Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] , укладений 10 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Радивилівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №50. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі із 10 серпня 2003 року. В шлюбі в них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Останнім часом відносини між ними погіршились, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги, в них склалися різні погляди на життя, подальше спільне життя суперечить їх інтересам. Сторони припинили шлюбні відносини та разом не проживають. Позивач в судове засідання не з`явилась, згідно поданої заяви просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, згідно надісланої до суду заяви, просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі\~ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 10 серпня 2003 року між\~сторонами укладено\~шлюб,\~який був\~зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Радивилівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №50. (а.с.7) В шлюбі в них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] в свідоцтві про народження яких сторони вказані батьками. (а.с.8-9) Судом встановлено, що сторони припинили сімейні і подружні стосунки та не бажають їх поновлення. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене\~ст.56 Сімейного кодексу України,\~право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно з\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч. 2 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно в пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Позовних вимог щодо порядку виховання та утримання неповнолітньої дитини, поділу спільного майна сторін не заявлено.

Outcome: approved