Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, які стягуються на її користь з відповідача на утримання їх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі до 900, 00 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідача на її користь відповідно до рішення суду здійснюється стягнення аліментів на утримання їх дітей [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. та [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця. Аліменти, які вона отримує з відповідача є недостатніми для гармонійного розвитку їхніх дітей та розмір стягуваних аліментів менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На сьогоднішній день, згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1860 грн. на кожну дитину. Згідно заяви позивач просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Також вказала, що при ухваленні рішення просить прийняти до уваги, що порівняно з 2015 роком змінився її матеріальний стан як одержувача аліментів у звязку з подорожчанням товарів та послуг, на утримання дітей в 2018 році потрібно витрачати значно більше коштів, тому вона вимушена звернутися з таким позовом до суду. Відповідач також надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав. В силу ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За змістом ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 01.10.2013 року розірваний. Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 18.05.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно до повноліття дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як визначено ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 своєї постанови від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що відповідач починаючи з 23.04.2015 року сплачує аліменти на утримання двох дітей: доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно до повноліття дітей. Однак вказані суми аліментів на травень 2018 року не можуть забезпечити необхідний та достатній розвиток дітей в звязку подорожчанням товарів і послуг порівняно із травнем 2015 року. Приймаючи до уваги, що відповідач визнав позов, то суд відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не наводить докази, щодо достовірності цих обставин. Крім того, задовольняючи позов, суд також керується положенням ч.2 ст.182 СК України, де вказано, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1860 грн. Таким чином, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Також з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved