Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття сина; на підставі ст.367 ЦПК України рішення суду допустити до негайного виконання у межах сум платежу одного місяця; стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу. На обґрунтування позову зазначила, що 22.03.2014 року вона та [PERSON] зареєстрували шлюб в Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 99 від 22.03.2014 року. 07.03.2014 року у них народився син [PERSON]. З червня 2016 року вони з відповідачем припинили подружні стосунки. Вона з сином переїхала з Донецької області до м. Дніпродзержинська і були взяті на облік як особи, які переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не опікується і не цікавиться сином, матеріально його не забезпечує. Їй не відоме місце роботи відповідача та його доход. [PERSON] не зобовязаний за рішенням суду до сплати аліментів, батьки його мають самостійний доход. Стан його здоровя задовільний. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявила ся, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, у звязку із реєстрацією відповідача за адресою: Донецька область, м. Дмитрів, м-н Западний, буд. 46/23, що є територією проведення АТО, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України веб-сторінці Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області; про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22.03.2014 року, зареєстрованому у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 99 від 22.03.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). Згідно матеріалів справи, позивач з сином взяті на облік як особи, які переміщені з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою департаменту охорони здоровя та соціального захисту населення Дніпродзержинської міської ради від 17.02.2015 року № 3182 (а.с.11). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою ТОВ «Абонент ХХ1» м. Кам'янське від 24.10.2016 р.(а.с.12). З доводів позовної заяви вбачається, що сторони припинили подружні стосунки з червня 2016 року, не мають спільного бюджету, спільних засобів для існування. Відповідач не опікується і не цікавиться сином, матеріально його не забезпечує. Позивачу не відоме місце роботи відповідача та його доход. [PERSON] не зобовязаний за рішенням суду до сплати аліментів, батьки його мають самостійний доход. Стан його здоровя задовільний. На теперішній час між сторонами не досягнуто домовленостей щодо умов та порядку утримання їх малолітньої дитини, а тому вказаний спір підлягає вирішенню судом. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердів грошовій сумі. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та утримання неповнолітнього сина, в зв'язку з тим, що дитина потребує матеріальної допомоги від батька, який згідно закону повинен утримувати дитину і має можливість це робити. Розмір аліментів, який просить стягнути позивач, суд вважає обґрунтованим та доцільним. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на правову допомогу. За ч.ч. 1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Позивачкою наданий суду договір про надання юридичних послуг, за яким вона сплатила суму гонорару адвокату [PERSON] у розмірі 300,00 грн. за підготовку процесуальних документів. З поданого позивачкою договору не вбачається перевищення граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу, тому з відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в користь позивачки. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved