Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що збереження шлюбу, й подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення. Позивач зазначає, що 23 листопада 2002 року вона та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрували у виконкомі Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області, актовий запис №29. Від спільного проживання вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на повному її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Тому позивач просила суд розірвати шлюб який було укладено між ними та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO], а потім стягувати аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги та розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглядати справу без його участі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних та встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин. 23 листопада 2002 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконкомі Петрівської селищної Іванівського району Одеської області, актовий запис №29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаються проживати разом із матір'ю. Шлюб сторін виявився невдалим, оскільки їхня сім'я розпалася на ґрунті взаємних непорозумінь, у зв'язку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинені. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Діти перебуває на повному утриманні у матері. З ч.1 ст.24 СК України вбачається, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З ч.1 ст.199 СК України вбачається, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, яка має в собі вимоги щодо стягнення аліментів, справляється судовий збір в дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп., тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору з відповідача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я існує формально, примирення між подружжям неможливе, дитина перебуває на повному утримані позивача, тому є всі підстави для розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.

Outcome: approved