overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що 17.11.2012 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим, просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав на те, що позов визнає у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розгляду справи за відсутності учасників справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вивчивши позов, дослідивши докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 17.11.2012 між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 198 (а.с. 16). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Із встановлених обставин справи випливають правовідносини щодо припинення шлюбу між сторонами. До цих правовідносин підлягають застосуванню норми ст. ст. 105, 110, 112 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися. Примирення сторін є неможливим. Оскільки, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що 18.06.11 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим, просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав на те, що позов визнає у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розгляду справи за відсутності учасників справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вивчивши позов, дослідивши докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 18.06.11 між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 381 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Із встановлених обставин справи випливають правовідносини щодо припинення шлюбу між сторонами. До цих правовідносин підлягають застосуванню норми ст. ст. 105, 110, 112 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися. Примирення сторін є неможливим. Оскільки, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що 18.06.2008 між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим, просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав на те, що позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розгляду справи за відсутності учасників справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі, про що 11.05.2021 на адресу суду подав заяву, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що 19.10.2017 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим, просив розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій просилапозов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розгляду справи за відсутності учасників справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Оскільки у заяві, відповідач визнав позов в повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що 20.10.2015 між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим, просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав на те, що позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки учасники справи подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розгляду справи за відсутності учасників справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі, про що 19.02.2021 на адресу суду подав заяву, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначала, що 21.08.2006 року уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований відділом ДРАЦС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області, а/з №112. Від подружнього життя неповнолітніх дітей немає. Посилається на те, що сімейні стосунки не склалися. Причиною розпаду сім`ї стали різні характери та погляди на життя, внаслідок чого постійно виникали сварки та непорозуміння. Вказує, що подружжя з 2006 року не підтримують подружніх стосунків, не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Вважає, що шлюб набув формального характеру та його збереження неможливе. Просить шлюб, укладений з відповідачем, розірвати. \~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила цивільну справу розглянути у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просила його задовольнити. \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду невідомі, відзиву на позову не подавав. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України проведено розгляд справи на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 21.08.2006 року відділом ДРАЦС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області, а/з №112, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим повторно 11.01.2012 року серії [NUMBER] . Згідно положень ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач бажає розірвати шлюб з відповідачем, оскільки сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не проживають разом. Наведене свідчить, що шлюб між сторонами розпався, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст.3,24,110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що 21 березня 2008 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, просив розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій вона зазначила, що позов про розірвання шлюбу підтримує у повному обсязі та просила шлюб розірвати (а.с. 12). Від відповідача на адресу суду надійшла заява, у якій останній зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглядати справу за його відсутності (а.с. 13). Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом установлено, що 21 березня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 21 березня 2008 року, видане Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 401 (а.с. 5). Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження від 16 жовтня 2008 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 6). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися. Примирення сторін є неможливим. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що 22.03.2007 між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO] . Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, зникло взаєморозуміння та повага між подружжям, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим, просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вказала на те, що позов підтримує у повному обсязі. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача. Суд, вивчивши позов, дослідивши докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 22.03.2007 між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 416 (а.с. 6). Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Із встановлених обставин справи випливають правовідносини щодо припинення шлюбу між сторонами. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися. Примирення сторін є неможливим. Оскільки, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved