Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] В позовній заяві позивач вказала, що їй на праві приватної власності належить 55/100 частин житлового будинку [ADDRESS] У її будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], проте вона із ним шлюб розірвала у 2007 році, У 2007 році переїхав до селища Чернобаївка, Білозірського району, Херсонської області. З того періоду по даний час він в будинку не проживає, не сплачує за комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має, добровільно із реєстрації не знявся. У зв'язку із викладеним позивач вимушена звернутися до суду для захисту свого права власника. В судове засідання позивач не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути вищевказану справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 23.12.1987 на праві приватної власності [PERSON] належить 55/100 частин житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 7-9) 28.03.2007 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER], актовий запис №95 від 28.03.2007. (а.с.16). З довідки виданої сільським головою Чорнобахівської сільської ради Білозірського району Херсонської області [PERSON] вих.№2788 від 05.09.2018 вбачається, що [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS] без реєстрації з 2007 року по теперішній час. (а.с.23) Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.150 ЖК України передбачає, що власник жилого будинку користується ним для особистого проживання та проживання членів своєї сімї і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зокрема, усунення перешкод можливе шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Таким чином судом встановлено, що відповідач, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], не проживає в будинку понад дванадцять років без поважних причин і тому втратив право на користування цим житлом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі ст. 141 ЦПК України та згідно з Законом України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивачів у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved