Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що з відповідачем [PERSON] вони спільно проживали в цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з січня 2013 року стосунки з відповідачем були припинені, вони стали проживати окремо, неповнолітній син залишився проживати разом з нею на її утриманні. Протягом 2013-2014 років батько дитини декілька разів перераховував аліменти у незначному розмірі, а потім жодної допомоги не надавав, зовсім не цікавився його життям та взагалі не спілкується з ним. 08 квітня 2015 року судом винесено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, але останній продовжує ухилятися від виконання свого батьківського обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини. Як зазначає [PERSON] відповідач жодним чином не піклується про сина, не виявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не займається його підготовкою до самостійного життя, а також не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування. Позивач вважає, що [PERSON] свідомо ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, тому просить суд позбавити його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON], просить суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку своєчасно. Відзиву на позов [PERSON] до суду не надходило. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача [PERSON] суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Від заступника начальника Управління-служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради Філь Т.В. надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника та ухвалити рішення в інтересах дитини враховуючи наданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON], розглянувши заяву служби у справах дітей про розгляд справи без їхньої участі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітній син [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю, яка займається його вихованням та утриманням. Відповідач вихованням та утриманням сина [PERSON] не займається, його життям взагалі не цікавиться. Присуджені рішенням суду аліменти відповідач не сплачує, станом на 04.07.2016 року має заборгованість у розмірі 11 050 грн.. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько не просто не виконує свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст.150 СК України. Ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008р.) визначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справ, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради від 20 червня 2018 року №5/5-241 орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. У зв'язку з наведеним суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої дитини, не піклується про неї, нехтує батьківськими правами та обов'язками. Отже, відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, а тому захищаючи права та інтереси малолітньої дитини слід позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору, тому в силу ч.1 ст. 141 ЦПК України їх слід відшкодувати за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved