Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та визначити постійне місце проживання дітей з нею. В обґрунтування позовних вимог, зазначила, що 25.08.2001 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №975. За час перебування у шлюбі у сторін народились діти - [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з військовими діями на сході країни вона у 2014 році вимушина була виїхати з м. Донецьк разом з дітьми, а чоловік залишився. З того часу вони не проживають разом, позивачу не відомо його місцезнаходження. Участі в утриманні та виховнні дітей відповідач не приймає. Примирення і збереження шлюбу позивач вважає неможливим. За таких обставин позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки його збереження буде суперечити її інтересам та визначити постійне місце проживання дітей з позивачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2021 р. відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2021 р. за заявою позивач,а позовні вимоги в частині визначення постійного місця проживання дітей з нею, залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримала, просила її задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином, відзив на позов не надав. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначене вище та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Судом встановлено, що сторони 25.08.2021 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданого 25.08.2001 р. Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 75. Сторони мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 28.02.2007 р. Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №190 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 12.12.2008 р. Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис №623. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Виходячи із положення ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірванню, оскільки судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача по справі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved