overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з 17 березня 1984 року, від шлюбу дітей не мають. Шлюб виявився невдалим, особливо в останній час, сім'я фактично розпалась. Причина розірвання стосунків: не бажання відповідача приймати участь в матеріальному забезпеченні сім'ї, веденні домашнього господарства, різні погляди на життя, грубе ставлення до неї, що суперечить її інтересам та сім'ї. Просила розірвати шлюб з відповідачем. В заяві на імя суду позивач підтримала позов, просить розірвати шлюб з [PERSON] , справу розглядати у її відсутність. Відповідач в заяві до суду позовні вимоги визнає повністю, просить розірвати шлюб, справу розглядати у його відсутність. На підставі ст.158 ч.2 та ч. 2 ст. 197 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін, судове засідання проводиться без фіксації технічними засобами. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому з 17 березня 1984 року Васильківським районним відділом РАЦС Дніпропетровської області, актовий запис №22 (а.с.4). Жодна із сторін не прагне до збереження сім'ї та шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2007 року, мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим, починаючи з серпня 2013 року сім'я фактично розпалась. Причина розірвання стосунків різні характери, непорозуміння. Просила розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні підтримала позов, вказала, що проживає з іншим чоловіком, а тому примирення з відповідачем є неможливим. 17 вересня 2013 року суд надав сторонам строк для примирення, по закінченню якого позивачка звернулася до суду із письмовою заявою, де вказує, що примирення не відбулося, наполягає на розірванні шлюбу. Просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач в заяві до суду позовні вимоги визнає повністю, просить розірвати шлюб, справу розглядати у його відсутність. На підставі ст.158 ч.2 та ч. 2 ст. 197 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін, судове засідання проводиться без фіксації технічними засобами. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України -суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому з 20 січня 2007 року відділом РАЦС Васильківського РУЮ Дніпропетровської області, актовий запис №03, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). Подружжя проживає окремо з серпня 2013року, жодна із сторін не прагне до збереження сім'ї та шлюбу, строк даний подружжю для примирення позитивних результатів не дав. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з відповідачем 09 жовтня 1993 року зареєстрували шлюб у міському відділі РАЦС міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 2194. Від сумісного проживання з відповідачем мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що сімейні відносини з відповідачем припинилися з березня 2013 року, в звязку з різними поглядами на сімейне життя, разом не проживають. Вважає, що подальше збереження сімї неможливе і тому шлюб необхідно розірвати. Майна, яке підлягає розподілу у них не має. Просила суд розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] до судового засідання не зявилася, проте від неї до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, повідомлений в установленому законом порядку. Позивачка дала згоду на винесення заочного рішення по справі, тому суд відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09 жовтня 1993 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у міському відділі РАЦС міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 2194. Від сумісного проживання сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії 1-НО № 343625, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райуправління юстиції м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 226 та [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії 1-НО № 134577, виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 413. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам сторін та інтересам малолітніх дітей, так як сімейні відносини сторони не підтримують і не бажають того, на примирення не згодні, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в квітні 1996 року між ними було укладено шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]; на даний час їх сімейні стосунки припинені через зраду чоловіка, втрату почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав; просить строк для примирення не надавати, оскільки тривалий час вони спільно не проживають і наполягає на розірванні шлюбу; вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Мазур. Відповідач в судовому засіданні з вимогами позивачки погодився і не заперечував проти розірвання шлюбу, так як близько двох місяців вони спільно не проживають. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON]О (дошлюбне прізвище Глазкова) 27 квітня 1996 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борзнянського районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом №16. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. Сторони спільно не проживають, відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, обоє наполягають на припиненні подружніх відносин, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в квітні 1997 року між ними було укладено шлюб, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]; на даний час їх сімейні стосунки припинені через зловживання чоловіком спиртними напоями, застосуванням психологічного та фізичного насильства в сім'ї, між ними зникло почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати, залишивши їй прізвище [PERSON]. Позивачка в підготовчому судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав; наполягає на винесенні рішення про розірвання шлюбу в підготовчому засіданні, оскільки близько півтора місяці вони спільно не проживають і примирення між ними неможливе. Відповідач в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, так як подальше збереження сім'ї неможливе; відзиву на позов не подав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За змістом положень ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.206 ЦПК України сторонам роз'яснено наслідки відповідних процесуальних дій. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) 18 квітня 1997 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Борзнянської райдержадміністрації Чернігівської області за актовим записом №27. Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка згідно довідки Борзнянської міської ради №3527 від 19.06.2018р. зареєстрована та проживає з матір'ю. Близько півтора місяці сторони разом не проживають, відносин фактично не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, обоє наполягають на припиненні подружніх відносин, шлюб між подружжям носить формальний характер. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити ухваленням рішення в підготовчому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в квітні 1999 року між ними було укладено шлюб, від якого неповнолітніх дітей не мають; на даний час їх сімейні стосунки фактично припинені через зловживання чоловіком спиртними напоями, зникнення почуття взаєморозуміння та взаємоповаги, а тому подальше спільне подружнє життя вважає неможливим і наполягає на розірванні шлюбу; розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач не бажає. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав; просить строку для примирення не надавати, оскільки їх подружні стосунки існують лише формально, спільних інтересів вони не мають, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) 14 квітня 1999 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Галицькою сільською радою Ніжинського району Чернігівської області за актовим записом №05. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Оскільки відповідач заперечував проти розірвання шлюбу в органах ДРАЦС, то вимога позивачки про розірвання шлюбу в судовому порядку відповідно до ст.110 СК України є правомірною. Сторони хоча й проживають разом, але подружніх відносин не підтримують, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, обоє наполягають на розірванні шлюбу, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в квітні 2010 року між ними було укладено шлюб, від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]; близько півроку їх сімейні стосунки припинені через втрату почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав; просить строк для примирення не надавати, оскільки вони вже неодноразово розходилися та намагалися примиритися, але це не дало позитивного результату; наполягає на розірванні шлюбу і вважає за можливе залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи за місцем реєстраційного обліку (ч.5 ст.74 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подав. Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) 24 квітня 2010 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Борзнянського районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом №22. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка згідно довідки Борзнянської міської ради №1302 від 22.03.2016р. проживає з матір'ю. Близько півроку сторони спільно не проживають, відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, позивачка наполягає на припиненні подружніх відносин, відповідач явку в судове засідання проігнорував, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в липні 1981 року між ними було укладено шлюб, від якого неповнолітніх дітей не мають; близько семи років їх подружні стосунки припинені через різні погляди на сімейне життя та обовязки, відсутність взаєморозуміння та поваги одне до одного, що породжувало часті сварки й вони стали чужими людьми, примирення між ними неможливе, в звязку з чим, наполягає на розірванні шлюбу; після розірвання шлюбу має намір йменуватися прізвищем [PERSON]. Позивачка в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, так як більше семи років він з дружиною спільно не проживає. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON]М (дошлюбне прізвище Чубата) 25 липня 1981 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Малозагорівською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області за актовим записом №4. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Понад сім років сторони спільно не проживають, відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, обоє наполягають на припиненні подружніх відносин, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в липні 2008 року між ними було укладено шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]; з серпня місяця 2016 року їх сімейні стосунки припинені через розбіжність характерів, зникнення почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати, залишивши їй прізвище [PERSON]. Позивачка в підготовчому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав; просить строк для примирення не надавати і наполягає на винесенні рішення про розірванні шлюбу в підготовчому засіданні. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, часом для примирення скористатися не бажає, згоден на розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. За змістом положень чч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.206 ЦПК України сторонам розяснено наслідки відповідних процесуальних дій. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON]В (дошлюбне прізвище Іваніченко) 15 липня 2008 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Борзнянського районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом №31. Від даного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який згідно довідки Новомлинівської сільської ради №1151 від 06.12.2017р. проживає з матірю. З серпня місяця 2016 року сторони спільно не проживають, відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, обоє наполягають на припиненні подружніх відносин, шлюб між подружжям носить формальний характер. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити з винесенням рішення в підготовчому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в липні 2014 року між ними було укладено шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]; на даний час їх сімейні стосунки припинені через розбіжність характерів, втрату почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав; просить строк для примирення не надавати і наполягає на розірванні шлюбу, оскільки понад півроку вона з чоловіком спільно не проживає, той має іншу жінку і з сімєю не спілкується; вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]; згодна на заочний розгляд справи у відсутність чоловіка. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи за місцем реєстраційного обліку (ч.5 ст.74 ЦПК України), що підтверджується рекомендованим повідомленням про направлення поштового відправлення та телефонограмою, але в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування не подав. Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON]М (дошлюбне прізвище Моценко) 22 липня 2014 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції за актовим записом №1074. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину малолітнього сина [PERSON], [INFO], який згідно довідки Височанської сільської ради №20 від 10.01.2017р. проживає з матірю. З червня місяця 2016 року сторони спільно не проживають, відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, позивачка наполягає на припиненні подружніх відносин, відповідач явку в судове засідання проігнорував, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved