Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною віку повноліття (а.с.44). На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, який розірвано згідно рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 22 вересня 2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, участі у її вихованні не приймає, на даний час відбуває покарання за вироком суду в Диканівській виправній колонії № 12 м. Харкова. Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 04 жовтня 2018 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи з дати подачі до суду позовної заяви і до досягнення дитиною віку повноліття. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] на даний час відбуває покарання в Державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)» м. Харкова, він був належним чином повідомлений про розгляд справи, судову повістку отримав особисто 05.12.2018 року (а.с.41), на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, клопотань та заяв від [PERSON] не надходило. Зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області 05 травня 2006 року, актовий запис 17. Від спільного\~життя сторони\~мають неповнолітню\~дитину \~доньку [PERSON],\~[INFO]\~(а.с.09). Батьком даної дитини в свідоцтві про її народження серії 1-ВЛ № 104736 записаний відповідач [PERSON] Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 22 вересня 2011 року вказаний шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.12). Після розірвання шлюбу, позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] Згідно свідоцтва про шлюб серії I-ВЛ № 262595 від 18 грудня 2015 року, [PERSON] змінила прізвище на «Петухова»(а.с.08). Дитина весь час проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні і це підтверджується довідкою за вихід. № 3147 від 31.07.2018 року, виданою виконавчим комітетом Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області (а.с.11). Позивач, посилаючись на те, що відповідач не піклується про матеріальне забезпечення дитини на відповідному рівні, не надає матеріальної допомоги, тому просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти в розмірі\~1/4\~частини заробітку\~(доходу)\~платника аліментів щомісяця на утримання дитини. Відповідно до вимог\~ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.1-3\~ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно\~ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п.17\~постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2\~ст.182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3\~ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно до\~ст.191 ч.1 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Таким чином, дослідивши обставини справи, перевірив їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи вимоги ст.ст.180-182 СК України, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача задовольнити, стягнувши із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 09 серпня 2018 року і до досягнення дитиною віку повноліття. Суд також зазначає, що положенням\~ст.191 СК України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені,\~якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.\~\~\~\~ Ч.1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~Позивач відповідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, доказів про понесення ним інших судових витрат не надано. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved