Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення належності їй договору дарування від 30 серпня 1956 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] за реєстром №2890, який нотаріально посвідчений [PERSON], та в якому помилково зазначено [PERSON]. Як на підставу для задоволення заяви посилається на те, що внаслідок розбіжностей у написанні її по-батькові в різних документах, у неї виникли труднощі щодо розпорядження належним їй майном (житловим будинком). Заявник та її представник у судове засідання не зявилися, натомість від представника заявника до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Уповноважений представник зацікавленої особи у судове засідання також не зявився, подавши заяву про розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. Згідно з даними свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР №219444 від 01.12.1958 року, паспорта громадянина серії ВО №866972, виданого Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області 16.03.2002 року, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 19.05.1998 року та посвідчень від 30.05.1986 року, від 21.04.2003 року, прізвище, імя та по-батькові заявниці вказано як [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5, 10, 11, 12). Відповідно до свідоцтва про одруження, серії ЯС №603887 від 12.01.1950 року (а.с. 13), заявниця зареєструвала шлюб із [PERSON] 12 січня 1950 року, після чого змінила прізвище на «Дера». На підставі вищевказаного документу, прізвище, імя та по-батькові заявниці вказано російською мовою «Жбора Розалия Ивановна». Поряд з цим, як вбачається із договору дарування від 30 серпня 1956 року (а.с. 7) [PERSON] подарувала ? частку домоволодіння №20 по вул. Осипенко в м. Мукачево Дера [PERSON]. Відповідно до п. 6 частини першої ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Фактичний аналіз змісту вищевказаних документів свідчить про наявні розбіжності у написанні по-батькові заявниці, однак всі вищевказані документи (в т. ч. договір дарування від 30.08.1956) стосуються однієї і тієї ж особи, але з різним написанням її по-батькові. Встановлення вищевказаного факту має безпосереднє значення для можливості заявниці вільно розпоряджатися належним їй майном. Таким чином, вимоги за заявою про встановлення факту належності [PERSON] договору дарування від 30 серпня 1956 року є підставними і такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог заявниці про необхідність констатації у рішенні суду, ухваленому за результатами судового розгляду даної справи, відомостей про помилкове зазначення її прізвища, імені та по-батькові у вищевказаному правочині, то вказані задоволенню не підлягають, оскільки у порядку окремого провадження може бути встановлений факт належності особі правовстановлюючого документу у такому вигляді, який він має. Встановлення ж факту помилковості написання даних про сторону договору у порядку окремого провадження проведено бути не може, оскільки має наявність спір про право цивільне. Крім того, внаслідок констатації такого «факту», будуть мати місце обставини, які будуть свідчити про недійсність договору дарування. Таким чином, заяву слід задоволити частково. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed