Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та показала, що 19.11.2013 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на ? частку квартири по вул.Шкільна, 10-92, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30.07.2009 року органом приватизації. В шестимісячний строк їх сини відповідачі по справі подали нотаріусу заяви про відмову від спадщини, а вона заяву про прийняття спадщини. Однак постановою нотаріуса від 20.05.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки померлий не зареєстрував право власності на квартиру у державному реєстрі. Враховуючи відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину, вона була змушена звернутися до суду. Просить суд визнати за нею право власності на ? частку квартири по вул.Шкільна, 10-92 у м.Краматорську в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] У судовому засіданні відповідачі [PERSON] проти задоволення позову не заперечували. Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1216 ч.1 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ч.1 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на квартиру, виданого відділом по обліку та розподілу житлової площі виконкому Краматорської міської ради 30.07.2009 року, посвідчується, що квартира по вул.Шкільна, 10-92 у м.Краматорську в рівних долях належить на праві приватної спільної власності громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у звязку з приватизацією. (а.с.7) В свідоцтві зазначено про необхідність його реєстрації у КП «БТІ». З 01.01.2013 року вступив в дію Закон України від 01.07.2004 № 1952-IV\~«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яким передбачено створення єдиної системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Сторони по справі [PERSON] 04.12.2013 року зареєстрували право власності на квартиру згідно вищевказаному свідоцтву у Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.9-10, 12). Чоловік позивачки [PERSON], з яким остання перебуває у шлюбі з 20.10.1976 року (а.с.4 на звороті), помер 19.11.2013 року та вчинити реєстраційні дії не встиг, що стало причиною відмови нотаріуса у видачі позивачці [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.05.2014 року (а.с.6) Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 вказаного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56; Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мінюсті України 18.02.2002 року за №157/6445 З подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинку, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року. Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав на нерухоме майно шляхом звернення до нотаріальної контори за видаче нию свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи те, що нотаріусом було відмовлено спадкоємиці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, інша частина якої зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі одного й того ж свідоцтва про право власності на квартиру від 30.07.2009 року, то вказана особа правомірно скористалася правом звернутися до суду за правилами позовного провадження (вищенаведений п.23 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). За таких обставин позов [PERSON] слід задовольнити, визнавши за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частку квартири по вул.Шкільна, 10-92 у м.Краматорську після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 19.11.2013 року.

Outcome: approved