Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14.03.1998 року з відповідачем був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів громадянського стану по м. Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №83. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Між сторонами шлюбні відносини припинено, так як відповідач не цікавиться життям та інтересами сина, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, з 1 квітня 2011 року вона забрала сина та залишила відповідача. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. Вказуючи на дані обставини, просила шлюб з відповідачем розірвати. В заяві до суду позивач просила розглянути справу у її відсутність, наполягала на позовних вимогах в повному обсязі, погодилася на проведення заочного розгляду справи, зазначивши, що категорично заперечує проти надання подружжю строку для примирення, вказала, що дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». За даними головного спеціаліста Лозівського РВ ГУДМС України в Харківській області відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], фактично мешкає за адресою [ADDRESS]. За цими адресами судом були направлені судові повістки, а також СМС повідомлення за номером [NUMBER], яке йому було доставлено 06 травня 2015 року о 17:47:00, що підтверджується довідкою за №9540, сформованою 06.05.2015 року -16:35:33. Суд у відповідності до вимог ч.ч. 4, 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомляв відповідача, про час та місце розгляд справи, однак він у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, від відповідача заперечень на позов, поданих у зазначений судом строк, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи і доводи позовної заяви, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 14.03.1998 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Між сторонами шлюбні відносини припинено з 1 квітня 2011 року, примирення неможливе, сім'я розпалася остаточно. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Так як позивач скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає за необхідним після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні встановлено, що при зверненні до суду із позовом позивач сплатила судовий збір у розмірі 243,60 грн. (а.с. 1), у зв'язку з чим суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати у розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved