Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи вимоги тим, що 28.09.1985 між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Під час перебування у шлюбі за спільні з чоловіком кошти придбали квартиру № 30 по вул. Балтазарівська (колишня назва Куйбишева), 90 в м. Скадовську Херсонської області, в 1992 році ними спільно було сплачено пайові внески за кооперативну квартиру, про що виконано запис в реєстраційному посвідченні. 01.08.2015 її чоловік [PERSON] помер. Звернувшись до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом отримала відмову з підстав відсутності на квартиру правовстановлюючих документів. З наведених підстав просила визнати за нею, як спадкоємицею першої черги після смерті її чоловіка право власності на спадкове майно за законом, а саме: на ? частини квартири № 30 по вул. Балтазарівська (колишня назва Куйбишева), 90 в м. Скадовську Херсонської області, а також право власності на ? частини вказаної квартири, як частки в спільному майні подружжя. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, що викладені в позовній заяві. Від відповідачки [PERSON] до суду надійшли заперечення проти позову, в яких, посилаючись на відсутність свідоцтва про право власності на спірну квартиру, а також на недоведеність позивачкою внесення нею разом з [PERSON] пайових внесків за квартиру, просила відмовити у задоволенні заявлених позивачкою вимог. Скадовською міською радою Херсонської області явку представника в судове засідання не забезпечено, повідомлялися про день, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Від державного нотаріуса Скадовського нотаріального округу Херсонської області [PERSON] надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі, висловлено позицію про визнання позову. Суд, заслухавши доводи позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між [PERSON] та Богданюк (після реєстрації шлюбу [PERSON]) О.А. 28.09.1985 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КГ № 451257 від 28.09.1985 (а.с. 9). Із копії довідки від 03.11.1992 вбачається, що [PERSON] в березні 1992 року внесено останній внесок за кооперативну квартиру № 30 по вул. Балтазарівська (колишня назва Куйбишева), 90 в м. Скадовськ Херсонської області (а.с. 115), на підставі якої 26.01.1993 [PERSON] видано реєстраційне посвідчення (а.с. 14). 01.08.2015 [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КГ № 204902 від 04.08.2015 (а.с. 10). Із спадкової справи № 168/2015 вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися його дружина [PERSON] та донька [PERSON] (а.с. 41, 47). Пунктом 19 Примірного статуту Житлово-будівельного кооперативу затвердженого [PERSON] міністрів Української РСР від 30 квітня 1985 року № 186 передбачено, що жилий будинок (будинки) і надвірні будівлі належать житлово-будівельному кооперативу на праві кооперативної власності (крім квартир у цьому будинку, за які громадянами повністю внесено пайові внески) і не можуть бути у нього вилучені, продані або передані ним як у цілому, так і частинами (квартири, кімнати) ні організаціям, ні окремим особам, за винятком передачі, здійснюваної при ліквідації кооперативу. Згідно п. 6-1 [PERSON] Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18 вересня 1987 року, при внесенні паю в ЖБК за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю квартира є спільною сумісною власністю членів сім'ї, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до ст. 112 ЦК УРСР (діяв на час набуття прав на спірну квартиру), майно може належати на праві спільної власності двом або кільком громадянам. Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки останній пайовий внесок в ЖБК «Строитель» за спірну квартиру було повністю сплачено за час подружнього життя позивачки та її померлого чоловіка та за рахунок їх спільних коштів, квартира є їх спільною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України від 07 лютого 1991 року «Про власність» (який діяв на момент проведення повної сплати подружжям пайового внеску), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Статтями 22, 28, 29 Кодексу про шлюб та сімю України (діяв на час набуття прав на спірну квартиру) передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядав за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Згідно ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. 23 [PERSON] Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ч. 3 ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Отже суд не погоджується з доводами відповідачки про безпідставність заявлених позивачкою вимог з підстав відсутності на спірну квартиру правовстановлюючих документів, так як факт не отримання [PERSON] за життя свідоцтва про право власності на спірну квартиру не може бути підставою для відмови в задоволенні вказаного позову, оскільки не спростовує те, що квартира є спільною власністю подружжя. З огляду наведеного суд вважає необхідним задовольнити вимогу про визнання за позивачкою права власності на ? частини спірної квартири як частки в спільному майні подружжя. Згідно статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статей 392, 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218), власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує право власності (ст. 392). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За приписами ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги майна спадкодавця [PERSON] є його дружина [PERSON] та його дочка [PERSON] Частина 1 ст. 1267 ЦК України визначає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. З урахуванням вказаного частки [PERSON] та [PERSON] для кожного із спадкоємців у спадковому майні складають по ? частини спірної квартири. З огляду наведеного суд приходить до переконання про обґрунтованість позову в частині вимоги про визнання за позивачкою як спадкоємицею першої черги після смерті її чоловіка права власності на спадкове майно за законом, тобто на ? частини спірної квартири.

Outcome: approved