштувався на низькооплачувану роботу. Від [PERSON] поступив зустрічний позов про зменшення розміру аліментів, позов мотивує тим, що згідно рішення суду він сплачує аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дочок в розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В зв»язку з тим, що він працевлаштувався та працює, то вважає, що відповідно до ст.. 183 СК України розмір аліментів слід зменшити до 1/3 частки заробітку. Просить в позові [PERSON] відмовити, тому що нею не надано письмових доказів щодо понесених додаткових витрат на утримання дітей та підстав для збільшення розміру аліментів. Від представника [PERSON] надійшла заява, просить справу слухати у його відсутності. Суд вислухавши пояснення [PERSON] та її представника , вивчивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення , а в позові [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Згідно ст.. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, а 09.03.2011 року шлюб між ними розірвано. У шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Надвірнянського районного суду від 02.04.2012 року [PERSON] зобов»язано сплачувати аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач не працює і не в змозі в повному обсязі забезпечувати сама всім необхідним дітей, проживає в тяжких матеріальних умовах, що підтверджено актом обстеження матеріально-побутових умов проживання № 210 від 14.02.2014 року, виданого депутатом Надвірнянської міської ради. Діти хворіють, знаходяться на «Д» обліку в Надвірнянській дитячій лікарні, про що свідчать довідки від 04.11.2013 року , видані Надвірнянською дитячою лікарнею. Згідно довідки Надвірнянської дитячої районної лікарні від 09.12.2013 року діти [PERSON] та [PERSON] часто хворіють, стоять на диспансерному обліку у лікарні та потребують санаторно-курортного лікування. Згідно виписки з амбулаторної картки та фіскальних чеків аптеки , позивачкою витрачено на придбання ліків 902, 13 грн. Дітям рекомендовано лікування в санаторії «Ясень» Рожнятівського району Івано-Франківської області, однак на даний час санаторій не працює, аналогічний санаторій знаходиться в Закарпатській області. «Карпатія». Відповідно до витягу про вартість путівок та проживання в санаторії «Карпатія» в низький сезон санаторно-курортна путівка на одну людину в добу становить 310 грн. ( мінімальна ціна). На двох дітей путівка коштуватиме в добу 620 грн., на десять днів 6200 грн. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] влаштувався на роботу вже після подачі [PERSON] позову до суду про збільшення розміру аліментів та працює менеджером з організації консультативних послуг, про що свідчить копія трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 25.11.2013 року. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального,культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 року, для дитини від 6 до 18 років розмір прожиткового мінімуму встановлений з 01 січня 2014 року в розмірі 1286 грн. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища дитини та платника аліментів, що він є фізично здоровою людиною, може працювати та в змозі утримувати дітей в розмірі достатньому для їх нормального фізичного та духовного розвитку, суд вважає, що [PERSON] має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття та надати додаткові кошти для оздоровлення дітей. [PERSON] не довів, що у порівнянні з часом набрання рішення суду законної сили, яким визначено розмір аліментів, змінився його матеріальний стан, погіршився стан його здоров'я або настали інші випадки, передбачені Сімейним кодексом України, настільки, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. За таких обставин підстав для зменшення та зміну розміру аліментів, які стягуються за рішенням Надвірнянського районного суду від 02.04.2012 року, на даний час немає. Таким чином, суд дослідивши всі зібрані по справі докази прийшов до переконання, що підстав для збільшення чи зменшення розміру аліментів немає. Позов в частині стягнення додаткових витрат на оздоровлення дітей підлягає до задоволення в повному розмірі 4000 грн. На підставі ст.ст. 84,180,181,182,184,185,192 СК України та

Outcome: approved