Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: - припинити право спільної часткової власності між нею та [PERSON] на житловий будинок та господарчі споруди по [ADDRESS] , виділивши їй в натурі як окремий об`єкт нерухомості частку спільного майна, яка становить 21/50 частин житлового будинку, що складається з: приміщень житлового будинку під літ. «А»: 2-5 - котельня 6,9 кв.м., 2-6 - житлова кімната 15,0 кв.м., 2-7 - житлова кімната 11,9 кв.м., 2-8 - кухня 8,4 кв.м., 2-9 - санвузол 1,2 кв.м., 2- 10 - коридор 2,0 кв.м., 2-11 - коридор 1,6 кв.м., 2-12 - кладова 2,7 кв.м., 2-13 - санвузол 1,6 кв.м., 2-14 - веранда 21,8 кв.м., IV- тамбур 4,7 кв.м., 2-15 - мансарда 9,3 кв.м., 2-16 - мансарда 10,9 кв.м., загальна площа 98,0 кв.м., у тому числі житлова 26,9 кв.м., а також господарські споруди: «а2» - прибудова, «Є» - баня, «Ж» - толочна, «З» - навіс, «К» - навіс, № 3 - ворота, та визнати за нею право власності на дане нерухоме майно. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником 21/50 частин житлового будинку по [ADDRESS] на підставі нотаріально посвідченого Договору дарування від 14.04.2000 року. Інша частина будинку - 29/50 належить відповідачу на підставі Договору дарування від 22.02.2007 року. Після отримання у власність відокремленої частини будинку нею за власні кошти було проведено перепланування будинку без зміни несущих стін, зроблений капітальний ремонт будинку, проведення електро-, газо-, та водопостачання та водовідведення, облаштовано будинок керамічною плиткою, встановлено дерев`яну драбину між першим поверхом та мансардою, здійснено прибудову, баню, топочну, навіси, в зв`язку з чим змінилась цінність отриманого в дар майна та змінилось цільове призначення приміщень будинку. На теперішній час вони з відповідачем як співвласники будинку користуються земельною ділянкою під будинком, яка не приватизована. Оскільки належні сторонам частини домоволодіння фактично є окремим об`єктами нерухомості, окремо кожним із співвласників використовуються за цільовим призначенням більше 20 років, на даний час вони як співвласники з [PERSON] мають різні газо-, водо- рахунки, розмежували земельну ділянку, мають окремі подвір`я, присадибні ділянки, рішенням Роздільнянської міської ради №208 від 20.12.2019 року належній їй частці в будинку присвоєно юридичну адресу: [ADDRESS] , а відповідачу - [ADDRESS] , то відповідно даний будинок може бути поділений відповідно до встановлених часток. Припинення права спільної часткової власності та визнання за нею права власності на частину будинку як на окремій об`єкт необхідно для оформлення права власності на належну їй земельну ділянку та отримання окремого правовстановлюючого документу. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В підготовче судове засіданні відповідач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву в якій повністю визнав позовні вимоги [PERSON] та просив їх задовольнити. Крім цього, подав зустрічну позовну заяву до [PERSON] , в якій також просив припинити право спільної часткової власності між ним та [PERSON] на житловий будинок та господарчі споруди по [ADDRESS] , виділивши йому в натурі як окремий об`єкт нерухомості частку спільного майна, яка становить 29/50 частин житлового будинку та господарських спору по [ADDRESS] , що складається: з приміщень житлового будинку під літ. А - загальною площею 71,9 кв.м., у тому числі житловою - 46,5 кв.м.: 1-1 коридор площею 3,3 кв.м., 1-2 житлової кімнати заг.площ. 24,7 кв.м., 1-3 житлової кімнати площею 13,5 кв.м., 1-4 житлової кімнати площею 8,3 кв.м., І - веранда площею 4,5 кв.м, ІІ - веранда площею 11,8 кв.м, «ІІІ» санвузол площею 5,8 кв.м, загальною площею 71,9 кв.м., у тому числі житловою - 46,5 кв.м., та господарчі споруди: під літ. Б - кладова, під літ. Г - сарай, під літ. Д - баня, № 1 - огорожа, № 2 - ворота. Відповідач за зустрічною позовною заявою - [PERSON] позов визнала, про що надала суду відповідну заяву, просила зустрічний позов прийняти до розгляду та проводити засідання по справі без її участі. Крім цього, в поданих суду заявах сторони повідомили суд, що кожному з ним зрозумілі наслідки наслідки визнання позову. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , згідно нотаріально посвідченого договору дарування серії АВК № 338123 від 14.04.2000 року, є власником 21/50 частину житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] . Відповідно до договору дарування будинку їй у власність перейшли із «А» житлового будинку :1-5 котельня - 7,40 кв.м., 1-6 житлова - 16,30 кв.м., 1-7 - житлова - 12,20 кв.м., 1-8 - кухня - 8.50 кв.м., 1-9 - санвузел - 1,40 кв.м., 1-10 коридор - 2,10 кв.м., 1-11 коридор - 1,50 кв.м., 1-12 кладовка - 2,80 кв.м. [PERSON] відповідно до договору дарування серії ВЕС №270503 від 27.09.2006 року, є власником 29/50 частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих споруд, що знаходяться у [ADDRESS] . Відповідно до договору дарування будинку йому на той час у власність перейшли «А» - житловий будинок загальною площею 75,00 кв.м., та господарчі споруди: кладова - «Б», навіс - «В», сарай - «Г». Таким чином [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку по [ADDRESS] . Із технічного паспорту, наданого суду на новостворений об`єкт, а саме на даний час в фактичному користуванні [PERSON] відповідно до належної їй частки знаходяться приміщення житлового будинку під літ. «А» відповідно як співвласнику 2 : 2-5 - котельня 6,9 кв.м., 2-6 - житлова кімната 15,0 кв.м., 2-7 - житлова кімната 11,9 кв.м., 2-8 - кухня 8,4 кв.м., 2-9 - санвузол 1,2 кв.м., 2-10 - коридор 2,0 кв.м., 2-11 - коридор 1,6 кв.м., 2-12 - кладова 2,7 кв.м., 2-13 - санвузол 1,6 кв.м., 2-14 - веранда 21,8 кв.м., ІV - тамбур 4,7 кв.м., 2-15 - мансарда 9,3 кв.м., 2-16 - мансарда 10,9 кв.м. , загальна площа 98,0 кв.м., у тому числі житлова 26,9 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 21.07.2021 року. Також в користуванні перебувають господарчі споруди: «а2» - прибудова, «Є» - баня, «Ж» - толочна, «З» - навіс, «К» - навіс, № 3 - ворота, Згідно звіту про проведення технічного обстеження - індивідуального житлового (садибного) будинку з господарськими спорудами, будівлями за адресою [ADDRESS] (власник [PERSON] ), від 03 серпня 2021 року, недоліків не виявлено. За результатами проведеного технічного обстеження об`єкта, технічний стан житлового будинку та господарських будівель оцінюється як задовільний, придатний до експлуатації по цільовому призначенню. Встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Згідно зведеного акту вартості будинку та господарських будівель та споруд розташованих за адресою [ADDRESS] , який належить [PERSON] , від 03.08.2021 року, інвентаризаційна (фактична) вартість складає 147003,00 грн. Із технічного паспорту, наданого суду на новостворений об`єкт, на даний час у фактичному користуванні [PERSON] відповідно до належної йому частки перебувають приміщення житлового будинку по [ADDRESS] , які мають наступне пристосування та розміри: 1-1 коридор площею 3,3 кв.м., 1-2 житлової кімнати заг.площ. 24,7 кв.м., 1-3 житлової кімнати площею 13,5 кв.м., 1-4 житлової кімнати площею 8,3 кв.м., І - веранда площею 4,5 кв.м, ІІ - веранда площею 11,8 кв.м, ІІІ - санвузол площею 5,8 кв.м, загальною площею 71,9 кв.м., у тому числі житловою - 46,5 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 21.07.2021 року. Згідно зведеного акту вартості будинку та господарських будівель та споруд розташованих за адресою [ADDRESS] , який належить [PERSON] , від 20.09.2021 року, інвентаризаційна (фактична) вартість складає 155221,00 грн. На даний час, кожний із співвласників житлового будинку, відокремив електро-, водо-, газо- постачання та водовідведення, має особисті рахунки в постачальних організаціях, співвласники мають окремі подвір`я, присадибні ділянки, що зазначає повністю окреме використання частин будинку кожним з співвласників. Зазначена обставина не заперечується сторонами по справі. Згідно висновку №59 від 03.09.2021 року, щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна житлового будинку з господарчими спорудами - по [ADDRESS] , новоутворені об`єкти нерухомого майна, а саме: власник [PERSON] - «А» - житловий будинок загальна площа 98.00 кв.м, житлова 26,90 кв.м., «Є» - баня, «Ж» - топочна, «З» - навіс, «К» - навіс, № 3 ворота за адресою [ADDRESS] ; власник - [PERSON] - «А» - житловий будинок загальна площа 71,90 кв.м., житлова 46,50 кв.м. «Б» - кладова, «Г» - сарай, № 1-2 огорожа за адресою [ADDRESS] , можливо поділити згідно звіту про проведення технічного обстеження. Земельна ділянка на який розташований будинок [ADDRESS] не приватизована, Державний акт на право власності земельної ділянки не видавався. Згідно рішення Роздільнянської міської ради Одеської області № 208 від 20.12.2019 року, частина будинку який згідно договору дарування належить [PERSON] , присвоєна юридична адреса [ADDRESS] , нумерацію житлового будинку, що належить [PERSON] , залишено без змін ( [ADDRESS] ). Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Правом власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України (далі - Кодекс) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 Кодексу). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (частина перша статті 368 Кодексу). Статтею 364 Кодексу встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває права власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) та абзацу першого пункту 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2014 року № 722, (далі - Порядок) передбачено, що орган державної реєстрації прав, нотаріус проводить державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, що утворився в результаті поділу об`єкта нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна, проводиться державним реєстратором органу державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на кожний новостворений об`єкт нерухомого майна. При проведенні державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на об`єкт нерухомого майна, який поділяється ( у тому числі у результаті виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу об`єкта нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів) або частка з якого виділяється, пунктом 58 Порядку передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності на новозбудований чи реконструйований об`єкт нерухомого майна заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на ОНМ, який поділяється або частка х якого виділяється, подає технічний паспорт на новостворені об`єкти нерухомого майна та документ, що підтверджує присвоєння новоствореному ОНМ окремої адреси. Також суд при винесенні рішення враховує висновки Верховного суду України , викладені у справі № 6-12цс13 в постанові від 03 квітня 2013 року, щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України вказали, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2010 року №1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них» (постанова Верховного Суду від 16.04.2020 року у справі № 725/602/18). Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна від 18 червня 2007 року № 55. Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Суд, дослідивши надані по справі докази, давши їм оцінку, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Проаналізувавши законодавство, яке регулює дані спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Фактично це означає, що власник нерухомого майна може розпоряджатися своїм майном

Outcome: approved