Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] Полтавської області, в якому зареєстрована колишня дружина її батька - [PERSON], та донька останньої - [PERSON]. Подружні відносини у її батька та [PERSON] не склалися і вони у 2005 році припинили спільне проживання, після чого відповідачі переїхали на постійне місце проживання в [ADDRESS] а у 02.11.2011 року розірвали шлюб, що підтверджується рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 02.12.2011 року. Факт, що відповідачі не проживають у її житловому будинку підтверджується актом обстеження домогосподарства, а також показами свідків, які є її сусідами. І оскільки відповідачі у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] Полтавської області не проживають більше шести місяців, не сплачують витрати за користуванням жилим приміщенням і комунальні послуги, не приймають участі у спільному побуті, позивачка просить суд визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с.30, 31). Позивачка подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.38). Представник позивача Трикоза Т.В., яка діє на підставі ордера ПТ №030970 від 30.04.2015 року, угоди на представництво інтересів у цивільній справі №173 від 30.04.2015 року (а.с. 22, 23), 08.05.2015 року подала до суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 39). Відповідачі - [PERSON], [PERSON] 07.05.2015 року подали до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі та просять розглянути справу у судовому засіданні без їх участі. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідачам відомі та зрозумілі (а.с. 37). Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Полтавської області, про що свідчить договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами від 28.05.2014 року (а.с.8-10). Відповідно до довідки виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області №3721 від 19.09.2014 року в господарстві за адресою: [ADDRESS] Полтавської області зареєстроване місце проживання [PERSON], [PERSON] (а.с. 13). Згідно з ч. 1 статті 163 Житлового кодексу УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. За змістом статей 71, 72 Житлового кодексу УРСР наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 13.12.2011 року, що підтверджується рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 02.12.2011 року (а.с. 7), з 2005 року [PERSON], [PERSON] не проживають у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] Полтавської області без поважних причин понад шість місяців, що підтверджується актом обстеження домогосподарства, проведеного 09.04.2015 року депутатом Котелевської селищної ради Полтавської області Киричок Ганною Іванівною, та сусідів: [PERSON], [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження поважних причин відсутності понад встановлені строки відповідачі не надали, так вони не були встановлені під час судового розгляду справи. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Згідно із ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с. 1). Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 1000 грн. суд бере до уваги те, що при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, беруться до уваги обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення. Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), який повинний відповідати загальним вимогам договірного права, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Трикозою Т.В. укладена угода на представництво інтересів у цивільній справі №173 від 30.04.2015 року (а.с. 23), у ній зазначено характер угоди, а саме представництво інтересів в суді та допомога в написанні позовної заяви до суду, об'єм повноважень адвоката, та розмір оплати 1000 (одна тисяча) гривень, яка внесена в касу, що підтверджується квитанцією №246 від 30.04.2015 року (а.с. 24). Однак наданий договір не відповідає вимогам ст.ст. 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Надана адвокатом довідка - розрахунок про розмір коштів, що підлягають виплаті адвокату не підписана ним (а.с. 25). Таким чином, враховуючи вищевикладене, витрати позивача, що пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката по даній справі, документально не підтверджені належним чином, а тому немає підстав покладати на відповідачів обов'язок їх компенсувати.

Outcome: approved