Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, мотивуючи тим, що з 18 жовтня 2003 року по 10 січня 2019 року вони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON] та [PERSON] , які на даний час є неповнолітніми. Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10.01.2019 року шлюб розірвано. Під час перебування у шлюбі, ними було придбане наступне нерухоме майно: - двокімнатна квартира, житловою площею 23,6 кв. м., загальною площею 32,8 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09 серпня 2005 р. Радченко С.В. - приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 2086, договір зареєстровано в Ічнянському БТІ - номер запису:1229 в книзі: 21. Згідно Звіту про оцінку об`єкта житлової нерухомості,а саме: двокімнатної квартири, виготовленого 13.05.2021 року ТОВ «Експертно-правовим центром «ПРАВЕКС», оціночна (ринкова) вартість двокімнатної квартири загальною площею 32,8 кв. м., станом на 13 травня 2021 р за адресою : [ADDRESS] , становить 117 424 грн. - житловий будинок , житловою площею 29,3 кв. м., загальною площею 66,3 кв. м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] ( на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15.12.2014 р. приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі вчинення нотаріальних дій за №2068. Договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності : 8070823, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 17986705 від 15.12.2014 р., приватний нотаріус Варзагер Л.Ф., Ічнянський районний нотаріальний округ). Після розірвання шлюбу справедливий фактичний розподіл спільного сумісного майна подружжя виявився неможливим, оскільки відповідач бажає задовольняти лише свої власні потреби, повністю нехтуючи її правами та інтересами їх дітей , що змусило її звернутись до суду. Виходячи з того, що на даний час право власності на одну квартиру в [ADDRESS] , належить позивачці, а на житловий будинок в [ADDRESS] , належить відповідачу , з метою уникнення важкої і клопіткої процедури переоформлення документів про право власності, вона пропонує розподіл квартири та житлового будинку подружжя провести шляхом залишення цих об`єктів у одноособовій власності кожного із власників. Їй, позивачці по справі , виділити квартиру за адресою: [ADDRESS] , а відповідачу , відповідно, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Ринкова вартість квартири , що виділяється позивачці становить 117 424 грн., а вартість житлового будинку, що відходить відповідачу становить 149 412,00 грн. Різниця у вартості часток становить 15 994 грн. Відтак, відповідач повинен сплатити їй грошову компенсацію за нерівність часток у розмірі 15 994грн. (149 412,00грн.- 117424,00грн : 2 = 15 994,00 грн.). Позивачка просила суд визнати за нею право особистої приватної власності на двокімнатну квартиру житловою площею 23,6 кв. м., загальною площею 32,8 кв. м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , припинивши право спільної сумісної власності подружжя. Визнати за відповідачем право особистої приватної власності на житловий будинок, житловою площею 29,3 кв. м., загальною площею 66,3 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , припинивши право спільної сумісної власності подружжя. За нерівність часток при розподілі спільного сумісного майна подружжя стягнути з відповідача [PERSON] на її користь грошову компенсацію в розмірі 15 994,00 грн. Також просила покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Сакун І.М. позов підтримала, наполягала на поділі спільного майна в спосіб, зазначений у позовній заяві. Сама позивачка в судове засідання не з`явилась. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що він згоден на розподіл майна, але не згоден сплачувати позивачці витрати за надану правову допомогу. Суд, заслухавши учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.10.2003 року. В період спільного проживання у шлюбі народилося двоє дітей: доньки- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Згідно рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10.01.2021 року шлюб між сторонами було розірвано, рішення набрало законної сили (а.с.8). Як вбачається з Договору купівлі-продажу сторонами за спільні кошти придбана двокімнатна квартира, житловою площею 23,6 кв. м., загальною площею 32,8 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09 серпня 2005 р. Радченко С.В. - приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 2086, договір зареєстровано в Ічнянському БТІ - номер запису:1229 в книзі: 21яка зареєстрована на ім`я [PERSON] (а.с.14). Крім цього, згідно Договору купівлі-продажу за спільні кошти подружжя придбано житловий будинок , житловою площею 29,3 кв. м., загальною площею 66,3 кв. м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] ( на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15.12.2014 р. приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі вчинення нотаріальних дій за №2068. Договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності : 8070823, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 17986705 від 15.12.2014 р., приватний нотаріус Варзагер Л.Ф., Ічнянський районний нотаріальний округ),який зареєстрований на ім`я [PERSON] (а.с.31-33). Згідно Звіту про оцінку об`єкта житлової нерухомості,а саме: двокімнатної квартири, виготовленого 13.05.2021 року ТОВ «Експертно-правовим центром «ПРАВЕКС», оціночна (ринкова) вартість двокімнатної квартири загальною площею 32,8 кв. м., станом на 13 травня 2021 р за адресою : [ADDRESS] , становить 117 424 грн. Згідно Звіту про оцінку щодо об`єктів житлової нерухомості, виготовленого ТОВ «Експертно-правовим центром «ПРАВЕКС», оціночна (ринкова) вартість житлового будинку , станом на 13 травня 2021 р ,загальною площею 66,30 кв. м., за адресою : [ADDRESS] , становить 149 412,00 грн. Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що подружжям за час перебування у зареєстрованому шлюбі, було придбано житловий будинок та квартира. Відповідач не спростував належними та допустимими доказами презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, а тому слід визнати вказане нерухоме майно спільною сумісною власністю подружжя. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст.60 СК України). Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції , закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналізуючи наведені норми закону, суд дійшов висновку, що придбані сторонами під час шлюбу житловий будинок та квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягають поділу. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Обставини справи щодо перебування у спільній сумісній власності сторін квартири та житлового будинку , а також їх вартості сторонами не оспорюються. Суть спору фактично зводиться до способу поділу спільного майна подружжя. Наразі вказані квартира та житловий будинок зареєстровані за сторонами саме таким чином, а тому передача квартири та житлового будинку в інший спосіб призведе до безпідставного витрачання коштів та часу на переоформлення правовстановлюючих документів. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обставини, на які посилається позивачка , як на підставу своїх позовних вимог, знайшли своє підтвердження, оскільки, ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд вважає позов обґрунтований та законний, в зв`язку з чим останній підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні. Відповідно до ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється, а тому суд ухвалює припинити право спільної сумісної власності сторін на вищевказане нерухоме майно. Відповідно ч. 1, 2 до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з письмових матеріалів справи, позивачкою 11.05.2021 року укладений договір про надання правничої допомоги з адвокатом Сакун І.А . Відповідно до додаткової угоди від 10.05.2021 року, акту приймання - передачі наданих послуг від 22.07.2021 року та квитанції ощадбанку №146 від 12 травня 2021 року , вартість послуг становить 5 000, 00 грн., тому витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] . Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову про що вказано вище, вважаю за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1334грн.18коп.

Outcome: approved