Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що на утриманні позивача знаходиться неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Кодимського районного суду Одеської області від 16.12.2014 року з [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн. щомісячно. Враховуючи те, що у відповідача значно покращився матеріальний стан, оскільки він влаштувався на роботу у В/ч [NUMBER] , а також те, що аліментів, які він сплачує недостатньо для забезпечення дитини продуктами харчування та одягом, позивач просить ухвалити рішення про збільшення розміру аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його зайнятістю в розгляді іншої цивільної справи в Томашпільському районному суді Вінницької області. Однак, враховуючи, що представником відповідача не надані докази поважності причин неявки в судове засідання, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 16.12.2014 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн. щомісячно. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У частині першій\~статті 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.\~СК України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII\~частину другу\~статті 182 СК України\~викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII\~частину першу\~статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»\~доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого\~Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого\~СК України\~навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.03.2020 року у справі № 682/3112/18. Отже, враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач просить збільшити аліменти до мінімального гарантованого законом розміру, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, у зв`язку з чим вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed