Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб із [PERSON], який був зареєстрований 20.04.2004 року Великовербченською сільською радою та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх трьох дітей в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття . В обґрунтування позову позивач вказує, що протягом останніх років шлюбні відносини між ними погіршилися, що призвело до того, що вони проживають в різних населених пунктах, не ведуть спільного господарства. Ніхто із них не намагався примиритися. Відповідач залишив без належної батьківської уваги дітей, не допомагає їм матеріально. Їй одній тяжко забезпечувати матеріально дітей всім необхідним, тому просить стягувати з відповідача по 1000 грн. щомісяця на кожну дитину. Позивачка заявою від 09.11.2017 року уточнила позовні вимоги і просить визначити розмір аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою позовні вимоги визнає, просить справу розглядати у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає до повного задоволення, при цьому суд в становив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20.04.2004 року Великовербченською сільською радою Сарненського району Рівненської області, актовий запис №23, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серія І-ГЮ №064583 від 20.04.2004 року. Від подружнього життя у них народилося троє дітей. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя. На підставі ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Із позовної заяви, встановлено, що спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони проживають в різних населених пунктах. Суд відповідно до ст.111 Сімейного Кодексу України вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивачка вказує, що строк для примирення на краще їхні стосунки не змінить, вона переконана, що шлюб потрібно розірвати. Стосунки, які існують, між сторонами по справі, небажання примиритися, свідчить про те, що сторони не мають бажання перебувати у шлюбі. Шлюб існує формально, що суперечить інтересам обох сторін, а тому його необхідно розірвати. При вирішенні позову в частині стягнення аліментів, суд виходить із того, що відповідно до\~ст.180 Сімейного Кодексу\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . \~\~\~\~\~\~\~\~Так, із свідоцтв про народження дітей [PERSON], народилася 08.09.2005 року( ксерокопія свідоцтва про народження серія І-ГЮ №018432 від 02.02.2006 року) , [PERSON], народилася 07.07.2008 року( ксерокопія свідоцтва про народження серії І-ГЮ №074890 від від 16.07.2008 року), [PERSON],[INFO] (ксерокопія свідоцтва про народження серії І-ГЮ №156936 від 11.10.2011 року) . Як вбачається з даних свідоцтв про народження дітей, встановлено, що їхніми батьками є сторони по справі. Частиною 3 статті 181 СКУ передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька i (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі . При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення по справі: матеріальне становище дитини та платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~ Із позовної заяви вбачається, що неповнолітні діти перебувають на утриманні матері, а тому вимога про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача є правомірною. Відповідно до ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За ч.1 п.1\~ст.367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статі 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved