Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, зареєстрованого між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини його заробітку. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 11.07.2008 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка на даний час перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] офіційно працює, має дохід, допомоги на дитину не надає. Також зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, з ведення спільного господарства. \~ \~ \~ \~В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву від 26.07.2018 року, якою позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 26.07.2018 року, в якій не заперечував проти задоволення позову, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.07.2008 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] було\~зареєстровано шлюбВідділом реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районого управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 94, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11.07.2008 року. У свідоцтві про народження: [PERSON], [INFO], батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач визнав позов, не заперечував проти розірвання, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи вбачається, що відповідач офіційно працевлаштований у ТОВ «Люкс-К» на посаді пекара. Дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов'язків по утриманню своєї дитини, які встановлені\~ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату, інших утриманців не має. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Також судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах. Отже, враховуючи\~матеріальне становище сторін,\~суд приходить\~до висновку,\~що розмір\~аліментів,\~які просить\~стягнути позивач\~на її\~користь,\~є обгрунтованим,\~визначеним з\~врахуванням всіх\~обставин та\~вимог закону,\~а тому\~позов слід\~задовольнити та\~стягнути з\~відповідача на користь позивача ліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходу, щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення повноліття дочкою. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. На підставіст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі нведеного,

Outcome: approved