Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] - її двоюрідний брат. Відповідач з 2014 року не мешкає в даній квартирі, у 2014 році він виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації, де працює та має постійну реєстрацію. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідач тривалий час не проживає у вказаній квартирі, не сплачує комунальні послуги і добровільно з реєстраційного обліку не знімається. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії НРА № 921423, посвідченого державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А., реєстр № 1-1169 від 06 травня 2021 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 255522492 від 06.05.2021. Згідно з довідкою про склад сім`ї № 12931, виданою Управлінням адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку від 01.07.2021, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований: [PERSON] (двоюрідний брат), 1975 року народження. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не проживає у вказаній квартирі без поважних причин більше одного року, не є її власником, а існування реєстрації відповідача в квартирі позивача обмежує його право власності, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 7M0K-AMH6-9085-6660 від 24.06.2021 у сумі 908,00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved