Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позов, пославшись на таке: Вона (позивач) проживає за адресою: [ADDRESS], разом зі своєю онукою [PERSON], [INFO] р. народження. В 2016 році вона звернулася до суду з позовом до батька її онуки [PERSON] з позовними вимогами про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки та встановлення опіки над нею, призначивши її опікуном. 24.10. 2016 р. судом було ухвалено рішення, яким: -малолітню [PERSON], [INFO], відібрано від батька - [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав, з передачею дитини [PERSON], [INFO]; -призначено [PERSON], [INFO], опікуном малолітньої [PERSON], [INFO]; -встановлено над малолітньою [PERSON], [INFO], опіку [PERSON], [INFO]; -стягнуто із [PERSON], [INFO], уродженця м. Костянтинівка Донецької області, на користь [PERSON], аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 21 червня 2016 року, щомісячно, до досягнення дитинною повноліття. Після набрання законної сили рішенням суду вона стала опікуном онуки до теперішнього часу, онука постійно проживає з нею, яку вона утримує та виховує особисто. Батько онуки [PERSON] рішення суду в частині сплати аліментів на утримання своєї доньки не виконує, після суду зовсім не спілкується з дочкою та не займається її вихованням, ніякої допомоги не надає, зловживає спиртними напоями і на даний час, як їй відомо, не працює. Станом на 31 січня 2018 року відповідно до розрахунку заборгованості за аліментами, складеного ст. державним виконавцем, сума загальної заборгованості складає 18141,84 грн. Дотепер відповідачем заборгованість не сплачена. Також зауважила, що її онука вже не вважає відповідача своїм батьком через його відсутність в її житті та на нього не розраховує. Вважає, що існує достатньо підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON]. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради [PERSON] в судовому засіданні підтримав висновок Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради від 06.12.2018 р., яким визнано за доцільне позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його дочки [PERSON], [INFO], оскільки відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків щодо дитини, яка постійно проживає з бабою, яка повністю утримує її без участі та підтримки батька. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] Про причини своєї неявки [PERSON] не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав. В судовому засіданні з'ясовувалася думка малолітньої [PERSON] щодо порушеного питання, яка пояснила, що постійно проживає разом із бабусею, яка піклується про неї, готує їй смачну їжу, купує одяг та іграшки, займається з нею шкільними уроками, лікує, коли вона хворіє. Батько її не відвідує, їжу та одяг не купує, подарунків не робить, зі святами не вітає. Вона бажає і надалі жити з бабусею, з якою їй добре і затишно. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає такого висновку. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1). Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2). Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3). Батьки зобов'язані поважати дитину (ч.4). Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч.1). Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства (ч.3). Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.4). Згідно з приписами пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено: Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 27 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області - на а.с.11). Мати [PERSON], [INFO], померла [INFO] року (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 13 травня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області - на а.с.12). Дитина проживає разом з бабою - позивачем [PERSON], яка виховує дитину, створила належні умови для проживання та розвитку онуки. Відповідач як батько [PERSON] не виконує батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, шкільну освіту, підготовку до подальшого життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не приділяє батьківської уваги до дочки. Зазначені обставини підтверджені: - довідкою Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Костянтинівської міської ради від 14.02.2018 р. №75, відповідно до якої за результатами соціального інспектування встановлено, що [PERSON] проживає у двокімнатній квартирі разом з матір'ю [PERSON], [INFO]. З донькою, [PERSON], [INFO], він не спілкується, не займається її вихованням з причини того, що дівчинка проживає у бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS], яка зі слів [PERSON], не дозволяє їм спілкуватися. Батькові було запропоновано низку соціальних послуг щодо поновлення відносин з донькою, налагодження стосунків з [PERSON] [PERSON] сказав, що поміркує, але до центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з питань надання соціальних послуг він не звертався (а.с.24); - розрахунком заборгованості за аліментами, згідно з яким розмір заборгованості по стягненню аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] станом на 01.08.2018 р. в твердій грошовій сумі складає 25432,84 грн. (а.с.29); - довідкою дошкільного навчального закладу №7 «Ромашка» Костянтинівської міської ради від 08.02.2018 р., відповідно до якої [PERSON], [INFO], відвідувала дошкільний навчальний заклад №7 «Ромашка» управління освіти Костянтинівської міської ради з 15.08.2016 р. по 31.08.2017 р. весь період, коли дівчинка відвідувала ДНЗ №7 «Ромашка», вона проживала з бабусею за адресою: [ADDRESS]. Бабуся постійно піклувалася про [PERSON], займалася її вихованням, забезпечувала всім необхідним для розвитку дитини, підтримувала тісний контакт з педагогами ДНЗ. Батько [PERSON] ніколи не відвідував її в дошкільному закладі, життям дитини не цікавився (а.с.27); - довідкою Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 від 07 лютого 2018 року, відповідно до якої [PERSON] не бере участі у вихованні доньки, учениці 1 класу Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 Костянтинівської міської ради Донецької області, не відвідує батьківські збори, не цікавиться успішністю та поведінкою своєї доньки, [PERSON] (а.с.26); - постановою старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 13.03.2018 р., відповідно до якої встановлено тимчасове обмеження боржника - [PERSON] у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с.30); - постановою старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 13.03.2018 р., відповідно до якої встановлено тимчасове обмеження боржника - [PERSON] у праві користування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с.33); - постановою старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 13.03.2018 р., відповідно до якої встановлено тимчасове обмеження боржника - [PERSON] у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с.34); - висновком Органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради від 06.12.2018 р. №1259/26, відповідно до якого визнано за доцільне позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його дочки [PERSON], [INFO], оскільки відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків щодо своєї дочки, яка постійно проживає з бабою, яка повністю утримує її без участі та підтримки батька (а.с.64), а також показами свідка [PERSON], який пояснив в судовому засіданні, що є братом померлої матері малолітньої [PERSON], [INFO], і відповідно дядьком дитини. З 2014 року [PERSON] постійно проживає зі своєю бабою [PERSON]. Батько дитини будь-якої участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини не бере та не виявляє до дочки ані найменшої батьківської турботи. Вирішуючи питання обґрунтованості вимог щодо позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON], суд дістає висновку, що в порушення вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.150,155 Сімейного кодексу України, [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків щодо доньки [PERSON], [INFO], не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не утримує дочку матеріально, що доведено позивачем і що не спростовано відповідачем. Також судом врахована та обставина, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24.10.2016 р. малолітню [PERSON], [INFO], відібрано від батька [PERSON] без позбавлення його батьківських прав. Передано дитину бабусі [PERSON], яку призначено опікуном [PERSON]. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 21 червня 2016 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Цим рішенням був встановлений факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини - [PERSON], [INFO], наявність винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками, оскільки «припинив спільне проживання з дитиною у жовтні 2015 року, не приймав участь в її житті та вихованні, не виявляв батьківської турботи, якої потребують малолітня дитина, поклавши фактично ці обов'язки на мати дитини та бабусю, не приділяв уваги дошкільному навчанню дочки, не піклувався про її фізичний та духовний стан повною мірою та не вжив достатніх заходів щодо її матеріальної підтримки. &?а;…&?а; з часу припинення спільного проживання з малолітньою донькою до теперішнього часу відповідач не вжив необхідних заходів до того, щоб проживати з дитиною, утримувати та виховувати її, а так само створити належні умови для її проживання, тощо». Але, відповідача не було позбавлено батьківських прав з врахуванням того, що «позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків та приймаючи до уваги ставлення батька до своєї малолітньої дитини у теперішній час, а саме доводи відповідача [PERSON] про те, що він не бажає відмовлятися від своєї дитини, визнає, що нехтував своїми обов'язками з виховання та матеріального забезпечення дитини та бажає виправитися - влаштувався на роботу та з червня 2016 року має постійний дохід» (а.с.13-16). Після ухвалення вище згадуваного рішення свого наміру на належне виконання батьківського обов'язку щодо дочки [PERSON] відповідач не здійснив та продовжив винну поведінку щодо ухилення від батьківського обов'язку по вихованню дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Виходячи з наведеного, суд вважає , що відповідач свідомо, з власної волі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та наданих йому прав, він ані усно, ані письмово не спілкується із донькою, не цікавиться її долею, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться станом здоров'я дитини, її розвитком, не проявляє до неї ані найменшої батьківської турботи, хоча має таку можливість, а тому за п.2 ч.1 ст.164 СК України має бути позбавлений батьківських прав. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються із витрат, пов'язаних зі сплатою позивачем судового збору в розмірі 704,80 грн., слід покласти на відповідача.

Outcome: approved