Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням з відповідачем сімейних відносин, у зв`язку з чим вона не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сім`ю. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином . Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву від 17.09.2020 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення (а.с. 19). Відповідач [PERSON] відповідно до ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2020 року (а.с. 21) викликався у судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав, про причини неявки у судове засідання не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду від відповідача також до суду не надходили. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів, про що не заперечував у письмовій заяві і представник позивача. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи. Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. 05 серпня 1994 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Котелевському відділі ЗАГС Полтавської області, актовий запис №65, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 05.08.1994 року. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON] (а.с. 7). Сторони неповнолітніх дітей не мають. - Спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони не мають. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено під час судового розгляду, позивач та відповідач не підтримують подружніх відносин, через відсутність взаєморозуміння, ррозходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Сторони не бажають примиритися і зберегти сім`ю, у зв`язку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Позивачка не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягти судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. (а.с. 1). На підставі ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 206, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved