Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» на її користь суму матеріальних збитків в розмірі 4813,49 грн., з [PERSON] на її користь суму матеріальних збитків у розмірі 11978,21 грн., стягнути з відповідачів на її користь судові витрати у загальному розмірі 1140 грн., з яких 500 грн. - нотаріальні послуги з посвідчення довіреності, 640 грн. - судовий збір. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.01.2017 року сталася дорожньо - транспортна пригода, за участю застрахованого транспортного засобу ВАЗ 21063, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], застрахованого за полісом обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ № 9482282 з терміном дії до 07.08.2017 року та автомобіля NISSAN JUKE, державний номер [NUMBER], що належить позивачу у справі. 15.02.2017 року судом ухвалена постанова про визнання [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виглядів штрафу. 01.03.2017 року позивачем подано до ПрАТ «СК «Брокбізнес» заяву про виплату страхового відшкодування. 02.06.2017 року нею отримано страхове відшкодування у розмірі 7164,72 грн. Відповідно до висновку експертного дослідження про оцінку вартості матеріального збитку № 362/6-17 складеного 10.06.2017 року загальна вартість матеріального збитку складає 23956,42 грн., з яких 11978,21 грн. є вартістю відновлювального ремонту ТЗ, 11978,21 грн. є величиною втрати товарної вартості ТЗ. Таким чином, сума страхового відшкодування не покрила її збитків в повному обсязі та страхова компанія, на її думку, повинна виплатити 4813,49 грн. (11978,21 - 7164,72 = 4813,49). Крім того, згідно чинного законодавства України страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, такий обов'язок покладається безпосередньо на особу, що завдала збитків, тобто [PERSON], у зв'язку з чим просить стягнути з останнього суму матеріальних збитків у розмірі 11978,21 грн. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник ПрАТ страхової компанії «Брокбізнес» в судове засідання не з'явився, надіслав письмові заперечення на позову, згідно яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON], посилаючись на виконання всіх обов'язків щодо виплати страхового відшкодування позивачу відповідно до Закону та на підставі висновків експерта. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явися, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, прийшов до наступного. У відповідності до ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. 15 лютого 2017 року Дзержинським районним судом м.Харкова винесено постанову про визнання [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно зазначеної постанови останній 16.01.2017 року керуючи автомобілем [NUMBER] здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Постанова набрала законної сили. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 07 серпня 2016 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» та [PERSON] укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/9482282. 01 березня 2017 року [PERSON] звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» із заявою про виплату страхового відшкодування та 20.04.2017 року позивачу виплачено страхове відшкодування у розмірі 7164,72 грн. Відповідно до звіту №50/04/17 про оцінку колісного транспортного засобу вартість відновлюваного ремонту автомобіля [NUMBER] на дату оцінки складає 9209 гривень 66 копійок з ПДВ. Згідно висновку експертного дослідження №362/6-17 від 10.06.2017 року вартість матеріального збитку становить 23956 гривень 42 копійки, з них вартість відновлюваного ремонту автомобіля без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, - 11978 гривень 21 копійку, величина втрати товарної вартості автомобіля - 11978 гривень 21 копійку. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати умови договору. В силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1187 ЦК України використання транспортних засобів, зокрема, автомобілів, є джерелом підвищеної небезпеки. Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, заподіяна зіткненням двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, заподіяна одному з вини другого, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Правовідносини, що виникли між позивачем та ПрАТ «СК «Брокбізнес» не є деліктними, отже, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має пріоритет і розмір страхового відшкодування визначається на підставі цього Закону. У п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Пунктом п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Згідно із п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. ПрАТ «СК «Брокбізнес» протягом 10 робочих днів направило осіб для визначення розміру шкоди. Позивачу, відповідно до закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 7164 гривень 72 копійки визначеного згідно зазначеного Закону та умов договору страхування. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з ПрАТ СК «Брокбізнес» суми матеріальних збитків не підлягають задоволенню, так як це суперечить вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який має пріоритет і розмір страхового відшкодування страховою компанією визначається на підставі цього Закону. Разом з тим, згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто, позивач має право вимоги до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи [PERSON] на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Відповідно до правових позицій Верховного суду України, викладених у постановах від 20 січня 2016 року по справі № 6-2808цс15 та від 26 жовтня 2016 року по справі № 6-954цс16, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіюване є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Щодо суми збитків, які підлягають відшкодуванню, суд зазначає наступне. Вартість відновлювального ремонту розраховується відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України 142/5/2092 від 24.11.2003 р. (далі Методика). Згідно п.2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п.3.9 Методики фізичний знос може розраховуватись у вигляді коефіцієнта фізичного зносу складників залежно від технічного стану КТЗ, який відображає взаємозв'язок експлуатації і технічного стану КТЗ з вартістю його складників. Згідно до п.8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості за формулою (24) : У=Ср+См+Сс Х (1-Ез)+ВТВ, де С - вартість матеріального збитку, Ср -вартість ремонтно-відновлювальних робіт, См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, Ез - коефіцієнт фізичного зносу, ВТВ - величина втрати товарної вартості. Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. У пункті 8.6 методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду. Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з'єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості. Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків. Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики). Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ. Пунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»). Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. Висновок експертного дослідження про оцінку вартості матеріального збитку №362/6-17 від 10.06.2017 року проведений в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчою експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 і приймається судом за належний, достовірний та допустимий доказ по даній справі відповідно до приписів статей 78-80 ЦПК України. Водночас, виплачене відповідачем ПрАТ «СК «Брокбізнес» позивачу страхове відшкодування не забезпечує повного відшкодування завданої потерпілому шкоди у зв'язку з пошкодженням належного йому на праві власності автомобілю, так як відповідно до зазначеного вище висновку вартість матеріального збитку становить 23956 гривень 42 копійки, проте позивачу виплачено у розмірі 7164 гривень 72 копійки. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Таким чином, якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону № 1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов'язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України. Таким чином розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов'язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Таким чином, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно до ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну допомогу, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Таким чином, нотаріальні послуги щодо посвідчення довіреності не відносяться до судових витрат пов'язаних з розглядом справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial