Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] за участі третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, згідно якого прохала суд ухвалити рішення яким розірвати укладений шлюб між [PERSON] та нею, - [PERSON] , що зареєстрований 05 березня 2004 року Кременчуцьким міським відділом РАЦС, актовий запис № 105. Визначити місце проживання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] з матір`ю дитини - [PERSON] . Після розірвання шлюбу визначити їй прізвище - « [PERSON] ». В обґрунтуванні позову вказала, що з 05 березня 2004 року вона, - [PERSON] , та відповідач по справі - [PERSON] , перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний актовий запис за №105, та що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції. Шлюбні відносини з [PERSON] остаточно припинені з 02 січня 2021 року і з цього часу вони з відповідачем спільного господарства не ведуть, відносини, як чоловіка та дружини, не підтримують, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та обов`язки подружжя, подружня невірність чоловіка. Від шлюбу мають двох дітей: неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , які постійно проживають з нею. Відповідач, кошти на утримання дітей, надає добровільно. Оскільки почуття любові та поваги між ними зникли, примирення теж неможливе, тому збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та інтересам їх двох синів. З 2020 року по 01 січня 2021 рік вона намагалась неодноразово в інтересах спільних дітей зберегти сім`ю, вважаючи, що чоловік змінить своє ставлення, як до неї, його дружини, так і до дітей, але оскільки нічого в поведінці чоловіка не змінилось, вимушена звернутись до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою суду від 27.07.2021 року за позовною заявою [PERSON] відкрито провадження та призначено справу до розгляду у загальному порядку з призначенням до підготовчого судового засідання. 08.11.2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгяду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] , позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач - [PERSON] на судове засідання не з`явився, направив суду заяву згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та прохає їх задовольнити. Третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до суду свого представника не направила, подала до суду висновок відносно доцільності місця проживання дитини з матір`ю та прохали суд усі судові засідання проводити за відсутності їх представника, рішення винести з урахуванням наданого ними висновку. Суд, заслухавши позивача, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, встановив наступне. Між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований шлюб 05 березня 2004 року Кременчуцьким міським відділом РАЦС, актовий запис № 105, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05.03.2004 року. Під час шлюбу у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого виконкомом Кобелячківської сільської ради Кременчуцького району, 07.09.2004 року, серія [NUMBER] , актовий запис №05; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Кременчуцьким міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, від 09.09.2017 року, серія [NUMBER] , актовий запис №1440. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з липня 02.01.2021 року, оскільки позивач із відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене та визнання позову відповідачем, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Отже, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статтею 157 Сімейного кодексу України передбачено, що п итання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із\~батьків,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~зобов`язаний\~брати участь\~у її\~вихованні і\~має право\~на особисте\~спілкування з\~нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У відповідності до ч.1, ч.2 \~статті 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків,\~місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно до\~положень ст.\~19\~СК України\~при розгляді\~судом спорів,\~зокрема,\~щодо визначення\~місця проживання\~дитини,\~обов`язковою є\~участь органу\~опіки та\~піклування,\~представленого належною\~юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно наданого висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 1477 від 25.10.2021 року, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, враховуючи висновок служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з матір`ю, - [PERSON] . Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши позивача, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , слід визначити з матір`ю, - [PERSON] , що буде в якнайкращих інтересах для дитини. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, згідно положень ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідному рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, згідно положень ст. 141, ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, судовий збір слід покласти на відповідача, при цьому, з урахуванням визнання позову відповідачем, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом та стягнути з відповідача на користь позивача іншу половину сплаченого судового збору. А також слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за іншою вимогою немайнового характеру в розмірі 908 грн.

Outcome: approved