Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 лютого 2018 року Геніївською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 03. На обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з 17.02.2018 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , від шлюбу мають малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. У грудні 2019 року вони припинили шлюбно - сімейні відносини та ведення спільного господарства. Причиною розпаду їхньої сім`ї стало те, що починаючи з вересня 2018 року їхні з відповідачем відносини стали поступово погіршуватись. В неї була важка вагітність, вона постійно перебувала в лікарнях. Не дивлячись на її стан здоров`я, відповідач не приділяв їй належної уваги. Після народження дитини поведінка відповідача не змінилась. [PERSON] не приділяв уваги ні їй, ні дочці, не дбав про родину, завжди віддавав перевагу своїм родичам та друзям, ніж перебуванню у родинному колі. Така поведінка відповідача призвела до того, що в сім`ї постійно виникали сварки, внаслідок чого вони перестали розуміти та поважати один одного. В кінці травня 2019 року вони припиняли сімейні відносини та проживали окремо один від одного до серпня 2019 року. У серпні 2019 року між ними відбулось примирення, однак воно тривало лише до грудня 2019 року. В грудні 2019 року їхня сім`я розпалась остаточно, відповідач з родиною не підтримує жодних стосунків, не навідує їхню малолітню дочку, взагалі не цікавиться її життям. Вважала, що збереження сім`ї з відповідачем є неможливим, на примирення з ним вона не згодна, вони втратили один до одного почуття любові, поваги, порозуміння, тобто фактично вони стали один до одного чужими людьми, а тому вона бажає розірвати з шлюб. Подальше спільне проживання з відповідачем, збереження з ним шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їхньої малолітньої дитини. Вважала, що з відповідача [PERSON] має бути стягнута половина суми сплаченого нею судового збору в розмірі 420 грн 40 коп. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16.06.2020 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 13.08.2020. 13.08.2020 позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] на судовий розгляд не прибули, в зв`язку з чим відкладено судовий розгляд. 17.08.2020, 01.09.2020 позивач [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, після розірвання шлюбу просила не змінювати прізвище, половину витрат по сплаті судового збору стягнути з відповідача (а. с. 21, 22). Відповідач [PERSON] , у свою чергу, також подав заяву, в якій позов про розірвання шлюбу визнав, водночас заперечував проти стягнення з нього судового збору у розмірі 420 грн 40 коп., просив розглянути справу за його відсутності (а. с. 25). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі змінами, внесеними Протоколом №11, стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідністю зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Даними свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] та копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] підтверджується, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.02.2018, від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а. с. 9, 10). Даними паспорту № 001686353, довідки про реєстрацію місця проживання особи № 299 від 05.03.2020, паспорту Серія [NUMBER] , довідки Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області № 02-18/312 від 15.06.2020 підтверджується, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 4, 5, 7, 15). Частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З позовної заяви слідує, що після фактичного припинення сторонами шлюбних стосунків подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідачем зазначені обставини не заперечувалися. За змістом встановлених судом обставин, фактично сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Спору про поділ майна та місце проживання дитини між сторонами у цій справі немає. Відповідач [PERSON] визнав позов до початку розгляду справи по суті, це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до положень статей 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, належить повернути позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету та стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 420 грн 40 коп. (а. с. 3).

Outcome: approved