Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1997 року по 2001 рік. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час навчається та потребує допомоги, а тому звернулася до суду з позовом та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на період навчання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до закінчення сином навчання. Позивач надала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Третя особа надала до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України у відсутності відповідача, який належним чином повідомлявся про розгляд справи, а позовні вимоги [PERSON] задовольнити, виходячи із наступного. Згідно з свідоцтвом про народження серії І-СР №038467 зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області та виданого 03 серпня 1998 року позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.3). Як вбачається з довідки Черкаського національного університету імені [PERSON] №777/17 від 29 серпня 2017 року [PERSON] навчається на ІІІ курсі денної форми навчання: держзамовлення навчально-наукового інституту фізичної культури, спорту і здоровя. Термін навчання 4 роки. Дата вступу 1 вересня 2015 року, дата закінчення навчання 23 червня 2019 року (а.с.15). Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання й у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №6 від 15 травня 2006 року судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи той факт, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, суд вважає можливим стягувати з нього на утримання сина на період навчання аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 640 гривень. На підставі п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved