Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначає, що на даний час їх син [PERSON] є студентом державного вищого навчального закладу «Донбаський державний педагогічний університет» та повністю знаходиться на утримані матері - [PERSON]. Добровільно відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання сина на час навчання не бажає. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] має можливість надавати сину матеріальну допомогу, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення ним двадцяти трьох років. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі. Позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Третя особа на стороні позивача - [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав телефонограму про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки таке клопотання заявлено всіма учасниками справи, судовий розгляд здійснено на підставі наявних у суду матеріалів. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши та проаналізувавши докази, що містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які особи, що беруть участь у справі посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Добровільською сільською радою Близнюківського району Харківської області 18 вересня 1995 року. (а.с. 7) Відповідно до довідки Донбаського державного педагогічного університету вих.№291-17 від 27 жовтня 2017 року, [PERSON] є студентом 1 курсу факультету фізичного виховання за денною формою навчання, навчається за рахунок фізичних та юридичних осіб. (а.с. 12) Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до п.20 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення віку, що перевищує 18, але є меншим 23-х років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що у зв'язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги від батька - відповідача по справі, та по стану здоров'я , а також матеріальному становищу, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання. Відповідач позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина на період навчання до досягнення ним 23 років. На підставі викладеного, виходячи з наведених норм матеріального права та з врахуванням передбачених п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України загальних засад про справедливість, добросовісність та розумність цивільного законодавства, з огляду на майновий стан позивача та відповідача, позов відповідає вимогам розумності та справедливості з урахуванням реальних витрат, необхідних для забезпечення навчання повнолітнього сина відповідача у навчальному закладі. Таким чином, з урахуванням інтересів позивача, матеріального та сімейного становища відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати суд стягує з відповідача на користь держави.

Outcome: approved