Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON], [INFO] право користування житловим приміщенням належного їй, який знаходиться за адресою [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що житловий будинок який знаходиться в [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності. У вказаному будинку зареєстрована [PERSON] З 2003 року відповідач виїхала з будинку, але не знялася з реєстрації місяця проживання. На сьогоднішній день відповідач проживає в іншому місці, де точно їй не відомо. В судове засідання позивач не зявилась, хоча завчасно надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася з невідомих суду причин. Третя особа - Онуфріївська селищна рада Онуфріївського району Кіровоградської області в судове засідання свого представника не направила, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. На підставі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшлоповідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішенняна підстав наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши представлені докази по справі вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 17.07.1984 року та реєстраційного посвідчення від 14.03.1985 року, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок який знаходиться в [ADDRESS]. Як вбачається довідки про склад сім'ї від 21.08.2017 року, за вказаною адресою зареєстрована [PERSON] Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до закону № 175/97-ЕР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст..163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Ст. 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо вони були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно ст.167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Враховуючи те, що як встановлено судом, відповідач [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з 2003 року, тобто більше 3 років, без поважних причин, а також те, що судом не встановлено обставин, за яких за ним зберігається вказане житлове приміщення, то суд приходить до висновку, що останній втратив право користування вказаним житловим приміщенням, в зв»язку з чим позовні вимоги в частині визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно ст..7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто виходячи з вказаних положень Закону, рішення суду у цивільній справі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, само по собі є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Оскільки позов [PERSON] підлягає задоволенню, то з відповідача [PERSON] на її користь необхідно стягнути сплачені судові витрати.

Outcome: approved