Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26.02.2016 року шлюб з відповідачем розірвано. З відповідачем мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Старша дитина проживає з відповідачем, а молодша з позивачем, яка утримує обох синів. В добровільному порядку відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому просить стягувати з відповідача на його користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач за зустрічним позовом [PERSON] посилається на те, що за час перебування його у шлюбі з позивачем, у них народились двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На цей час [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю - [PERSON] , а [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрований з [PERSON] . Факт утримання позивачем лише молодшого сина, [PERSON] , підтверджується рішенням Київського районного суду міста Харкова від 07.12.2016 року (справа № 640/12283/16-ц). [PERSON] фактично не здійснює виховання старшого сина - [PERSON] , у тому числі в частині утримання дитини. Син знаходиться повністю на утриманні [PERSON] , у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з даною зустрічною позовною заявою. Ухвалою суду від 23.03.2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 07.04.2020 року від відповідача за первісним позовом - [PERSON] до суду надійшов відзив на позов [PERSON] , в якому він зазначає, що не заперечує проти свого обов`язку сплачувати аліменти на утримання свого сина [PERSON] , який проживає з позивачем. Однак заперечує проти твердження позивача, що відповідач не надає кошти на утримання дітей добровільно. Позивач вказує, що вона утримує обох дітей, однак це не відповідає дійсності. Старший син [PERSON] проживає з батьком та повністю знаходиться на його утриманні. Також [PERSON] , надає допомогу в утриманні молодшого сина, [PERSON] по мірі своїх фінансових можливостей. Більш цього позивач не дозволяє відповідачу бачитись і спілкуватись з молодшим сином, через що він не може брати повноцінну участь в його вихованні та утриманні, оскільки [PERSON] бажає надавати допомогу і утримувати безпосередньо сина, а не позивача. Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради №173 від 23.03.2016 року встановлено порядок участі [PERSON] у вихованні сина - [PERSON] , однак позивач постійно порушує цей порядок, чим порушує батьківські права відповідача. 30.04.2020 року від відповідача за зустрічним позовом - [PERSON] до суду надійшов відзив на зустрічний позов[PERSON] , в якому вона просить відмовити у задоволенні зустрічного позову повністю, посилаючись на те, що [PERSON] на утримання дітей кошти не надає добровільно, хоч він працездатний та може утримувати дітей. Старша дитина зареєстрована разом з батьком, хоч фактично з ним не проживає, а проживає в м. Харкові у батьків [PERSON] , а не у батька. [PERSON] повністю утримує сина, одягає та надає гроші на його харчування, інші потреби, так як він навчається в школі. Молодший син [PERSON] , який потребує допомоги батька, зареєстрований з матір`ю. [PERSON] зазначає, що рішення суду від 07.12.2016 року по справі №640/2283/16-ц, на яке посилався [PERSON] як на доказ того, що вона утримує тільки молодшого сина, свідчить тільки про те, що вона стягнула з відповідача 10750 грн., які незаконно [PERSON] отримував від держави. Відповідач за первісним позовом не утримує жодної дитини, не проживає з дітьми, а тому [PERSON] вважає, що не повинна платити аліменти на користь [PERSON] .. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Пухтаєвич О.О. підтримали первісний позов у повному обсязі, та заперечували проти задоволення зустрічного позову. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав первісний позов у повному обсязі та підтримав вимоги зустрічного позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26.02.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04.08.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції міста Харкова, розірвано, та після розірвання шлюбу [PERSON] - відновлено та залишено дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». (а.с. 8) [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Циркунівською сільською радою Харківського району Харківської області (а.с. 6) та свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 5). Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 07.12.2016 року (а.с. 37) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову допомогу на дитину у сумі 10750 грн., судовий зір у сумі 551,20 грн.. Зобов`язано [PERSON] припинено отримання допомоги при народженні дитини [PERSON] . Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради №173 від 23.03.2016 року встановлено порядок участі [PERSON] у вихованні сина - [PERSON] (а.с. 36). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за однією адресою: [ADDRESS] , разом з батьком [PERSON] , за письмовою згодою матері [PERSON] , про що свідчить: інформаційна довідка з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 16.03.2020 року (а.с. 13); письмова заява [PERSON] (а.с. 34); довідка про реєстрацію місця проживання особи від 03.04.2020 року (а.с. 33). Крім того, за письмовою заявою [PERSON] , остання також надала згоду на реєстрацію місця проживання свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35). Як убачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи від 08.11.2017 року (а.с. 7) за відомостями Управління житлово- комунального господарства, благоустрою та капітального будівництва Куп`янської міської ради Харківської області [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Ч. 2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку норми закону передбачають обов`язковість батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Безумовно, утримання дітей лежить на плечах обох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платників. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей, навчання і т.д.). Враховуючи вищевикладене, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується первісний позов та зустрічний позов, заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходячи з принципу справедливості та розумності, захищаючи права, свободи та інтереси всіх осіб та беручи до уваги насамперед інтереси дітей, вирішуючи питання про стягнення аліментів на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає та знаходиться на утриманні матері [PERSON] , що підтверджено у судовому засіданні, суд вважає, що первісний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, як і зустрічний позов щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який проживає та знаходиться на утриманні батька [PERSON] . Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, сторонам ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача за первісним позовом [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн., а також з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн..

Outcome: approved