Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.08.2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Уманським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 335. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , 2018 року народження. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Підставою для розірвання шлюбу є різні погляди на життя, психологічна несумісність, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини майже рік між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та є недоцільним, тому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] та після розірвання шлюбу відновити їй дівоче прізвище « [PERSON] ». Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279 ЦПК України справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 05 серпня 2016 року Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 335, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач позов підтримує, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved