Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою за підписом її представника [PERSON], в якій просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON]. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач за заповітом, посвідченим 09 квітня 1998 року Дмитрівською сільською радою. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка не оформлена і складається з земельної частки (паю) площею 3,78 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] в Богодухівській Держнотконторі було заведено спадкову справу. Під час звернення до Богодухівської держнотконтори позивачу було запропоновано надати правовстановлюючі документи на спадкове майно та інші документи, але при перевірці документів, необхідних для оформлення спадкового майна, виявилося, що сертифікат на право на земельну частку при житті власником було втрачено, тому Богодухівською ДНК не можливо видати свідоцтво про право на спадщину і позивачу рекомендовано в судовому порядку визнати право власності на дану земельну частку (пай) в порядку спадкування. В попереднє судове засідання позивач та представник позивача не з'явились. Від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, та в разі визнання позову відповідачем просить постановити рішення про задоволення позву в попередньому судовому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представник відповідача в попереднє засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Богодухівському районі Харківської області в попереднє судове засідання не з'явилась, надала пояснення в яких справу просить розглядати за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову у разі документального підтвердження фактів, викладених в позовній заяві та відсутності інших спадкоємців. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого позову виходячи з наступного: Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 05.10.2007 року Дмитрівською сільською радою Богодухівського району Харківської області, [PERSON] помер [INFO] у віці 69 років в с. Матвіївка Богодухівського району Харківської області. Відповідно до Заповіту, посвідченого 09.04.1998 року секретарем виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, [PERSON] на випадок своєї смерті належний йому сертифікат на право на земельну частку /пай/ серії [NUMBER] заповідає у власність [PERSON]. Згідно відповіді Відділу Держгеокадастру у Богодухівському районі Харківської області від 07.04.2016 року, Сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серія [NUMBER] по КСП «Зірка» на ім'я [PERSON] зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів по Дмитрівській сільській раді за № 47 видано власнику. Вказаний документ існує в одному екземплярі і надати його дублікат не має можливості. Відповідно до копії Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) що видаються КСП «Зірка», 16.09.1996 року [PERSON] отримав сертифікат Серія [NUMBER] на земельну частку (пай) розміром 3,78 га в КСП «Зірка». Згідно відповіді Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області від 18.04.2016 року з приводу отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на права на земельну ділянку частку (пай), посвідченого сертифікатом серії [NUMBER] після померлого [INFO] [PERSON] при вивченні всіх необхідних документів для оформлення спадщини з'ясувалося що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом , посвідченим Дмитрівською сільською радо. 09 квітня 1998 року за реєстром 09 та в Богодухівській ДНК після померлого заведена спадкова справа №285/2008. Інші спадкоємці з питань оформлення спадщини на вищевказане майно не зверталися. Вказане право на земельну частку (пай), яке входить до складу спадщини, не можливо оформити, оскільки документ, що посвідчує право власності - сертифікат на право на земельну частку (пай) за життя спадкодавця був втрачений, у видачі дубліката відмовлено, а тому відсутні належним чином оформлені документи, які підтверджують право на право на земельну частку (пай). Крім того, судом встановлено що в заповіті у якості спадкоємця зазначено саме позивача, оскільки це підтверджується як відповіддю нотаріуса, в якій вказано що вона є спадкоємцем, так і наданими позивачем доказами, а саме: свідоцтвом про народження, згідно якого [PERSON] народилась [INFO] року в м. Харків; копією свідоцтва про одруження, згідно якого [PERSON] 25.09.1999 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (шлюб розірвано 17.11.2009 року); копією свідоцтва про шлюб, згідно якого [PERSON] 08.09.2012 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Згідно з ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Згідно вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Відповідно до ч.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості). Згідно ст. ст. 1,2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Захист прав спадкоємців на отримання в порядку спадкування земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності - шляхом пред'явлення позову про визнання прав на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В свою чергу, оскільки формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав та формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (ч.1 ст.79 Земельного кодексу України відповідно) На відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах; місцезнаходження та межі такої земельної частки (паю) не визначені. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. При таких обставинах, у відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 вказує, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Таким чином, оскільки за життя спадкодавець втратив сертифікат, що посвідчує його право на земельну частку (пай), видача нового сертифікату (дублікату) на ім'я спадкодавця не передбачено, належним способом захисту прав спадкоємця у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємця з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Крім того, відповідач не заперечував проти задоволення позову, фактично визнав його, що дає право суду прийняти рішення в попередньому судовому засіданні. В зв'язку з викладеними обставинами, суд вважає за можливе позов задовольнити та визнати за позивачем право в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай), яка належала спадкодавцю. Судові витрати позивач залишила за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved