Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється надавати в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини. Її коштів недостатньо для утримання сина, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі розміром 1000 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила стянути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі розміром 1000 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення, вказавши що він не має постійного місця роботи, тому у нього немає стабільного матеріального доходу. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір. Позивач [PERSON] звернулася до суду вважаючи, що відповідач [PERSON] не виконує в добровільному порядку свого обов'язку як батько дитини, чим порушує її інтереси і право на отримання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, оскільки відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому інтереси дитини підлягають до судового захисту у відповідності до вимог ст. 181 СК України, так як домовленості між сторонами про способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину не досягнуто. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки, а тому відповідно до ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В даний час сторони проживають окремо одне від одного, при цьому дитина проживає з матір'ю - позивачем у справі і перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою виконавчого комітету Тубільцівської сільської ради Черкаського району № 341 від 23.03.2016 року. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач [PERSON] постійного місця роботи не має, тобто має мінливий, нерегулярний дохід, а тому суд вважає доцільним стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі. Крім того, невизнання позову відповідачем [PERSON] суперечить нормам закону та порушує права, свободи та інтереси неповнолітньої дитини і не звільняє його від обов'язку як батька утримувати його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Щодо розміру стягуваних аліментів, то при його визначенні суд враховує обставини вказані в ст. 182 СК України, а також прожитковий мінімум для дитини на утримання якої стягуються аліменти, встановлений законодавством України і вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в сумі 1000 грн. щомісячно відповідає всім зазначеним вимогам. При подачі позовної заяви до суду, позивач [PERSON] була звільнена від оплати судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., тому у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, дані витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд визначає, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved