Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], який діє як законний представник неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору : приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON], Приморська районна адміністрація Одеської міської ради в особі її органу опіки та піклування, Служба у справах дітей Одеської міської ради, про : -визнання недійсним спадкового договору на квартиру [ADDRESS], укладеного між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 28.05.2014 р. за р.№ 930; -скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 13379755 від 28.05.2014 р.; -скасування рішення про реєстрацію заборони на нерухоме майно, винесеного на підставі спадкового договору на квартиру [ADDRESS], укладеного між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 28.05.2014 р. за р. № 930; -визнання недійсним спадкового договору на нежитлові приміщення за адресою : м. Одеса, вул. Отамана Головатого (Богатова), 55, укладеного між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 27.05.2014 р. за р. № 855; -скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 13360308 від 27.05.2014 р.; -скасування рішення про реєстрацію заборони на нерухоме майно, винесеного на підставі спадкового договору на нежитлові приміщення за адресою : м. Одеса, вул. Отамана Головатого (Богатова), 55, укладеного між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 27.05.2014 р. за р. № 855; -скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 51338221 від 20.08.2013 р., винесеного державним реєстратором [PERSON], на підставі якого за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]; -скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 8997795 від 12.12.2013 р., винесеного державним реєстратором [PERSON], на підставі якого за [PERSON] зареєстровано право власності на нежилі приміщення загальною площею 17,8 кв.м. за адресою : м. Одеса, вул. Отамана Головатого (Богатова), 55; -скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 5135779 від 20.08.2013 р.., винесеного державним реєстратором [PERSON], на підставі якого за [PERSON] зареєстровано право власності на 140/1000 ч. квартири [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що, по-перше, заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2013 р. у справі № 2/522/7886/13 було визнано дійсним та припинено договір довічного утримання, укладений між [PERSON] та [PERSON]; визнано недійсними : договір дарування 167/1000 ч. квартири [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] 30.10.2011 р.; договір дарування нежилих приміщень загальною площею 17,8 кв.м. за адресою : м. Одеса, вул. Отамана Головатого (Богатова), 55, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 24.04.2008 р.; договір дарування 140/1000 ч. квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 24.04.2008 р.; та договір дарування квартири [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] 18.04.2008 р.; визнано за [PERSON] право власності на : 167/1000 ч. квартири [ADDRESS], нежилі приміщення загальною площею 17,8 кв.м. за адресою : м.Одеса, вул. Отамана Головатого (Богатова), 55, 140/1000 ч. квартири [ADDRESS], та на квартиру [ADDRESS]; а також витребувано вказане нерухоме майно з чужого незаконного володіння на користь [PERSON]; по-друге, на підставі цього заочного рішення суду за [PERSON] було зареєстровано право власності на згадані обєкти нерухомого майна; по-третє, 28.05.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] було укладено спадковий договір на квартиру [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 930, на підставі якого було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 13379755 від 28.05.2014 р. та зареєстровано обтяження заборона на нерухоме майно; по-четверте, 27.05.2014 р. між [PERSON] та [PERSON] В.Ю. і [PERSON] було укладено спадковий договір на нежилі приміщення загальною площею 17,8 кв.м. за адресою: м.Одеса, вул. Отамана Головатого (Богатова), 55, на підставі якого було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 13360308 від 27.05.2014 р. та зареєстровано обтяження заборона на нерухоме майно. Також позивач вказує, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 р. згадане заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2013 р. у справі №2/522/7886/13 було скасоване та ухвалене нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] відмовлено в повному обсязі. Позивач [PERSON] просила розглянути дану справу за її відсутності та задовольнити її позов у повному обсязі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] не повідомила суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання нею судової повістки. Відповідач [PERSON] веде дану справу в суді через свого представника адвоката [PERSON], який не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце наступного розгляду справи був повідомлений в суді 21.032017 р. під розписку відповідно до ч. 3 ст. 191 ЦПК України, про що свідчить приєднаний судом до матеріалів справи довідковий лист від 21.03.2017 р. Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради в особі її органу опіки та піклування і Служба у справах дітей Одеської міської ради не повідомили суду причини неявки своїх представників, хоча про дату і місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки про отримання ними судових повісток. Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] не повідомила суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання нею судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що позивач набула право власності на : 1)167/100 ч. квартири [ADDRESS] на підставі укладеного між нею і відповідачем [PERSON] договору дарування від 30.10.2001 р., посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори [PERSON]; 2)нежилі приміщення, загальною площею 17,8 кв.м. за адресою : м. Одеса, вул. Отамана Головатого (Богатого), буд. 55 на підставі укладеного між нею і відповідачем [PERSON] договору дарування від 24.04.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]; 3)140/1000 ч. квартири [ADDRESS] на підставі укладеного між нею і відповідачем [PERSON] договору дарування від 24.04.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]; 4)квартиру [ADDRESS] на підставі укладеного між нею і відповідачем [PERSON] договору дарування від 18.04.2008 р., посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконні набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також судом установлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2013 р. у справі № 2/522/7886/13 вищевказані договір дарування від 30.10.2001 р., два договори дарування від 24.04.2008 р. та договір дарування від 18.04.2008 р. були визнані недійсними, а також витребувано нерухоме майно, яке є предметом цих договорів дарування, на користь [PERSON] На підставі цього заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2013 р. у справі № 2/522/7886/13 за [PERSON] було зареєстровано право власності на згадані обєкти нерухомого майна. 27.05.2014 р. між [PERSON] та неповнолітньою [PERSON], яка діяла зі згоди свого батька [PERSON], діючого також від імені та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], було укладено спадковий договір на нежилі приміщення загальною площею 17,8 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого (Богатова), 55, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 885, на підставі якого було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 13360308 від 27.05.2014 р. та зареєстровано обтяження заборона на нерухоме майно. 28.05.2014 р. між [PERSON] та неповнолітньою [PERSON], яка діяла зі згоди свого батька [PERSON], діючого також від імені та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON], було укладено спадковий договір на квартиру [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 930, на підставі якого було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 13379755 від 28.05.2014 р. та зареєстровано обтяження заборона на нерухоме майно. Однак рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.12.2014 р. згадане заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2013 р. у справі № 2/522/7886/13 було скасоване та ухвалене нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] відмовлено в повному обсязі. Більш того, на дату судового розгляду даної справи вищевказані договір дарування від 30.10.2001 р., два договори дарування від 24.04.2008 р. та договір дарування від 18.04.2008 р., на підставі яких позивач набула право власності на спірне нерухоме майно, у встановленому законом порядку не визнані недійсними та/або не розірвані. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цього Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його недійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 551,20 грн., повязані із сплатою судового збору, а також стягує з відповідачів в рівних частинах судовий збір 4409,60 грн. (551,20грн.*8) на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved