overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 січня 1988 року у Московському відділ ЗАГС м.Харкова, актовий запис № 122. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя. На даний час сторони сумісне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, надав заяву про розгляду справи за його відсутності та про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу ІІІ-ВЛ № 312446, виданим 23 січня 1988 року Московським відділом ЗАГС м.Харкова, актовий запис № 122, сторони у справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі. В судовому засіданні встановлено, що спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. Шлюбно-сімейні відносини припинені. Подальше збереження шлюбу неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого, 23 січня 2010 року в Виконавчим комітетом Дяківської сільської ради Антрацитівського району Луганської областіі актовий запис №02 від якого вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO]. На обґрунтування позову позивач зазначила, що з відповідачем мають різні погляди на сімейні цінності та шлюб. З лютого 20015 року сторони припинили спільне проживання. Тому, на даний час позивач вважає збереження шлюбу та сімї в подальшому неможливим, та наполягає на розірванні даного шлюбу. Позивач, [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримала та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу. Перевіривши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за таких підстав. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, шлюб може бути розірваний, якщо суд дійде висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них та їхніх дітей. Як встановлено судом, сторони не проживають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивач вважає збереження шлюбу неможливим та наполягає на його розірванні, а відповідач проти цього не заперечує. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими, суперечить як їх інтересам, так і інтересам їх дитини що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 травня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №217. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різних поглядів на сімейні відносини. Їх шлюб існує тільки формально і його слід розірвати. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач у судове засідання не зявилася, оскільки заявила клопотання про розгляд справи без її участі, при цьому позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити (а.с. 14). Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 16), про причини неявки суд не повідомив, тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований 23 травня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №217 (а.с. 3). Відповідно до частини другої ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з частиною третьою ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст. 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб носить лише формальний характер. За таких обставин справи, позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 червня 2007 року Кам'янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №09, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя, виховання дітей та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомила, що від шлюбу з відповідачем мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, звернувшись із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. За змістом ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частина 2 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 червня 2007 року Кам'янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №09 (а.с.6). Від спільного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7, 8). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дітей у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.01.1993 року Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №1, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки виявилися невдалими, з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, втрати любові та поваги один до одного, в звязку з чим їх сімя фактично розпалася, вони разом не проживають, та сумісного господарства не ведуть. Також позивач повідомила, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав, своєї думки щодо позову не висловив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.01.1993 року Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №1. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.01.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Радивилівського району Рівненської області, актовий запис №6. Від даного шлюбу є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO] Причиною звернення до суду послужило те, що стосунки з відповідачем не склалися після народження їхньої дитини. Дочка була хвороблива, потребувала лікування, підвищеної уваги та догляду. Їй довелось з нею постійно звертатись в медичні заклади, проводити її лікування. Відповідач давав кошти на її лікування, проте вона з дочкою перестали відчувати з його боку моральну підтримку та душевне тепло, яке необхідне у тяжкі хвилини. Відповідач почав випивати, під впливом алкоголю ставав агресивним, ображав її та її рідних. Така його поведінка привела до втрати між ними почуттів та поваги. Три місяці вони проживають окремо і не підтримують подружніх стосунків. Вважає, що сім'я розпалась остаточно і збереження її неможливе. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов і просила його задоволити. Показала, що в них постійно виникають сварки, відповідач зловживає спиртними напоями, коли випиває стає агресивним. Не підтримує її ні матеріально, ні морально. Пів року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Вона проживає із своїми батьками. Відповідач позов визнав. Згідний на розірвання шлюбу. Підтвердив, що з березня 2014 року спільно не проживають, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Втрачено між ними почуття поваги та любові. Заслухавши сторони, представника позивача - адвоката [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши обставини справи, суд знаходить позов підставним. За змістом ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розівання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони з березня 2014 року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась остаточно і збереження її є неможливим. Неповнолітня дочка [PERSON] залишається на проживання з відповідачкою. Позову майнового характеру не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 24.02.2001 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції в м. Харкові. В позові вказала, що вона знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 24.02.2001 року, від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. В обґрунтування позову позивач зазначала, що з відповідачем сімейне життя не склалося в силу різних обставин, життєвих інтересів та цілей, на цьому ґрунті в родині постійно виникали сварки, шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені майже рік, спільного господарства вони не ведуть, стосунки не підтримують. В судове засідання сторони не з'явились, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, відповідач позов визнав (а.с. 17, 18). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 24 лютого 2001 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції в м. Харкові, актовий запис №85, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с. 8). Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище -«[PERSON]». Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.04.2004 року. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, внаслідок чого між ними виникали конфлікти, що негативно впливали на її моральний стан та душевний спокій. На даний час вони протягом року разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Вона втратила почуття поваги та любові до відповідача, а тому вважає, що їх шлюб існує формально, сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог з вищенаведених підстав, просила суд термін на примирення не надавати, ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 24.04.2004 року, від якого мають трьох неповнолітніх дітей, що вбачається із свідоцтва про шлюб та копій свідоцтв про народження. В судовому засіданні встановлено, що сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, протягом року позивачка і відповідач спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання відповідача проживати разом у шлюбі. Позивачка у судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу, оскільки не бажає в подальшому перебувати у шлюбних відносинах з відповідачем, котрий у судовому засіданні проти розірвання шлюбу також не заперечував. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №141, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомила, що від шлюбу з відповідачем дітей не мають. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Позивач звернувся із заявою про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав, своєї думки щодо позову не висловив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №141 (а.с.6). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін на час розгляду справи відсутній, спільних дітей не мають. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.04.2012 року. Від шлюбу народилася дитина: [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що відповідач по справі зловживає алкоголем, зарплати в сім'ю не приносить, фактично його утримує вона. Були непоодинокі випадки, коли відповідач в нетверезому стані наносив їй образи та побої. Останні про сім'ю не дбає, до неї ставиться погано, вихованням дитини не займається. Вона прийшла до переконання, що відповідач свого ставлення до сім'ї не бажає змінити, а тому вирішила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні погодився на розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так, з свідоцтва про шлюб серії 1-ЕГ № 072052, зареєстрованого Дернівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 24.04.2012 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 3. Від шлюбу народилася дитина: [PERSON], [INFO], що відповідно підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами розірвати. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір в розмірі 551, 20 гривень. Суд вважає, що не підлягають стягненню з відповідача витрати пов'язані з оплатою правової допомоги в розмірі 500 грн., оскільки такі витрати не підтверджені належними доказами, які б свідчили про надання правової допомоги. Наявна в матеріалах справи квитанція про оплату 500 грн. за надання юридичних послуг не може служити таким доказом, оскільки з неї не вбачається, що оплата проведена за надання правової допомоги саме по розглядуваній справі. Крім того, позивачка не надала суду угоди з фахівцем в галузі права щодо правової допомоги, на виконання якої сплачувалась зазначена сума коштів.

Outcome: partial