Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту приналежності їй правовстановлюючого документу , а саме договору купівлі - продажу від 10.06.2003 року ВАК №861822, посвідченого державним нотаріусом Риковою Е.С., реєстр 2-631 про покупку об'єкта нерухомості за адресою [ADDRESS]. Заяву мотивує тим, що 10.06.2003 року вона оформила договір купівлі - продажу , але у зазначеному договорі її прізвище , як покупця вказано «[PERSON]» , тоді як у свідоцтві про постійне місце проживання для іноземних громадян та картки фізичної особи - платника податків її прізвище вказано «[PERSON]».Таким чином, є різночитання в правописі її прізвища у правовстановлюючих документах. В зв'язку з чим, державний реєстратор відмовив їй у прийомі документів для реєстрації права власності на нерухоме майно. У судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити з наведених в заяві підстав. Представник заінтересованої особи Євпаторійської міської ради у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що у договорі купівлі - продажу від 10.06.2003 року ВАК №861822 на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] прізвище покупця вказано «[PERSON]». ( а. с. 9). Відповідно до свідоцтва про постійне місце проживання для іноземних громадян від 28.04.2011р. та картки фізичної особи - платника податків від 01.11.2005р. прізвище заявниці вказано «[PERSON]» (а.с.6-7). Експертний висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз №056/698-m від 28.11.2013 року свідчить про те, що прізвище заявниці по українські «[PERSON]» , тоді як по російські «[PERSON]», розбіжності між документальними записами прізвища виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм при міжмовних перетвореннях через особливості вимови звука (а.с.11). Втім, при зверненні до Першої Євпаторійської державної нотаріальної контори 26.12.2013 року заявниці [PERSON] було відмовлено у виправленні помилки в прізвищі з тих підстав, що на час посвідчення державним нотаріусом Риковою Е.С. договору купівлі-продажу житлового будинку 10.06.2003 року та його реєстрації у реєстрі за №2-631 не було документів, підтверджуючих іншого написання прізвища заявниці (а.с.8). Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідно їй для реєстрації права власності на нерухоме майно і інакше як в судовому порядку встановити факт приналежності правовстановлюючого документу, неможливо. Таким чином, вивчивши наявні в матеріалах справи документи, оцінюючи вищевикладені докази , тотожність прізвища заявниці у свідоцтві про постійне місце проживання для іноземних громадян та картки фізичної особи - платника податків де прізвище заявниці вказано «[PERSON]», суд вважає доведеним факт належності [PERSON] [INFO] правовстановлюючого документу - договору купівлі - продажу від 10.06.2003 року ВАК №861822, посвідченого державним нотаріусом Риковою Е.С., реєстр 2-631 про покупку нею нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], в якому її прізвище вказано, як «[PERSON]». Суд вважає заяву підтвердженою належними та допустимими доказами і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved