Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі посилаючись на те, що відповідач є батьком її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вони з чоловіком не підтримують сімейні відносини, разом не проживають з 2015 року, оскільки відповідач проявляв зневагу та байдужість до сімейного життя, не займався вихованням дитини, крім того відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в судовому порядку на утримання неповнолітнього сина в розмірі 500 грн., починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття а також розірвати між ними шлюб зареєстрований 17 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції, актовий запис № 192. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити, пояснивши, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вона хоче щоб кожного місяця була присуджена фіксована сума, а також розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав, згоден на розірвання шлюбу та не заперечує сплачувати аліменти на утримання сина. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Пашкевич) [PERSON] зареєстрували шлюб 17 листопада 2012 року який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції, актовий запис № 192 (а.с. 6) [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.7); відповідно до довідки виконавчого комітету Генічеської міської ради Херсонської області № 607 від 04 лютого 2016 року, [PERSON] зареєстрована в [INFO] і має на утриманні сина [PERSON] [INFO] (а.с. 8). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що причини, які побудили позивачку звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, так як рік сторони сімейні відносини не підтримують, загальне господарство не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї неможливо. Суд вважає, що сторони втратили відчуття любові і поваги один до одного. Примирення між сторонами неможливо. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що позивачка не працює, інших доходів не має, стан здоровя позивачки та дитини нормальний, інших утриманців у позивачки не має. Як слідує з матеріалів справи та пояснень позивачки, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її долею не цікавиться, оскільки неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, її батько зобовязаний надавати матеріальну допомогу дитині, за таких обставин, та враховуючи факт неспроможності позивачки самостійно забезпечити дитину всіма необхідними матеріальними благами, необхідними для її належного фізичного та духовного розвитку, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття в судовому порядку.

Outcome: approved