Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] «АТЕК» на її користь спричинену матеріальну шкоду, завдану здоровю в результаті ДТП в сумі 42 968 грн. 20 коп. Свої вимоги мотивувала тим, що вона поверталася із відпустки через м.Київ 25.11.1994 року, де на автодорозі «Бориспіль-Кременчук» сталося ДТП. Водій [PERSON], який знаходився за кермом автомобіля «Урал-4320», що належав [PERSON] «АТЕК» державний номер 11-21 КІН та перебував у трудових відносинах з даним підприємством, скоїв наїзд на належний їй на праві власності автомобіль «Форд-Фієста», державний номер К-90-78 ПО, який стояв на узбіччі дороги. В результаті ДТП вона отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя і здоров'я, що було підтверджено судово-медичною експертизою №131 від 17.10.1995 року. Їй були спричинені ушкодження і встановлений діагноз: політравма, шок 2-3 ступеня, розрив селезінки, сечового міхура, діафрагми, перелом обох лобкових та обох сідничних кісток, уламковий перелом крила лівої тазової кістки, розрив лівого повздожно-крижневого зчленування, перелом 4,5,6,7,8 ребер зліва, лівосторонній гематорокс, уламчатий поперечний перелом лівої плечової кістки із зміщенням уламків, ЗЧМТ, струс головного мозку, забійно-рвана рана лобу, забійно-рвана рана в області лівого ліктьового суглобу, забій серця, аорти, розрив черевної порожнини. В зв'язку з отриманими травмами доставлена в Переяслав-Хмельницьку ЦРБ, де перебувала на лікуванні з 25.11.1994 року по 29.03.1995 року. 22.05.1995 року Кременчуцькою МСЕК №1 була встановлена 2 група інвалідності, з втратою 80% працездатності. З 01.06.2004 року встановлена 2 група інвалідності, довічно, з втратою працездатності 70 %. Рішенням Крюківського райсуду м. Кременчука 29.12.2001 року, відповідач визнаний винним в спричиненні їй тяжких тілесних ушкоджень і порушень водієм [PERSON] «АТЕК» [PERSON] п.10.1, 12.3 ПДР України. Рішення Крюківського райсуду від 29.12.2001 року апеляційним судом Полтавської області залишене без змін, касаційна скарга відповідача [PERSON] «АТЕК» відхилена ухвалою ВСУ від 19.11.2008 року. Реабілітаційною карткою інваліда №208, виданою Полтавською обласною МСЕК при встановленні 2 групи інвалідності довічно був встановлений клініко - функціональний діагноз: наслідки політравми 1994 року, зміщений консолідований перелом обох лобкових кісток, сідничних кісток, край повздовжньої кістки, повздожньо-крижневого зчленування посттравматичний коксоартроз 3 ступеню. Порушення функцій хребта 1-2 ступеню посттравматичний остеохондроз поперекового відділу хребта 3 ступеню. Порушенні функції хребта 1-2 ступеню (ПФХ). В п. 11.1.1 «відновна терапія» передбачений «Д» нагляд травматолога медикаментозне лікування за призначенням лікарів. П. 11.1.2 «реконструктивна хірургія» санаторно-курортне лікування 1 раз в 3 роки за прямими наслідками каліцтва. «Д» облік у травматолога, враховуючи наслідки травми, поставлена на «Д» облік у терапевта, кардіолога, невропатолога, уролога. Таким чином, здійснюється посттравматичне лікування за призначенням цих лікарів, що підтверджується виписками, чеками на ліки, ЛФК. масажем. У відповідності ст..441 ЦК України (ред.. 1963р.) передбачено, що організація повинна відшкодувати шкоду, заподіяну з вини працівників під час виконання ним трудових обов'язків. У відповідності до ст.. 455 ЦК України (ред.. 1963р.) у разі заподіяння каліцтва або іншого ушкодження здоров»я. організація зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток, втрачений ним внаслідок втрати або зменшення працездатності, а також відшкодувати витрати, викликані ним внаслідок втрати або зменшення працездатності, а також відшкодувати витрати, викликані завданою шкодою здоров»ю (санаторно-курортне лікування, вартість ліків, посилене дієтичне харчування, протезування, сторонній догляд, тощо). Відповідно до ст.. 450 ЦК України (ред.. 1963р.) та абз. 2 п.2 Постанови ПВС України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», особи діяльність яких пов'язана з підвищеною небезпекою для оточення, зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або наміру потерпілого. Згідно висновку авто-технічної експертизи №8047/9252 від 27.07.2000р. дії водія автомобіля «Урал-4320» [PERSON] не відповідали вимогам п.п.10.1.13.3 ПДР України і знаходилися у причинному зв'язку з виникненням ДТП. Вказані обставини підтверджені матеріалами закритої кримінальної справи №35-46, рішенням Крюківського райсуду м. Кременчука від 29.12.2001 року, яким визнана вина відповідача та стягнено на її користь матеріальну та моральну шкоду на витрати до грудня 2001 року. Дане рішення набрало чинності і було підтверджене апеляційним судом Полтавської області від 23.01.2008 року та ухвалою Верховного суду України від 19.11.2008 року. Таким чином, відповідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду, ухвалами які набрали чинності являються доказом вини відповідача, щодо завданої її здоров»ю і життю шкоди, внаслідок ДТП. В травні 1995 року їй була встановлена 2 група інвалідності з втратою працездатності 80%. 28.09.2004 року Полтавською МСЕК їй була встановлена з 01.06.2004 року пожиттєво 2 група інвалідності з втратою працездатності 70% і видана програма реабілітації інваліда №208, в якій вказано, що в «Д» обліку їй необхідне доповнення в дієтичному харчуванні, комплексне медикаментозне лікування за призначенням лікарів, ЛФК, масажі, фізіотерапія, санаторно-курортне лікування за прямими посттравматичними наслідками каліцтва. За призначенням лікарів на стаціонарному та амбулаторному лікуванні за період з 2015 року по 2017 рік включно витрачено на лікування 30 104 грн. 20 коп., на масаж 11 040 грн., на фізіотерапію 1824 грн.. Враховуючи вищевикладене, вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що зазначені в позові. Представник відповідача [PERSON] «АТЕК», який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з»явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву до суду не подав. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, - постановив: провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача. Вислухавши пояснення позивачки, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 25 листопада 1994 року близько 19\~год. на \~27\~км. автодороги\~«Бориспіль-Золотоноша» сталася\~ДТП за\~участю автомобіля «Форд-Фієста» д.н. К 90 78 ПО, під керуванням [PERSON] та автомобіля Урал-4320 д.н. 11 21 КІН, під керуванням водія [PERSON] Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля УРАЛ 4320 є ЗАТ «АТЕК», з яким водій [PERSON] перебував у трудових відносинах. В результаті\~ДТП\~позивачка [PERSON], згідно висновку експерта № 131 від 17 жовтня 1995 року, отримала тяжкі тілесні ушкодження. 10.07.1995 року по факту даної\~ДТП,\~було порушено кримінальну справу за ч.2\~ст. 215 КК України. Згідно висновку автотехнічної експертизи № 8047/9252 від 27.07.2000 року п.п. 4, 5, 6 від дій водія автомобіля Форд-фієста [PERSON] не залежала технічна можливість попередити наїзд. У діях водія [PERSON] не вбачається невиконання вимог\~ПДР України, які б знаходились у при чинному зв'язку з виникненням даної\~ДТП.\~Дії водія автомобіля Урал - 4320 [PERSON] не відповідали вимогам п.п. 10.1, 13.3\~ПДР\~України і знаходились у причинному зв'язку з виникненням\~ДТП.\~Технічна можливість для водія [PERSON] відвернути\~ДТП\~визначалась виконанням ним вимог п.п. 10.1 і 13.3.\~ПДР\~України. 31.03.2005 року провадження по вищевказаній кримінальній справі закрито. 22.05.1995 року Кременчуцькою МСЕК №1 [PERSON] була встановлена 2 група інвалідності, з втратою 80% працездатності. Внаслідок отриманих травм [PERSON] рекомендовано лікування у таборах фізкультурно спортивної реабілітації інвалідів та рекомендовано санаторно курортне оздоровлення. Відповідно до ст..82 ЦПК України \~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вказані вище обставини встановлені рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 29.12.2001 року та ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23.01.2008 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до ЗАТ «АТЕК» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 09.09.2014 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до ЗАТ «АТЕК» про відшкодування матеріальної шкоди завданої здоров»ю в результаті ДТП. Як вбачається з індивідуальної програми реабілітації інваліда № 208, виданої Полтавською обласною МСЕК при встановлені [PERSON] 28.09.2004 року 2 групи інвалідності довічно, рекомендовано, що на «Д» обліку їй необхідне доповнення в дієтичному харчуванні, комплексне медикаментозне лікування за призначенням лікарів, ЛФК, масажі, фізіотерапія, санаторно-курортне лікування за прямими посттравматичними наслідками каліцтва. Згідно виписок із медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого, які видані 30.12.2016 року, 12.12.2016 року, 18.11.2016 року, 21.07.2016 року, 04.08.2017 року, 18.01.2016 року, [PERSON] проходила стаціонарне лікування внаслідок травм, отриманих в ДТП та захворювань з 19.12.2016 року по 30.12.2016 року, з 02.12.2016 року по 12.12.2016 року, з 14.11.2016 року по 18.11.2016 року, з 10.07.2016 року по 16.07.2016 року, з 26.07.2017 року по 04.08.2017 року, з 06.01.2017 року по 18.01.2017 року. Як вбачається з наданих позивачем [PERSON] до позовної заяви квитанцій, останньою за призначенням лікарів на стаціонарному та амбулаторному лікуванні за період з 2015 року по 2017 рік витрачено на придбання ліків 30 104 грн. 20 коп., а саме у 2015 році (травень червень) - 1133 грн. 36 коп., (листопад грудень) - 6697 грн. 17 коп., у 2016 році (січень) - 1515 грн. 65 коп., (лютий травень) - 1038 грн. 55 коп., (липень) - 6536 грн. 49 коп., ( вересень жовтень) - 1871 грн. 01 коп., (грудень) - 2755 грн. 31 коп., , у 2017 році ( січень грудень) 8 556 грн. 66 коп.. Статтею 441\~ЦК\~України\~(в редакції 1963 року) передбачено, що організація повинна відшкодувати шкоду, заподіяну з вини її працівників під час виконання ними своїх трудових (службових) обов'язків. У відповідності до\~ст. 455\~ЦК\~України\~(в редакції 1963 року) в разі заподіяння каліцтва або іншого ушкодження здоров'я організація чи громадянин, відповідальні за шкоду, зобов'язані відшкодувати потерпілому заробіток, втрачений ним внаслідок втрати або зменшення працездатності, а також відшкодувати витрати, викликані ушкодженням здоров'я (посилене харчування, протезування, сторонній догляд тощо). Відповідно до\~ст..\~450\~ЦК\~України\~( в редакції 1963 року) та\~абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~громадяни діяльність яких пов'язана з підвищеною небезпекою для оточення, зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Ст.13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст..81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, будь яких доказів на спростування доводів позивача, що викрадені у позовній заяві, суду не надано. В свою чергу позивачем суду не надано доказів того, що останньою понесені витрати на масаж в розмірі 11 040 грн та понесено витрати на фізіотерапію в сумі 1824 грн.. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обгрунтованими і підлягають частковому задоволенню у розмірі 30\~104 грн. 20 коп., тобто у розмірі витрат сплачених позивачем на придбання ліків, а у задоволенні позову в іншій частині необхідно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України \~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: partial