Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстрації. Позивач мотивує позов тим, що користувачами квартири за адресою: [ADDRESS] є: [PERSON] ( головний квартиронаймач), [PERSON], [PERSON]. Дана квартира є неприватизованою та перебуває у комунальній власності. Відповідач не проживає безперервно у спірній квартирі з лютого місяця 2016 року по теперішній час, майно відповідача в даній квартирі відсутнє, комунальні платежі не сплачує, втратила інтерес до місця реєстрації, квартирою не цікавиться, стосунків зі позивачем не підтримує, перешкод у користуванні житловим приміщеннями їй не чиняться. Відповідач на власний розсуд обрала собі інше місце проживання зі слів знайомих - за кордоном. Фактично її реєстрація за даною адресою носить суто формальний характер. У зв'язку з тим, що Відповідач залишається зареєстрованою в даній квартирі у позивача, як головного квартиронаймача, виникають складнощі по її утриманню, оформленню субсидії так як при її обчисленні враховуються доходи всіх зареєстрованих на житловій площі осіб, що ставить її у скрутне матеріальне становище, так як всі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення вона виконує самостійно. Також, в подальшому, вона маю намір приватизувати зазначену вище квартиру, але реєстрація в ній відповідачки може стати цьому на заваді. Оскільки зняти з реєстраційного обліку місця проживання Відповідача в досудовому порядку вона не має можливості, в той час як реєстрація відповідача обмежує її права як основного квартиронаймача житлового приміщення та змушує нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг за відповідача, що створює для неї відповідні незручності та з огляду на діючі тарифи є для позивача непомірним, тому за захистом своїх прав та інтересів вона звернулась до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак представником позивача подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася і не повідомила причини своєї неявки, хоча її належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи і від неї не поступало клопотання про слухання справи у її відсутності, тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без її участі. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, а матеріали справи містять достатню кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, зі згоди представника позивача суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав. Пленум Верховного Суду України в п.10 Постанови від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до статті 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. В судовому засіданні встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], підтвердженням чого є довідка про склад сім'ї №150, видана 15.08.2018 року ТОВ «ТКО «Комфорт-Сервіс». Квартира [ADDRESS] не приватизована, а отже належить до житлового фонду комунальної форми власності в особі виконавчого комітету Трускавецької міської ради. Факт відсутності відповідача [PERSON] понад шість місяців за зареєстрованим місцем її проживання доводиться наявними в матеріалах справи актами про її відсутність за зареєстрованим місцем проживання №153 від 25.05.2016 року, №214 від 19.07.2016 року, №296 від 04.10.2016 року, №267 від 13.10.2017 року, №35 від 27.02.2018 року, №140 від 31.07.2018 року. Фактичні обставини справи та наявні докази переконливо свідчать, що відповідач не проживає у житлі позивача, збереження її реєстрації у спірній квартирі перешкоджає повноцінно користуватися та розпоряджатися нею, призводить до необхідності нести додаткові витрати на оплату квартирної плати та комунальних послуг, у звязку з чим відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування цим житловим приміщенням. Враховуючи вищенаведене, суд, приходить до висновку, що позов в цій частині слід задоволити, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Вирішуючи питання стосовно вимоги про зняття відповідача з реєстрації за даною адресою, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, на вимогу позивача є підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання у такому приміщенні. Оскільки таке рішення у цій справі не набрало законної сили, вимога позивача про зняття відповідача з реєстрації у квартирі є передчасною, а тому задоволенню не підлягає. Відтак позов задовольняється частково.

Outcome: partial