Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття сина, тобто до [INFO], а також просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином трьох років, тобто до [INFO], мотивуючи свої вимоги наступним. З відповідачем вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 14.02.2013 по лютий місяць 2015 року. Від спільного життя у них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого записаний і є відповідач. На даний час вони з відповідачем разом не проживають. Син проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає, вона не працює та являється інвалідом, що змушує її звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного життя у них народився син [PERSON], [INFO], батьками якого є сторони по справі (а.с.4). Згідно з довідкою житлово-будівельного кооперативу №4, [PERSON] разом з дитиною, яка знаходиться на її утриманні, проживає по [ADDRESS] (а.с.6). Копія пенсійного посвідчення свідчить про те, що [PERSON] являється інвалідом ІІІ групи (а.с.5). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття і, на підставі викладеного, відповідач зобов'язаний виплачувати позивачу аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи обставини, визначенні ст.182 Сімейного кодексу України, те, що відповідач не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Водночас, у задоволенні вимог щодо стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку необхідно відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки, право на отримання аліментів від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років має саме дружина, а сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, їх шлюб зареєстровано не було, вимога позивача щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, є безпідставною та такою, що не ґрунтується на законі. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст.ст.84, 180, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial