Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем зареєстровано 04.04.2009 у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 128. Від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. Спорів майнового характеру та щодо місця проживання дітей немає. [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та після розірвання шлюбу залишити її шлюбне прізвище «[PERSON]», а також у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подавав. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім'я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 04.04.2009 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище «[PERSON]» на прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с. 5). При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачем заявлено вимогу про залишення її шлюбного прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити позивачеві її шлюбне прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved