Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свій позов тим, що з відповідачем від спільного шлюбу мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], 2002 року народження. Подружнє життя не склалось, тому 12.03.2009 шлюб було розірвано. Донька проживає разом з нею. З часу розірвання шлюбу відповідач не телефонував, ніяким чином не цікавився життям доньки, не допомагав матеріально та не брав участі у її вихованні. Коли вона звернулась до відповідача за допомогою, оскільки донька потрапила в лікарню з хворобою нирок, він почав погрожувати. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові. Неповнолітня [PERSON], в порядку ст.. 171 СК України, в судовому засіданні заяву [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] та вказала, що батько ніяким чином не цікавиться її життям, не допомагає, участі у її вихованні не приймає. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради - висловила свою думку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON]. Вислухавши позивача, думку неповнолітньої [PERSON], третьої особи, дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного: Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 12). Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу від 12.03.2009 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано ( а.с. 11). Відповідно до довідки ГУ НП в Чернігівській області від 20.03.2017, за час проведення оперативно-розшукових заходів, місце проживання (місце знаходження) [PERSON] не встановлено ( а.с. 6). Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 13.03.2017 ( а.с. 8). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 09.03.2017, відповідач [PERSON] зареєстрований в кв. [ADDRESS], але не проживає з 2009 року ( а.с. 9). Згідно з довідкою Чернігівської загальноосвітньої школи № 24, [PERSON] , батько неповнолітньої [PERSON] до школи не з'являється, не цікавиться шкільним життям доньки. Мати [PERSON] виховує доньку одна ( а.с. 10). Відповідно до рішення виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 10.04.2017 № 73 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] ( а.с. 24,25). Суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ст.164 Сімейного Кодексу України підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення одного з батьків від виконання обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають: один з батьків; опікун; піклувальник; особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - «ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально-визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти». Таким чином, в судовому засіданні позивачем доведено і підтверджено належними доказами, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню неповнолітньої доньки. Виходячи з наведеного, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 копійок. На підставі наведеного,

Outcome: approved