Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на частину у спільному майні подружжя та виділення її в натурі. На обгрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 02.05.2004 року. Так як подружнє життя не склалося, то 05.10.2009 року шлюб між ними було розірвано. В період шлюбу ними як подружжям, набуто спільне майно, зокрема, їм, як молодій сім'ї було виділено земельну ділянку, площею 800 кв.м. по вул. Промислова, 22 в с. Воля Ковельська, Ковельського району Волинської області із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На підставі рішення Зеленської сільської ради на імя відповідача було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку під № 101908100007. В добровільному порядку відповідач не бажає провести поділ спільного майна. Крім того, він абсолютно заперечує той факт, що позивач є повноправною співвласницею вказаної земельної ділянки. Просить поділити майно спільної сумісної власності подружжя земельної ділянки по вул. Промислова, 22 в с. Воля Ковельська, Ковельського району Волинської області, визнати за нею право власності на ? частину вказано земельної ділянки та її частку виділити в натурі. У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують повністю з підстав викладених у заяві та просить їх задовольнити, судові витрати просять залишити з позивачем. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином з дотриманням вимог\~ст. 76 ЦПК України, про причини не явки суду не повідомив. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності вказаного відповідача. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 травня 2004 року до 05 жовтня 2009 року. У період шлюбу на імя відповідача на підставі рішення Зеленської сільської ради № 21/14 від 25.07.2008 року було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку по вул. Промислова, 22 в с. Воля Ковельська, Ковельського району Волинської області, який зареєстрований в книзі реєстрації Державних актів реєстр № 101908100007 від 03.02.2009 року площею 800 кв.м., що стверджується копією довідки №1172 від 17.09.2009 року Ковельського міського відділу ДП «Центр державного земельного кадастру». Згідно копії довідки, виданої Зеленською сільською радою від 28.09.2009 року №864 земельна ділянка площею 0,08 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою вул. Промислова, 22 в с. Воля Ковельська, Ковельського району Волинської області, була надана на імя [PERSON], як молодій сім'ї. Відповідно до\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності. Статтею 61 СК України\~встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до\~ст.63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як слідує із роз'яснень п. 20\~Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК, ч. 3\~ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3\~ст. 325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до\~ст. 70 ч. 1 СК України\~у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 СК України, майно,що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Таким чином, суд приходить до висновку, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,08 га, по вул. Промислова, 22 в с. Воля Ковельська Ковельського району Волинської області та її частку виділити в натурі, оскільки в іншому порядку оформити своє право власності на вищевказане нерухоме майно вона позбавлена можливості. Понесені судові витрати слід залишити за позивачем, згідно клопотання останньої. На підставі ст.ст. 60, 70, 71 СК України,

Outcome: approved