Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спадкового майна. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 жовтня 2007 року померла\~ [PERSON]\~ Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,38 га, яка розташована в адміністративних межах Плескачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] склала заповіт в якому заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку площею 1,38 га для ведення товарного сільського виробництва, що розташована в адмінмежах Плескачівської сільської ради Черкаської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли [PERSON], якій рішенням Смілянського міськрайсуду Черкаської області визначено додатковий строк для прийняття спадщини та чоловік померлої - [PERSON], але юридично її не оформив, оскільки 13 березня 2009 року помер. Спадщину після його смерті прийняла [PERSON] шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Оформити право власності на спадкове майно вона не має можливості\~ оскільки\~ відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, а тому\~ звернулася до суду з даною позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно, оскільки позбавлена можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, згідно якої\~ просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву в якій справу просить розглянути без її участі, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності\~ осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши матеріали справи,\~ надані сторонами докази,\~ дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та\~ такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 76 ЦПК України\~ визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~ Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~ \~ За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 19 жовтня 2007 року померла\~ - [PERSON], що підтверджується\~ свідоцтвом про смерть, серії І-СР № 297739, яке видане повторно 30 березня 2017 року виконавчим комітетом Плескачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області\~\~ (а.с.11). Із заповіту від 27 січня 2006 року посвідченого секретарем Плескачівської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 14 вбачається, що [PERSON] заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 1,38 га, що розташована в адмінмежах Плескачівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9). Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 грудня 2008 року вбачається, що [PERSON] оформив спадкове майно після смерті своєї дружини [PERSON], а саме грошові вклади з належними процентами, компенсацією та індексацією, що знаходяться в Смілянському відділенні Ощадбанку (а.с.7). Згідно рішення Смілянського міськрайонного суду Черкської області від 18 квітня 2018 року [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON]П, яка померла 19 жовтня 2007 року (а.с. 18-19). 13 вересня 2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СР № 88845 виданого 13 вересня 2009 року Плескачівською сільською радою Смілянського району Черкаської області (а.с.6). Із заповіту від 20 березня 2008 року посвідченого секретарем Плескачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області\~ вбачається, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалось заповів [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 076045 виданого Смілянською райдержадміністрацією Черкаської області 18 лютого 2005 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,38 га, яка розташована в адмінмежах Плескачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 7). Із листа Смілянської державної нотаріальної контори № 1405/02-14 від 12 липня 2018 року вбачається, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], 18 грудня 2008 року на його імя було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади. 01 червня 2018 року на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обовязки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як передбачено ч. 1 ст. 1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1270 ЦК України визначено для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду\~ України з розгляду цивільних та кримінальних справ\~ від 16 травня 2013 року\~ №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).\~ Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може\~ предявити позов про визнання його права власності\~\~ якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до\~ ч.1 ст.182 ЦК України\~ право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.\~\~\~ Статтею\~ 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.\~ Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку,\~ а також право постійного користування\~ та право оренди земельної ділянки\~ виникають з моменту\~ державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Окрім того, відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З матеріалів справи вбачається, що відповідач визнала позов та не заперечує проти його задоволення, за таких обставин суд вважає, його таким, що ґрунтується на вимогах закону, відтак підлягає до задоволення, а невизнане право позивача\~ захисту в судовому порядку, шляхом визнання права власності\~ на спадкове майно, а саме, на земельну ділянку. Враховуючи визнання позову відповідачем та із аналізу норми ч. 3 ст.200 ЦПК України, згідно якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд знаходить можливим розглянути справу по суті та ухвалює рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, оскільки визнання позову відповідачем не порушує прав третіх осіб. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved