Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2013 року. Від сумісного проживання мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Дитина проживає з нею, утримує її вона самостійно. Відповідач відмовляється добровільно надавати їй матеріальну допомогу, тому вона просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частки усих видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення донькою трирічного віку. При розгляді справи позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просили суд позов задовольнити повністю. Крім того, представник позивачки не заперечував той факт, що позивачка отримує державну допомогу по догляду за дитиною, однак ця допомага для дитини. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Згоден сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/10 частки усих видів його заробітку (доходу). Пояснив суду, що потребує лікування серця, кожного місяця сплачує комунальні послуги, а рішенням суду з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу). Представник відповідача [PERSON] заперечував проти стягнення аліментів з відповідача на утримання дружини в розмірі, якому вона просить, вказавши, що заробітна плата відповідача не дозволяє йому сплачувати аліменти в такому розмірі. Крім того, позивачка отримує державну допомогу на дитину. Заслухавши пояснення сторін та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому 21 грудня 2013 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області шлюбі, актовий запис № 714 (а.с.5). [PERSON] народилася [INFO], батьками якої в свідоцтві про народження вказані: батько - «[PERSON]», мати - «[PERSON]» (а.с.4). Як свідчать довідка з місця проживання, видана 20 лютого 2015 року КК «Східна», довідка про реєстрацію місця проживання/перебування особи та картка реєстрації особи, видані Орджонікідзевським РВ УМВС України в Донецькій області 19 лютого 2015 року, позивачка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS]. Разом з нею зареєстрована і проживає її малолітня донька -[PERSON], [INFO] (а.с.6-8). [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною - [PERSON], [INFO], трирічного віку, в період з 20 березня 2015 року по [INFO] (а.с.19). [PERSON] проживає в [ADDRESS] (а.с.24). [PERSON] працює в ПАО «МК «Азовсталь» з 30 грудня 2013 року на посаді слюсаря -ремонтника 3 розряду, розмір його заробітної плати за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року склав 22 945,82 грн. І як вбачається з довідки про заробітну плату середній розмір нарахованої йому заробітної плати становить 3 824,30 грн. (а.с.24). Роздруківки нарахованої та виплаченої заробітної плати відповідача [PERSON] за період з грудня 2014 року по лютий 2015 року свідчать про те, що розмір отриманої ним заробітної плати в грудні 2014 року склав 2053,33 грн., в січні 2015 року - 2 429,38 грн., в лютому 2015 року - 1 829,54 грн. (а.с.25). На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 березня 2015 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини -[PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку та доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.29). На підтвердження своїх заперечень проти позову відповідач [PERSON] надав суду копії квитанцій про оплату ним комунальних послуг за період з листопада 2014 року - по січень 2015 року, зокрема- електроспоживання, споживання газу, водопостачання, централізованого опалення (а.с.20-22, 30-39). Окрім цього, відповідач [PERSON] надав суду 2 фіскальних чека про придбання медичних препаратів від 27 січня 2015 року та 28 січня 2015 року, за його ж поясненнями він придбав ці препарати позивачці [PERSON] після народження дитини за рекомендацією лікаря (а.с.23). Також [PERSON] стверджував суду, що потребує лікування з приводу хвороби серця, на підтвердження чого надав суду копії медичного обстеження та відповідь з КУ Маріупольської міської лікарні № 4 ім. І.К.Мацука. Із вказаних документів вбачається, що [PERSON] проходив УЗІ сердця, йому рекомендовано УЗІ-контроль через рік, потребує на даний час дообстеження і, можливо, лікування (а.26-28). Відповідно до ч.1 ст.75 Сімейного кодексу України (далі- СК України) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Суд не приймає до уваги пояснення відповідача про неможливість сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки він сплачує комунальні послуги, вартість яких постійно зростає, так як це не звільняє його від обов'язку надавати матеріальну допомогу дружині, яка у зв'язку з доглядом за дитиною не має самостійного доходу. Крім цього, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що він потребує лікування та матеріальних витрат в зв»язку з цим, так як його доводи про потребу в коштовному лікуванні не знайшли свого підтвердження при розгляді справи судом. Також не заслуговують на увагу доводи відповідача та його представника про те, що позивачка [PERSON] отримує державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і тому її дохід значно перевищує дохід відповідача, так як отримання такої допомоги на дитину не впливає на обов»язок відповідача утримувати дружину, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трирічного віку. Разом з цим, визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, розмір якої в грудні 2014 року склав - 2053,33 грн., в січні 2015 року - 2 429,38 грн., в лютому 2015 року - 1 829,54 грн., за рішенням суду від 27 березня 2015 року з нього стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку та доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. З цих міркувань та з урахуванням потреб дружини і можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини від доходу відповідача. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору на користь держави в сумі 243,60 грн. На підставі ч.1 ст.75,79,ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial