Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON] 2010 року народження, у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до їх повноліття. В позовній заяві позивач вказала на наступне. Із відповідачем по справі вони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 16.08.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Близнюківського районного управління юстиції Харківської області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. На утримання сина відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає. Місце роботи відповідача невідоме. Оскільки добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не бажає, що і змушує її звернутися до суду. Також, просить допустити до негайного виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць. Сторони, будучи належним чином та своєчасно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з'явилися, надавши письмові заяви, в яких позивач на задоволенні позову наполягає, а відповідач позов визнав повністю. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін та на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому згідно ч.2 ст.182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] та [PERSON] є громадянами України, що підтверджується фотокопіями їх паспортів громадян України(а.с.3-7). Сторони по справі перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 16.08.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Близнюківського районного управління юстиції Харківської області, що підтверджується фотокопією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], на підтвердження чого свідчить фотокопія свідоцтва про народження (а.с.8). Дитина проживає разом із матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою Виконавчим комітетом Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області (а.с.10). При визначені розміру аліментів суд враховує і обставини зазначені в ст.182 Сімейного кодексу України. У відповідності до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки позов було пред'явлено 03.02.2016, то вони і мають бути присудженими з цього дня. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ч.2 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Наведене і дає можливість суду дійти висновку про необхідність задоволення позову. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судові витрати в дохід держави: судовий збір - 551,20 грн.

Outcome: approved