Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» заборгованість за договором банківського вкладу у розмірі 20793, 75 доларів США. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалася на те, що вона 16 грудня 2014 року уклала з Публічним акціонерним товариством «Банк Фінанси та Кредит», в особі начальника відділення № 150 Слобожанського регіонального департаменту АТ «Банк Фінанси та Кредит» [PERSON] договір банківського вкладу «Класік» № 300131/148715/1-14 строком до 16 січня 2015 року. Банк відкрив депозитний рахунок [NUMBER] на який вона поклала 20.000 доларів США під 10 % річних. Строк договору закінчився 16 січня 2015 року. На її вимогу повернути депозит з відсотками ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» не повернув, чим грубо порушив її права як споживача на отримання послуг належної якості. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Вечора Ю.С.в судове засідання не з'явилась, направила до суду заперечення, у яких просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що на момент звернення [PERSON] до Банку з вимогами повернення суми вкладу, діяла Постанова Правління Національного банку України від 01.12.2014 р. за № 758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», відповідно до підпункту 9 пункту 6 даної Постанови, уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 (п'ятнадцяти тисяч) гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. Постанова набрала чинності з 03.12.2014 р. та діяла до 03.03.2015 р. Стверджувала, що Банком виконуються зобов'язання за договором про банківський вклад та жодних порушень положень чинного цивільного законодавства банком не вчинено. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що між позивачкою і відповідачем 16 грудня 2014 року був укладений договір банківського вкладу (депозиту) № 300131/148715/1-14. Відповідно до умов договору позивачка на відкритий у банку депозитний рахунок [NUMBER] внесла 20.000 доларів США під 10% строком до 16 січня 2015 року (а.с.5). У вказаний в договорі строк банк позивачкі депозит не повернув. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Не повернення відповідачем вкладу позивачу за його першою вимогою є порушенням її прав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з виписки по особовому рахунку позивачки станом на 02.09.2015 р. заборгованість ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» перед позивачкою складає 20136,24 доларів США. Позивачка, посилаючись на вимоги ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 20,000 доларів США - сума депозиту, 172,22 долари США - нараховані проценти за депозитом, за період з 16.12.2014 р. по 11.02.2015 р., 145,69 долари США - недоотримані проценти за депозитом, 43,11 долари США сума штрафу, 432,73 долари США - пеня за період з 17.01.2015 р. по 11.02.2015 р. Відповідно до ст.533 ЦК України, зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума що підлягає оплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. У договорі банківського вкладу чітко визначено грошовою одиницею зобов'язання - долар, тому розрахунки банку у відповідності з договором повинні проводитись в означеній валюті, що забезпечить повний захист прав споживача. Банк у своїх запереченнях навів розрахунок заборгованості з урахуванням податку, військового збору, яка станом на 02.09.2015 р. складає 20.000 доларів США, та сума нарахованих відсотків становить 136 доларів 24 центи, які підлягають стягненню. У стягненні з відповідача недоотриманих процентів за депозитом 145,69 доларів США необхідно відмовити, оскільки проценти за ставкою 10,00 % річних застосовується з 16.12.2014 р. до 16.01.2015 р., а з моменту закінчення строку строкового вкладу застосовується інша процентна ставка в розмірі 0,0001 % річних, як до вкладу на вимогу. Також, суд вважає, що необхідно відмовити у стягненні з відповідача штрафу у розмірі 43,11 доларів США та пені у розмірі 432,73 доларів США, оскільки Банк надавав позивачу послугу, яка зводилась до прийняття ним від позивача грошової суми з обов'язком виплати процентів на них. Надання такої послуги було оформлено укладеним банком з позивачем договором банківського вкладу. Після укладення цього договору між банком та позивачем виникли зобов'язальні відносини, які регулюються нормами зобов'язального права та положеннями укладеного договору банківського вкладу. Положення Закону України - «Про захист прав споживачів», які встановлюють відповідальність виконавця робіт [послуг) за її невиконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені, виниклих між сторонами відносин не регулюють. Враховуючи вищенаведені норми права, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму вкладу у розмірі 20 136, 24 доларів США. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 3654,00 грн.

Outcome: partial