Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.05.2005 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Артемівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 153 та видано свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу мають дитину, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Разом з відповідачем не проживає з червня 2014 року. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, по підставах викладених у позові. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден на розірвання шлюбу. Заперечував проти стягнення судових витрат з нього на користь позивача, оскільки він не є позивачем по справі. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. 20 травня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Артемівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 153 та видано свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу мають дитину, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружніх стосунків не підтримують, домашнього господарства разом не ведуть. Позивач зазначила, що подальше сумісне життя і збереження сім?ї не можливе та є таким, що суперечить її інтересам. Відповідач на розірвання шлюбу з позивачем згоден. У позовній заяві позивач зазначає, що спорів майнового характеру між подружжям не виникало. Частиною 2 статті 106 Сімейного кодексу України (надалі СК України) визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. У відповідності до частини 1 статті 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. У відповідності з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили подружні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше сумісне життя і збереження сім'ї сторони вважають неможливим, та таким що суперечать їх інтересам. Отже, аналізуючи всі обставини справи, судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. А також враховуючи наявність стійкого волевиявлення сторін, яке спрямоване на припинення сімейних відносин, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивач наполягав на стягненні судових витрат з відповідача. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв»язку із переплатою позивачем [PERSON] судового збору на користь держави, суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету на користь позивача 20,00 грн.

Outcome: approved