Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення з відповідача на її утримання аліментів у розмірі 1/4 усіх видів доходів до досягнення їх спільною дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з 22.09.2018 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] у них народилася дочка - [PERSON] . Починаючи з травня 2019 року проживає окремо від відповідача, спільне господарство не ведуть. Оскільки вона доглядає за дитиною, то позбавлена можливості працювати і забезпечувати себе самостійно. Відповідач наразі матеріальної допомоги не надає, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 27.01.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог заперечував. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Судом встановлено, що [PERSON] до [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2018, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Позивач зазначає, а відповідач не оспорює, що останній грошових коштів на утримання дружини, з якою проживає дочка, добровільно не надає. Відповідачем 03.03.2020 долучено до матеріалів справи докази, якими він обґрунтовує власну неплатоспроможність. В клопотанні про долучення доказів він зазначає, що не може надати матеріальну допомогу дружині, оскільки здійснює догляд за матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка є непрацездатною, пройшла курс хіміотерапії та потребує догляду. Окрім того зазначає, що утримання матері здійснює її старша дочка [PERSON] , яка є фізичною особою-підприємцем та має достатній стабільний дохід. Окрім цього [PERSON] утримує і відповідача, оскільки він доглядає за матір`ю. В зв`язку з вищевикладеним, відповідач вважає себе таким, що не здатен надавати матеріальну допомогу [PERSON] . Положеннями статей 75, 80, 84 СК України передбачено право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з положеннями частини другої, четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини другої статті 80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що позивачка не працює, дитина перебуває на її утриманні. Відповідач в свою чергу є працездатною особою, фізичних вад чи поганого стану здоров`я не має, оскільки протилежне не було доведено сторонами, а відтак не позбавлений можливості працювати, отримувати дохід і виконувати обов`язок з утримання неповнолітньої дочки та дружини до досягнення [PERSON] трьох років. Посилання відповідача на те, що він, відповідно до норм Сімейного кодексу України, виконує свій обов`язок щодо утримання непрацездатної матері не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, а навпаки спростовуються його твердженнями, що «утримання [PERSON] та відповідача… здійснює старша донька хворої [PERSON] - [PERSON] » (а.с26). Відповідно до ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, відповідачем не надано доказів щодо неможливості надання ним матеріальної допомоги позивачу. Відповідно до ч.1,2 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги, що відповідач є працездатною особою, фізичних вад чи поганого стану здоров`я не має, тому не позбавлений можливості працювати і утримувати позивача. Разом з тим, суд враховує, що позивач на теперішній час здійснює догляд за дитиною, яка не досягла трьох років та позбавлена можливості працювати та отримувати дохід, однак вона має право звернутися до суду позовом чи з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини. За таких обставин, суд вважає, що аліменти на утримання дружини [PERSON] до досягнення [PERSON] трьох років у розмірі 1/6 частини доходів щомісячно є необхідним та достатнім. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (ч.3 ст.77 СК України). Системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень Сімейного кодексу України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, що відповідатиме принципам розумності та справедливості. За вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial