Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі посилаючись на те, що відповідач є батьком її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вони з чоловіком не підтримують сімейні відносини, разом не проживають з червня 2010 року, позивач покохала іншого чоловіка, відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в судовому порядку на утримання неповнолітнього сина в розмірі 500 грн., починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття а також розірвати між ними шлюб зареєстрований 13 грудня 2008 року Плавською сільською радою Генічеського району, актовий запис № 2. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити, пояснивши, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вона хоче щоб кожного місяця була присуджена фіксована сума, а також розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки вона кохає іншого чоловіка та має намір укласти з ним шлюб. Відповідач, згідно поштового повідомлення, яке повернулось до суду за місцем реєстрації відсутній, але був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи через оголошення в газеті («Наддніпрянська правда» № 102 від 25 грудня 2013 року (а.с.33) до судового засідання не з'явився, і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд ухвалив, слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідача, згідно ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 грудня 2008 року Плавською сільською радою Генічеського району, актовий запис № 2.(а.с. 3) [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.4); Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що причини, які побудили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, так як декілька років сторони сімейні відносини не підтримують, загальне господарство не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї неможливо. Суд вважає, що сторони втратили відчуття любові і поваги один до одного. Примирення між сторонами неможливо. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що позивачка не працює, інших доходів не має, стан здоров'я позивачки та дитини нормальний, інших утриманців у позивачки не має. Як слідує з матеріалів справи та пояснень позивача, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її долею не цікавиться, місце знаходження його не відомо, та оскільки неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, її батько зобов'язаний надавати матеріальну допомогу дитині, за таких обставин, та враховуючи факт неспроможності позивачки самостійно забезпечити дитину всіма необхідними матеріальними благами, необхідними для її належного фізичного та духовного розвитку, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття в судовому порядку.

Outcome: approved