Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй документу, а саме що державний актна право приватної власності на землю серії [NUMBER], який був їй виданий Бросківською сільською радою, площею 0,061 га, ділянка [NUMBER], для ведення садівництва, на ім'я [PERSON]. Заявник зазначила, що при заповненні державного акта мала місце описка в написанні садівничого кооперативу, а саме замість «Судоремонтник» було зазначено «Судноремонтник». Представник заявника у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, у судове засідання не з'явився, надав заяву, якою підтвердив назву садівничого кооперативу - «Судоремонтник», просив справу розглядати за відсутності представника. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні, з матеріалів справи встановлено, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який був виданий Бросківською сільською радою, площею 0,061 га, ділянка [NUMBER], для ведення садівництва, на ім'я [PERSON], вказано, що земельна ділянка розташована на території садівничого кооперативу «Судноремонтник» (а.с.4). Як вбачається з рішення тридцятої сесії Бросківської сільської ради від 13.03.2014 року «Про внесення інформації до словника іменованого об'єкта Одеської філії Держінформ'юсту» вирішено клопотати перед Одеською філією Держінформ' юсту про внесення змін до інформації до словника іменованого об'єкта Одеської філії Держінформ'юсту садівничого кооперативу «Судноремонтник», який знаходиться за межами села, а саме місце розташування на землях Бросківської сільської ради, до внесення змін: садівничий кооператив «Судноремонтник», після змін: садівничий кооператив «Судоремонтник» (а.с.11). Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. У відповідності із п.4 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно листа Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають з цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами у справі, суд дійшов висновку, що є підстави для задоволення вимог заяви і встановлення факту належності заявнику державного акту про право власності на земельну ділянку, що розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області.

Outcome: approved