Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% одного прожиткового мінімуму громадян щомісяця, починаючи стягнення від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення їх сином [PERSON], [INFO], трьох років. Свої вимоги мотивувала тим, що 05 травня 2018 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Починаючи з жовтня 2018 року, відповідач почав систематично вчиняти сімейні сварки, ображати її, допомоги на її утримання та дитини не надавав, погляди на сімейні цінності стали в них суттєво різнитися, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та дитини. У звязку з цим на початку січня 2019 року вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство, дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Сама вона не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Нею подано позовну заяву про розірвання шлюбу з відповідачем. Вважає, що відповідач може надавати їй матеріальну допомогу, оскільки отримує періодично заробітну плату, здійснюючи підробітки без офіційного оформлення, але добровільно це робити відмовляється. Враховуючи вищевикладене, вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не явилась, як вбачається з позовної заяви просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає, що позовні вимоги [PERSON] не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог [PERSON] просила відмовити з підстав викладених у відзиві на позову заяву. Вислухавши пояснення представника відповідача, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи та зокрема підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №179294, яке видане Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 05 травня 2018 року, сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2018 року. Сторони по справі є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І КЕ №286464, яке видане 26 жовтня 2018 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Як встановлено судом, позивач на даний час не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Згідно судового наказу, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області 03 квітня 2019 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 (пятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 11 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки, виданої Кременчуцьким МРЦЗ 11.04.2019 за вих.№386, [PERSON] зареєстрований як безробітний в Кременчуцькому МРЦЗ з 26 лютого 2019 року та його дохід за період з 26 лютого 2019 року по 31 березня 2019 року становить 1419 грн. 67 коп.. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Оскільки як встановлено судом, та це не заперечується сторонами, малолітня дитина сторін проживає разом із позивачем, то остання має право на отримання матеріальної допомоги від відповідача. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем суду не надано належних доказів на обґрунтування необхідності стягнення з відповідача аліментів на її утримання саме у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) та не надано доказів того, що відповідач має інші доходи ніж ті, які зазначені у довідці, яка видана Кременчуцьким МРЦЗ 11.04.2019 за вих.№386. Враховуючи викладене, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, зважаючи на встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір доходів відповідача, факт стягнення судом з відповідача аліментів на користь позивача на утримання малолітньої дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, а тому з урахуванням встановлених обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на її утримання до досягнення [PERSON] трирічного віку у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку відповідача, а у задоволенні позовних вимог в іншій частині необхідно відмовити. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України \~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: partial