overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2001 року, в якому у них народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO]. При цьому зазначила, що відповідач працював в органах внутрішніх справ, у зв»язку з чим часто не бував вдома, не приділяв належної уваги їй та дочці, окрім того зрадив в подружній вірності. На початку літа 2014 року залишив сім»ю, з того часу проживає з іншою жінкою. Саме з цього часу сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Шлюб набрав формальних рис, що суперечить її інтересам, вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим, в зв»язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати, після розірвання якого залишити їй шлюбне прізвище «Чорнобай». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов, з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримала повністю. Відповідач [PERSON] позов визнав, щодо розірвання шлюбу не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про одруження серії 1-ИД № 059766, виданого 07 вересня 2001 року Мельнице Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 07 вересня 2001 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 23. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Чорнобай». В шлюбі у них народилася одна дитина дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з матір»ю та перебуває на її утриманні. Також судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, тривалий час проживають окремо. Взаєморозуміння та примирення досягти не можуть. Позивач наміру зберегти шлюб не має. Відповідач на розірвання шлюбу згідний. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2003 року, в якому у них народилась донька [PERSON], [INFO]. При цьому, зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося. Як виявилося з часом, через протилежні погляди на сімейне життя, не змогли дійти взаєморозуміння та згоди. Переконались, що є зовсім різними людьми, а тому спільне проживання припинили - тривалий час проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують. Примирення досягти не можуть. Вважає, що за таких обставин шлюб зберегти неможливо, в зв»язку з чим просила суд такий між сторонами розірвати. Сторони в судове засідання не з»явились. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі, при цьому зазначила, що позов підтримує, надала згоду щодо винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце такого була повідомлений у визначеному законом порядку. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подав. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 29 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 07 серпня 2003 року, про що складено відповідний актовий запис № 45. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові «[PERSON]» та дружині «[PERSON]». Крім того, встановлено, що в шлюбі в них народилась донька [PERSON] [INFO]. Також встановлено, що стосунки між подружжям не склалися - з часом, через протилежні погляди на сімейне життя, не змогли дійти взаєморозуміння та згоди. Переконались, що є зовсім різними людьми, а тому спільне проживання припинили - тривалий час проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 травня 1992 року, в якому у них народилася одна дитина, син [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки останній влаштовував безпричинні сварки, скандалив в сім'ї. Намагання зберегти сім'ю виявилися безрезультатними, в 2011 році відповідач залишив її та дитину і з того часу проживає з іншою жінкою. А тому, вважає, що за таких обставин шлюб існує формально, його подальше збереження є неможливе, та просила суд такий між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце такого був повідомлений у визначеному законом порядку. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подав. За таких обставин, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 08 травня 1992 року Сапогівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 08 травня 1992 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 4. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові [PERSON], дружині [PERSON]. Крім того, встановлено, що в шлюбі в них народилася одна дитина, син [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося через постійні сварки та скандали з ініціативи відповідача, який в 2011 році залишив сім'ю та почав проживати з іншою жінкою. Подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Порозуміння та примирення сторони досягти не можуть, наміру зберегти шлюб позивач не має. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 січня 1988 року, в якому у них народилися діти, які на даний час є повнолітніми. Поряд з тим, зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося, такий зловживає спиртними напоями, безпричинно ревнує її та наносить побої. На даний час проживають окремо, подружніх відносин не підтримують. Вважає, що за таких обставин шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, а тому, просила суд такий між ними розірвати, так як через органи РАЦС відповідач шлюб розірвати відмовляється. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просила провести без її участі, зазначивши, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій вказав, що розгляд справи просить провести без його участі, позов не визнає, в наданий судом строк примирення між сторонами не відбулося. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 09 січня 1988 року Кудринецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 09 січня 1988 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 1. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині [PERSON]. Крім того, встановлено, що в шлюбі в них народилися діти, які на даний час є повнолітніми. Також встановлено, що на даний час сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують у зв»язку з негативною поведінкою відповідача, який зловживає спиртними напоями, наносить дружині побої. В наданий судом строк сторони примирення не досягли. Позивач наміру зберегти шлюб не має. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2008 року, від шлюбу дітей не мають. Поряд з тим, зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося, він з самого початку спільного подружнього життя зловживав спиртними напоями і зловживає по даний час, з приводу чого між ними часто виникали непорозуміння та сварки. Будучи в нетверезому стані неодноразово бив її, погрожував ножем, обзивав її невістку, що нерідко було в присутності її малолітніх внуків. Протягом півтора року подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, хоча й проживають в одному будинку. Вважає, що за таких обставин шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, а тому, просила суд такий між ними розірвати, так як відповідач шлюб через орган РАЦС розірвати не бажає та присвоїти їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов, з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримала повністю. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у визначеному законом порядку. Причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої за його відсутності до суду не подав. За таких обставин, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 09 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 09 червня 2008 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 47. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині [PERSON]. Крім того, встановлено, що від шлюбу дітей не мають. Також встановлено, що через негативну поведінку відповідача, який схильний до вживання спиртних напоїв, сторони більше півтора року подружніх відносин не підтримують, не ведуть спільного господарства. Наміру зберегти шлюб позивач не має. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 2007 року, в якому у них дітей не було. Поряд з тим, зазначила, що через постійні непорозуміння і різне бачення майбутнього, між подружжям виникали тривалі конфлікти, які перейшли в норму. В зв»язку з чим спільне проживання припинили - протягом семи останніх місяців шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Крім того, вказала, що має намір вступити в шлюб з іншим чоловіком, а тому перебування в формальному шлюбі з відповідачем, суперечить її інтересам. В з»язку з чим, просила суд шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце такого був повідомлений у визначеному законом порядку. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подав. За таких обставин, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 11 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 11 грудня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 132. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині [PERSON]. Крім того, встановлено, що в шлюбі у них дітей не було. Також встановлено, що через постійні непорозуміння і різне бачення майбутнього, між подружжям виникали тривалі конфлікти, які перейшли в норму. В зв»язку з чим сторони спільне проживання припинили - протягом семи останніх місяців шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не виказали. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2003 року, в якому у них народилося двоє дітей, дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначила, що протягом останнього часу сімейне життя між ними стало значно погіршуватись, відповідач знайшов іншу жінку, усі зароблені гроші віддавав їй, з приводу чого між ними виникали сварки. Протягом останніх трьох місяців разом не проживають, спільного господарства не ведуть. А тому, вважає, що за таких обставин шлюб існує формально, його подальше збереження є неможливе, і просила суд такий між ними розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов, з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце такого був повідомлений у визначеному законом порядку. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подав. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалось, стверджено свідоцтвом про одруження [NUMBER] виданого 11 листопада 2003 року Вигодською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 11 листопада 2003 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 9. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON]. Крім того, встановлено, що в шлюбі в них народилося двоє дітей, дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що протягом останнього часу сімейне життя між сторонами значно погіршилось, в результаті чого три останні місяці разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідач проживає з іншою жінкою. Порозуміння та примирення досягти не можуть, наміру зберегти шлюб позивач не має. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 1997 року, в якому у них народилося двоє дітей: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначила, що протягом останніх років відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє скандали, що негативно впливає на розвиток та виховання дітей. На зауваження не реагує, своєї поведінки не змінює. А тому, вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам їх дітей, та просила суд такий між ними розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов, з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, щодо розірвання шлюбу не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого 12 грудня 1997 року Скала - Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 12 грудня 1997 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 31. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині [PERSON]. Крім того, встановлено, що в шлюбі в них народилося двоє дітей: сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сімейне життя між сторонами протягом останніх років стало значно погіршуватись, відповідач часто зловживав спиртними напоями, влаштовував скандали, на зауваження дружини змінити свій спосіб життя, не реагував. Порозуміння та примирення сторони досягти не можуть, наміру зберегти шлюб не мають. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved