Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], яку в ході розгляду справи уточнила та просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 13.09.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON]. 25.03.2011 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу стали проживати окремо, син проживає з нею. Спочатку відповідач періодично спілкувався з сином, приїжджав до нього, купував йому речі. З 2015 року відповідач життям дитини не цікавиться, не створює умов для отримання сином освіти. Вона має намір створити другу сім'ю і її будучий чоловік вже понад чотири роки забезпечує її сина. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги просила їх задовольнити. Заступник директора Департаменту - начальник Управління служб у справах дітей Малько О.П. просив розглянути справу без представника органу опіки та піклування. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з наступного: Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з частинами 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішається батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини. Зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1 п.2 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.13). На підставі рішення Київського районного суду від 25.03.2011 року шлюб між позивачкою і відповідачем було розірвано. На даний час сторони проживають окремо, дитина знаходиться на утримані матері. Відповідно до частин 1,2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради винесено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина [PERSON]. У своєму висновку департамент вказав, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Не цікавиться станом здоров'я сина, його навчанням та дозвіллям. За інформацією Харківської гімназії № 116 де навчається малолітній [PERSON], мати дитини відвідує батьківські збори і спілкується з класним керівником, завжди цікавиться навчанням сина. З батьком дитини класний керівник не знайома. За інформацією адміністрації Харківської міської дитячої поліклініки №23, доглядом за дитиною займається мати. На прийом до лікаря приходить своєчасно. Під час хвороби дитини рекомендації лікаря виконує в повному обсязі. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, тому вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON]. На підставі ст.88 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 551 грн.21 коп.

Outcome: approved