Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] про виділення в натурі частки у спільній частковій власності на обґрунтування вказавши, що відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.07.2009 року власниками житлового будинку № 22 по вул. Сапалаївській в м. Луцьку є [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] Право власності на 1/3 частку вказаного будинку за позивачем зареєстровано 03.11.2009 року. Згідно державного акту про право власності на земельну ділянку розміром 0,0728 га, яка знаходиться за адресою м. Луцьк, вул.. Сапалаївська, 22 позивач та відповідачі є її співвласниками по 1/3 частки кожний. Відповідно до технічної інвентаризації від 14.05.2012 року вищевказаний житловий будинок умовно поділено на три квартири. До складу квартири № 1 входять приміщення: 1-1 кухня, 1-2 кімната, 1-3 кімнати, загальною площею 35,9 кв.м.; до складу квартири № 2 2-1 кухня , 2-2 кімната, загальною площею 21,6 кв.м.; до складу квартири № 3 3-1 кімната площею 14,4 кв.м. Фактично [PERSON] займає квартиру № 3. Згоди на такий розподіл [PERSON], як опікун [PERSON] не давала, оскільки це суперечить інтересам позивача. В результаті такого розподілу частка позивача зменшилася на 9,56 кв.м. Крім того[ADDRESS] не відповідає нормам ДБН, не може експлуатуватися як квартира, оскільки повинна мати санвузол та кухню. З метою повноцінного догляду за [PERSON] [PERSON], як опікун, забрала його у приміщення літньої кухні, збудованої на спільній земельній ділянці. Скориставшись відсутністю [PERSON] в будинку відповідачі самовільно, без згоди іншого співвласника, замурували вхід з кімнати 3-1 до кімнати 1-3, чим фактично позбавили позивача користування належною йому часткою у майні. Згоди щодо розподілу житлового будинку співвласники на день звернення до суду не досягли. Просить суд виділити [PERSON] в натурі частку житлового будинку № 22 по вул. Сапалаївській в м. Луцьку загальною площею 28,2 кв.м., яка складається з приміщень: 1-3 площею 14,4 кв., 3-1 площею 14,4 кв.м. \~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про виділення в натурі частки в спільній частковій власності на обґрунтування вказавши, що 20.07.2009 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області за ним, [PERSON], [PERSON] визнано право власності по 1/3 частці в житловому будинку № 22 з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Сапалаївській в м. Луцьку. На підставі вищевказаного рішення суду ним було зареєстровано право власності на належному йому частку будинку. Впродовж багатьох років між співвласниками був встановлений фактичний порядок користування будинком з фактичним влаштуванням трьох ізольованих квартир. Так він ([PERSON]М.) фактично користується приміщеннями 1-1, 1-2, 1-3; [PERSON] приміщеннями 2-1, 2-2; [PERSON] приміщенням 3-1 та літньою кухнею Б-1. Тобто спірний будинок поділений на три ізольовані квартири, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок. Виділ в натурі належної йому частки будинку, як окремої квартири, яка відповідає його частці, дозволить йому безперешкодно розпоряджатися та користуватися належною йому на праві власності квартирою. 09.04.2012 року на підставі рішення Луцької міської ради №11/20 від 23.06.2011 року він та відповідачі набули право приватної власності по 1/3 частки земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,0728 га, що розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Сапалаївська, 22. Між ними, як співвласниками земельної ділянки, було встановлено фактичний порядок користування нею. З метою добровільного виділення в натурі належної йому 1/3 частки земельної ділянки по вул. Сапалаївська, 22 в м. Луцьку він звернувся до ТОВ «Містобуд-Луцьк», яке розробило схему поділу земельної ділянки між співвласниками. Зазначена схема розподілу була розроблена таким чином, що площа земельної ділянки, яка виділяється йому та відповідачам, відповідає розміру їх часток. Однак, відповідачі відмовилися від поділу в натурі належної їм земельної ділянки. Просить суд виділити йому в натурі 1/3 частку в житловому будинку № 22 з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по вул. Сапалаївській в м. Луцьку; виділити йому в натурі 1/3 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,0728 га, що розташована по вул. Сапалаївська, 22 в м. Луцьку. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.11.2016 року позовна заява [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про виділення в натурі частки у спільній частковій власності була обєднана в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про виділення в натурі частки в спільній частковій власності. Справі присвоєно № 161/13010/16. Представники позивача [PERSON] його позовні вимоги підтримали, позовні вимоги [PERSON] визнали частково, суду пояснили, що відповідачем [PERSON] самовільно зайнята кімната 1-3 в спірному будинку. Внаслідок таких дій позивач позбавлений належної йому частки майна в спільній сумісній власності. Доводи відповідача [PERSON] та його представника про те, що замість кімнати 3-1 позивачу виділена літня кухня на увагу не заслуговують, оскільки подальша експлуатація літньої кухні можлива лише після капітального ремонту, до цього вона фактично непридатна для проживання. Виходячи з розмірів кімнати, яка залишилася у користуванні позивача в ній неможливо обладнати кухню на санвузол. Просять суд провести розподіл будинку в натурі виділивши позивачу [PERSON] квартиру, яка на схемі поділу житлового будинку до експертизи від 21.05.2018 року позначена червоним кольором і до складу якої входять приміщення: 1-3 площею 14,4 кв.м., 3-1 площею 14,4 кв.м., разом 28,8 кв.м.,а також відповідну частину земельної ділянки. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав, позовні вимоги, заявлені [PERSON] визнав частково, суду пояснив, що розподіл будинку та земельної ділянки слід провести відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № О-14 від 10.03.2017 року. Так, [PERSON] слід виділити кімнати 1-1, 1-2 та 1-3, оскільки вони фактично знаходяться в його користуванні і до вказаних приміщень [PERSON] здійснено добудову. [PERSON] зможе повноцінно користуватися належною йому кімнатою 3-1, оскільки в його користування буде виділена також літня кухня Б-1. Запропонований у висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи варіант поділу земельної ділянки є недоцільним, оскільки він фактично поділяє земельну ділянку на шість окремих ділянок по дві кожному із співвласників, а земельну ділянку площею 176 кв.м. залишає у спільному користуванні співвласників. Вважає, що в даному випадку необхідності залишати частину земельної ділянки в спільному користуванні немає, оскільки це призведе до непорозумінь між співвласниками, її необхідно розділити між сторонами із встановленням земельних сервітутів. Відповідач [PERSON] та її представник позовні вимоги [PERSON] визнали в повному обсязі, позовні вимоги [PERSON] визнали частково, суду пояснили, що [PERSON] погоджується з варіантом розподілу житлового будинку та земельної ділянки, які запропоновані у висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи від 21.05.2018 року. Так, [PERSON] не заперечує проти виділення їй квартири, яка на схемі розподілу зафарбована голубим кольором і складається з приміщень: 2-1 площею 7,4 кв.м, 2-2 площею 14,2 кв.м., разом 21,5 кв.м., оскільки ця квартири знаходиться у її фактичному користуванні. Відповідач [PERSON] також не заперечує і проти запропонованого експертом у вищевказаному висновку експертизи варіанту поділу земельної ділянки. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши експертів, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.07.2009 року за [PERSON], [PERSON], [PERSON] було визнано право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку № 22 по вул. Сапалаївській в м. Луцьк, з належною часткою надвірних будівель та споруд, визначених у технічному паспорті літерами «А-1» та «а», після смерті [PERSON], який помер 05 січня 1999 року, по 1/3 частину кожному (а.с. 14). Дане рішення суду набрало законної сили і є чинним. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.. На підставі вищевказаного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.07.2009 року співвласниками було зареєстровано право власності на належні їм частки будинку (а.с. 8, 44). На підставі рішення Луцької міської ради від 23.06.2011 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] була передана у власність земельна ділянка для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,0728 га, яка знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Сапалаївська, 22 (а.с. 78). На підставі вищевказаного рішення Луцької міської ради сторонам у справі було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 300599 (а.с. 45-46). Виділ співвласникам часток в натурі із спільної часткової власності житлового будинку та земельної ділянки у визначеному законом порядку не здійснений. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 3 ст. 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у справі спільної часткової власності. Як слідує з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» при вирішення спорів про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільної частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України, це можливо , якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частку будинку з самостійним входом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. З висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи № 8781-8782 від 21.05.2018 року (а.с. 193-206), вбачається, що розподіл будинковолодіння по вул. Сапалаївська, 22 в м. Луцьку з виділенням співвласникам часток максимально наближених до ідеальних можливий. Так, одному із співвласників 1/3 частки житлового будинку експерт пропонує виділити приміщення: 1-1 кухня, площею 7,2 кв.м, 1-2 кімната, площею 14,3 кв.м., разом 21,5 кв.м. (на схемі розподілу Додаток № 1 зелений колір). При цьому даному співвласнику необхідно замурувати дверний проріз з кімнати 1-2 в кімнату 1-3. Другому співвласнику 1/3 частки житлового будинку експерт пропонує виділити приміщення: 2-1 кухня, площею 7,4 кв.м., 2-2 кімнати площею 14,2 кв.м., разом 21,5 кв.м. (на схемі розподілу Додаток № 1 голубий колір). При цьому даному співвласнику 1/3 частки необхідно замурувати дверний проріз з кімната 2-2 в кімнату 3-1. Третьому із співвласників 1/3 частки житлового будинку експерт пропонує виділити приміщення; 1-3 кімната площею 14,4 кв.м., 3-1 кімнати, площею 14,4 кв.м., разом 28,8 кв.м. (на схемі розподілу Додаток № 1 червоний колір). При цьому, даному співвласнику 1/3 частки необхідно влаштувати дверний проріз з кімнати 1-3 в кімнату 3-1. Суд вважає за необхідне здійснити поділ будинковолодіння в натурі між сторонами згідно варіанту, запропонованого у вищевказаному висновку експертизи виходячи з наступного. Так, експерт [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що запропонований нею у висновку експертизи № 8781-8782 від 21.05.2018 року варіант розподілу будинку є єдино можливим, при такому варіанті необхідно буде провести найменшу кількість переобладнань в будинку для влаштування окремих ізольованих квартир, виділені співвласникам частки будуть максимально наближені до ідеальних. Крім того, спірний будинок є старим йому майже 50 років, побудований він з шлакоблоків, а тому його переобладнання при поділі в натурі необхідно здійснювати без втручання у несучі конструкції. Запропонований нею варіант поділу будинку втручання у несучі конструкції не передбачає. З урахуванням порядку користування будинком, що склався у сторін, суд вважає можливим здійснити поділ будинку в натурі, відповідно до варіанту поділу, визначеному у висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи № 8781-8782 від 21.05.2018 року, виділивши: - позивачу [PERSON] 1/3 частку житлового будинку з до складу якої входять приміщення: 1-3 площею 14,4 кв.м., 3-1 площею 14,4 кв.м., разом 28,8 кв.м. (на схемі розподілу квартира позначена червоним кольором); - відповідачу [PERSON] Ю,М. - 1/3 частку житлового будинку до складу якої входять приміщення: 1-1 площею 7,2 кв.м., 1-2 площею 14,3 кв.м., разом 21,5 кв.м. (на схемі розподілу квартира позначена зеленим кольором); - відповідачці [PERSON] -1/3 частку житлового будинку до складу якої входять приміщення: 2-1 площею 7,4 кв.м, 2-2 площею 14,2 кв.м., разом 21,5 кв.м. (на схемі розподілу квартира позначена голубим кольором). Одночасно з цим суд вважає, що з позивача [PERSON] підлягає стягненню грошова компенсацію за відхилення від вартості, яка приходиться на ідеальну частку будинковолодіння: в сумі 2923 грн. на користь відповідача [PERSON] та в сумі 10391 грн. на користь відповідачки [PERSON], що буде відповідати принципу справедливості, добросовісності та розумності. Також з висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи № 8781-8782 від 21.05.2018 року вбачається, що варіант розподілу в натурі земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Луцьк, вул. Сапалаївська, 22 між співвласниками можливий. Так, одному із співвласників пропонується виділити 1/3 частину земельної ділянки, площею 184 кв.м. (на схемі розподілу позначена зеленим кольором) в межах: 2-11-10-9-17-18-3-2; 14-13-19-20-14. Другому співвласнику 1/3 частини виділити земельну ділянку площею 184 кв.м. (на схемі розподілу позначена голубим кольором) в межах: 5-17-9-8-7-6-5; 15-14-20-21-22-23-15; 24-25-26-27-24. Третьому співвласнику виділити земельну ділянку, площею 184 кв.м. (на схемі розподілу позначена червоним кольором) в межах: 4-3-18-17-5-4; 16-15-23-24-27-28-16. У спільне користування співвласників виділити земельну ділянку, площею 176 кв.м. (на схемі позначена жовтим кольором) в межах: 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-16-1: 23-22-25-24-23. Як слідує з пояснень експерта [PERSON], наданих в судовому засіданні, при визначенні варіанту розподілу земельної ділянки між співвласниками нею були врахована сукупність умов: можливість проходу, проїзду співвласників до належних їм часток домоволодіння, забезпечення безперешкодного доступу для обслуговування виділених співвласникам частин у житловому будинку та підключення до зовнішніх інженерних мереж. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність виділити співвласникам в часту частини земельної ділянки: позивачу [PERSON] - площею 184 кв.м. (на схемі розподілу позначена червоним кольором); відповідачу [PERSON] площею 184 кв.м. (на схемі розподілу позначена зеленим кольором); відповідачці [PERSON] площею 184 кв.м. на схемі розподілу позначена голубим кольором) Земельна ділянка площею 176 кв.м. (на схемі зафарбована жовтим кольором) підлягає залишенню у спільному користуванні співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON] Суд вважає, що такий розподіл будинковолодіння та земельної ділянки буде відповідати інтересам сторін. Доводи представника відповідача [PERSON] про те, що висновок повторної судової будівельно-технічної не може бути прийнятий судом у якості допустимого доказу, оскільки виникають сумніви у його правильності та повноті, суд до уваги не приймає. Так, суд вважає, що доводи представника відповідача [PERSON] щодо неправильності та неповноти вищевказаного висновку експертизи, на думку суду, зводяться виключно до незгоди з цим висновком. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі: письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показанні свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б ставили під сумнів компетентність та неупередженість експерта, представником відповідача та відповідачем [PERSON] суду не надано. Таким чином, обєктивних підстав ставити під сумнів висновок вищевказаної експертизи у суду немає. Висновок судової будівельно-технічної експертизи № О-14 від 10.03.2017 року суд до уваги не приймає оскільки він пропонує варіант розподілу будинку з істотним порушенням прав та інтересів одного із співвласників. Так, у вказаному висновку експертизи експертом пропонується здійснити розподіл з відхиленням від ідеальних долей по фактичному користуванню приміщеннями співвласниками за умови введення в експлуатацію самочинної прибудови до приміщення 3-1. Іншому ж з співвласнику [PERSON] пропонується виділити 45/100 часток будинковолодіння, що істотно зменшує частки інших співвласників. Суд вважає, що такий варіант поділу будинку не відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності, який є одним з основоположних принципів цивільного судочинства. Таким чином суд приходить до висновку, позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, а обєднані позовні вимоги [PERSON] до часткового задоволення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладають у разі задоволення позову на відповідача. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи... До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на експертів на проведення експертизи. За проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи представником позивача [PERSON] [PERSON] було сплачено 4752 грн. (а.с. 193а), і ця сума підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача в рівних Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, при подачі даного позову позивачу [PERSON] необхідно було б сплатити 1483,01 грн., що становить 1 % ціни позову, яка складає 148301 грн. Згідно п. 9 ч. 1 ст.\~5\~ЗУ «Про\~судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Оскільки позивач від сплати судового збору звільнений, як недієздатний інвалід (а.с. 6-7), судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON] в рівних частках, тобто по 741 грн. 50 коп. з кожного. Відповідач [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом мав сплатити судовий збір в сумі 1483,01 грн. ( що становить 1 % від ціни позову 148301 грн. а.с. 40), натомість судовий збір ним було сплачено в більшому розмірі - в сумі 1649 грн. 46 коп. (а.с 39). Таким чином, судовий збір на користь [PERSON] з відповідачки [PERSON] підлягає стягненню в сумі 741 грн. 50 коп., а 741 грн. 50 коп. компенсовані за рахунок держави, оскільки [PERSON] звільнений від сплати судового збору. Питання про повернення заве сплаченого судового збору може бути поставлене [PERSON] у відповідності до положень ст. 7 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст. 15, 16, 364 ЦК України,

Outcome: partial