Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку. В позовній заяві вказує, що з 1996 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбу з відповідачем, який 03.12.2015 року розірвано. Від даного шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На даний час донька є повнолітньою і навчається в [PERSON] муніципального управління на другому курсі денної форми навчання, проживає у гуртожитку. Відповідач [PERSON], як батько дитини, матеріальної допомоги на утримання доньки, який продовжує навчання, не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює на ВП «ЮУ АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» та отримує заробітну плату. У зв'язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги, а тому, просить суд стягнути з [PERSON] на користь дочки аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою двадцяти трьох років. 23.11.2016 року від представника позивача на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, в якій останній просить стягнути з [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою двадцяти трьох років або припинення нею навчання. В судове засідання позивач та її представник не зявилися. Від представника позивача до суду надійшла заява в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача. Уточнені позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Відповідач надіслав на адресу суду заперечення, в якому заперечував проти позову, посилаючись на те, що його повнолітня донька до 23 травня 2016 року проживала разом із ним у житловому будинку його батьків №9 по пр. Пушкінському у смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області та перебувала на його повному утриманні. З 23 травня 2016 року донька проживає в гуртожитку [PERSON] муніципального управління за проживання, в якому ним сплачено до 01 вересня 2016 року. У 2012 році він отримав позику в сумі 100000 гривень, яку витрачав на потреби сімї та на потреби доньки. З 01 вересня 2016 року він не утримає доньку через погіршення між ними стосунків, яка по теперішній час зареєстрована в належній їм квартирі, але проживає у [INFO]. Тому, на його думку, їхня донька [PERSON] не проживала та не проживає разом із матірю та не перебуває на її утриманні. В звязку з цим у позивачки в силу ч. 3 ст. 199 СК України відсутнє право на звернення до суду із вищезазначеним позовом. Тому просив суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не зявився, згідно копії наказу про направлення у відрядження від 13.03.2017 року, наданого в судовому засіданні його представником [PERSON] з 15.03.2017 року по 16.03.2017 року знаходиться у відрядженні строком на 2 дні у м. Київ. Представник відповідача в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] в судове засіданні не зявилася, але на адресу суду надіслала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, оскільки вона позбавлена можливості зявитися до суду в звязку з учбовим процесом. Окрім того, просила суд позовні вимоги її матері задовольнити в повному обсязі, оскільки вона перебуває на її утриманні, а відповідач допомоги їй не надає з травня 2016 року. Вислухавши представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши докази, якими сторони обґрунтовують свої доводи та заперечення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, на підставі наступного. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 1997 року, який рішенням суду розірвано 03 грудня 2015 року (а.с. №4). Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON], 29 жовтня 1997 року, про що свідчить копія свідоцтва про народження (а. с. № 3). В даний час [PERSON] є студенткою 2 курсу [PERSON] муніципального управління денного форми навчання. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Навчання за рахунок бюджетних коштів (а. с. № 5). У зв'язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги батьків. Через денну форму навчання вона не працює. Усі витрати по утриманню повнолітньої дочки з травня 2016 року несе позивач по справі її мати [PERSON] Відповідач з травня 2016 року в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили той факт, що до травня 2016 року [PERSON] проживала з батьком та знаходилась на його утриманні. Даний факт не заперечується і сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років при умові, що вони можуть надати матеріальну допомогу. В силу ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Положеннямист.141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до п.20 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року\~обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров'я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров'я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Згідно довідки №3471 від 14.11.2016 року позивач працює у ВП «Южно-Українська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» на посаді табельник. Їй нарахована заробітна плата з травня 2016 року по жовтень 2016 року в розмірі 45982,74 грн., що в середньому становить 7663,79 гривень щомісячно (а. с. № 27). Відповідач також працює водієм АТХ ВП «Южно-Українська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» та має стабільний заробіток, так згідно довідки №845 від 16.01.2017 року з липня 2016 року по грудень 2016 року нарахована заробітна плата в сумі 81318,80 гривень, що становить 13553,14 гривень щомісячно. На думку суду відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Що стосується доводів відповідача про те, що його донька на теперішній час не проживає з матірю, а проживає в м. Києві, даний факт не заперечується особами, які беруть участь у справі, оскільки остання навчається на денній формі [PERSON] муніципального управління та сама [PERSON] в своїй заяві підтвердила, що знаходиться з травня 2016 року на утриманні матері. За таких обставин суд не вбачає законного обґрунтування щодо закриття провадження у справі або відмови в задоволенні позову за мотивами того, що позивач [PERSON] є неналежним позивачем у справі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнена.

Outcome: approved