Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на господарські будівлі та споруди, вказуючи на те, що вона являється власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу Чернігівської області та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У зв'язку з тим, що при укладенні даного договору не були вказані господарські будівлі та споруди, просить визнати за нею право власності на господарські будівлі та споруди, а саме: сарай (Б-1), прибудову (б-1), літню кухню (В-1), погріб (Пг), які призначені для обслуговування квартири [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але надали суду заяву, в якій просять суд справу розглядати без їх участі, проти позовних вимог не заперечують. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні позивачка являється власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу Чернігівської області та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.6-8). Вищевказана квартира належала [PERSON] згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 грудня 2013 року р. № 1651 (1/2 частина квартири) та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 грудня 2013 року № 1649 (1/2 частина квартири) (а.с.15-16). У даних свідоцтвах про право на спадщину помилково не були вказані господарські будівлі та споруди, а саме: сарай (Б-1), прибудову (б-1), літню кухню (В-1), погріб (Пг), які призначені для обслуговування квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки ПП «Ічнянське бюро технічної інвентаризації» № 78 квартира [ADDRESS] належить позивачці на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 грудня 2013 року № 326 (а.с.9). 14 січня 2014 року [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) будинок [ADDRESS], розташованого за вищевказаною адресою (а.с.10-14). На господарські будівлі та споруди, що розташовані поряд з квартирою [ADDRESS], а саме на: сарай (Б-1), прибудову (б-1), літню кухню (В-1), погріб (Пг) відсутні правовстановлюючі документи, що позбавляє можливості [PERSON] розпорядитись вказаними господарськими будівлями та спорудами. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. На підставі вищевказаного, суд вважає позовні вимоги слід задовольнити, оскільки встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 грудня 2013 року, однак в нього не вписані господарські будівлі та споруди за вказаною адресою, що є перешкодою для реєстрації вказаних будівель та споруд за [PERSON], так як на час забудови даних господарських будівель та споруд (1980 рік) документи про власність не оформлялися у зв'язку з відсутністю ЗУ «Про власність», а тому враховуючи вищенаведене, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на дані господарські будівлі та споруди, а саме: сарай (Б-1), прибудову (б-1), літню кухню (В-1), погріб (Пг), які призначені для обслуговування квартири [ADDRESS].

Outcome: approved