Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації, посилаючись на те, що вона є головним наймачем квартири [ADDRESS]. Дана квартира була надана в користування її чоловікові [PERSON] зі складом сім'ї 3 особи на підставі ордеру № 3030. На підставі рішення Соснівської районної ради № 58 від 17.02.2010 року оформлено зміну договору найму житлового приміщення двокімнатної квартири №73, жилою площею 30,42 кв.м. по вул. Енгельса, (нинішня вулиця [PERSON]) 142 та відкрито особовий рахунок на громадянку [PERSON] у звязку зі смертю наймача, її чоловіка, [PERSON]. В квартирі зареєстровані наступні особи: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] [PERSON] є її рідним сином. Проте, вже понад 20 років відповідач за цією адресою не проживає, починаючи з 1993 року [PERSON]В виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації, де на даний час проживає, має сімю. До України наміру повертатися не має, оскільки у нього там злагоджене життя, постійна робота та умови для проживання. Разом з тим, коли [PERSON] проживав в Україні, він був зареєстрований з нею та своєю рідною сестрою [PERSON] в квартирі [ADDRESS] та мав місце свого постійного проживання саме в цьому житлі. Більш як 10 років [PERSON] не приїздив до м. Черкаси і відповідно звязок з квартирою він втратив. З 1992 року відповідач по справі не проживає в квартирі, місце його постійного проживання іноземна країна, куди він поїхав працювати і відповідно, де проживає та має там своє постійне місце проживання. Відповідно до акту від 15.06.2015 року складений свідками-сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначено, що [PERSON], [INFO] не проживає за адресою [INFO] з 1992 року по теперішній час. Відповідач не має звязку з належною квартирою, вона не є його місцем проживання чи перебування, у квартирі немає його особистих речей. Протягом встановленого терміну на проживання відповідач не несе обовязків про утриманню житла, передбаченого для користування Житловим кодексом УРСР. Через нестабільне матеріальне становище та неможливість приїзду до України через політичну ситуацію з Російською Федерацією та у звязку з відсутністю великих коштів [PERSON] не може в добровільному порядку знятися з реєстрації. А його реєстрація призводить до нарахування завищених комунальних платежів, які нараховують на кожну зареєстровану особу в квартирі. Не проживаючи в вищевказаній квартирі більше встановленого законом терміну [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням. Більше 20 років [PERSON] не приймає участі по утриманню житла, в тому числі по оплаті комунальних послуг і ремонті. Всі витрати по утриманню житла на даний час несу вона, однак вона також не має великих доходів аби утримувати квартиру та платити високі комунальні платежі, адже має похилий вік, отримує пенсію за віком, яка не покриває всіх витрат на життя та утримання житла. Просить суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою - [ADDRESS] та зняти його з реєстрації. В судове засідання адвокат позивача не зявився, скерував до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті. З заявами та клопотаннями до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що Маймейскул тетяна Федорівна є головним наймачем квартири [ADDRESS]. Дана квартира була надана в користування її чоловікові [PERSON] зі складом сім'ї 3 особи на підставі ордеру № 3030. На підставі рішення Соснівської районної ради № 58 від 17.02.2010 року оформлено зміну договору найму житлового приміщення двокімнатної квартири №73, жилою площею 30,42 кв.м. по вул. Енгельса, (нинішня вулиця [PERSON]) 142 та відкрито особовий рахунок на громадянку [PERSON] у звязку зі смертю наймача, її чоловіка, [PERSON]. В квартирі зареєстровані наступні особи: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] [PERSON] є рідним сином позивача. Проте, вже понад 20 років відповідач за цією адресою не проживає, починаючи з 1993 року [PERSON]В виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації, де на даний час проживає, має сімю. До України наміру повертатися не має. Відповідно до акту від 15.06.2015 року складений свідками-сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначено, що [PERSON], [INFO] не проживає за адресою [INFO] з 1992 року по теперішній час. Відповідач не має звязку з належною квартирою, вона не є його місцем проживання чи перебування, у квартирі немає його особистих речей. Протягом встановленого терміну на проживання відповідач не несе обовязків про утриманню житла, передбаченого для користування Житловим кодексом УРСР. Через нестабільне матеріальне становище та неможливість приїзду до України через політичну ситуацію з Російською Федерацією та у звязку з відсутністю великих коштів [PERSON] не може в добровільному порядку знятися з реєстрації. А його реєстрація призводить до нарахування завищених комунальних платежів, які нараховують на кожну зареєстровану особу в квартирі. Не проживаючи в вищевказаній квартирі більше встановленого законом терміну [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням. Більше 20 років [PERSON] не приймає участі по утриманню житла, в тому числі по оплаті комунальних послуг і ремонті. Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації без поважної причини більше шести років. Відповідач виїхав зі спірної квартири у 1998 році, шість місяців за ним зберігалось право на житло. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. У відповідності з вимогами ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved