Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів, зазначивши, що згідно рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 17.10.2012 року з відповідача [PERSON] на її користь стягуються аліменти на дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн.. На сьогоднішній день змінився матеріальний стан відповідача. Він офіційно працює котлочистильником на ДТЕК «Ладижинська ТЕС» і отримує регулярну заробітну плату, середньомісячний розмір якої складає 5448,31 грн.. [PERSON] уже не сплачує аліменти на її утримання, в звязку з досягненням молодшою дитиною трирічного віку 16.08.2014 року. Також повідомила, що з 2014 року вона перебуває на обліку у лікаря-онколога, лікаря-кардіолога та отримує пенсію по інвалідності. Просила змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Ладижинського міського суду від 17.10.2012 року по цивільній справі № 211/1440/12 в розмірі 1000 грн. та стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на обох дітей аліменти в розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходу), до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] в якій зазначив, що згідно рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 17.10.2012 року з нього стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн.. На час ухвалення рішення він офіційно не працював, не мав постійного доходу. На даний час він офіційно працює котлочистильником на ДТЕК «Ладижинська ТЕС» та регулярно отримує заробітну плату. Також повідомив, що у нього утворилася заборгованість за виконавчим листом №211/1440/12 від 23.10.2012 року виданого Ладижинським міським судом, яка складає 4377,29 грн., тому загальний розмір відрахувань складає 50% від його заробітної плати. Повідомив, що він уклав кредитний договір з ПАТ «Альфа-Банк», заборгованість за яким у нього станом на 27.01.2017 року становить 3643,25 грн.. 10.05.2016 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], що зобовязує його утримувати новоутворену сім`ю. Тому просив суд змінити розмір стягуваних аліментів із твердої грошової суми та стягувати аліменти з нього на користь [PERSON] на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Додатково зазначили, що в звязку із захворюванням та необхідністю лікування позивач не може утримувати дітей із власник коштів та тих, що надаються згідно рішення суду про стягнення аліментів. Позивачу протипоказана праця із помірними навантаженнями, вона не працює бо має другу групу інвалідності, отримує дохід лише у виді пенсії по інвалідності, чого недостатньо для утримання дітей. Дочка [PERSON] часто хворіє. Зустрічний позов не визнають. Вважають, що кредит та борг за аліментами відповідача не може враховуватись при визначенні нового розміру аліментів. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, а саме в частині зміни аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку. Відповідач вважає, що достатньо буде сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів. Підтримали вимоги, викладені в зустрічній позовній заяві. Додатково зазначили, що позивач хворіла і в той час, коли виносилось рішення про стягнення аліментів. Доходів вона на той час не отримувала, а зараз отримує дохід у виді пенсії по інвалідності, тому вважають, що її матеріальне становище покращилось. Посилаються на наявність боргових зобовязань відповідача по кредиту та по аліментах, а стягнення із заробітку не може бути більшим ніж 50 %. Вказують на наявність у відповідача нової сімї. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, вважає, що як первісний так і зустрічних позови підлягають частковому задоволенню, зважаючи на таке. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і\~ (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 192 СУ України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 17.10.2012 року з відповідача [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на двох дітей у розмірі 1000 грн. щомісяця. Діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні.\~Позивач [PERSON] є інвалідом 2-ї групи, захворювання повязане з наслідками аварії на Чорнобильскій АЕС, перебуває на обліку у лікаря-онколога. Відповідач має постійне місце роботи, офіційно працює котлочистильником на ДТЕК «Ладижинська ТЕС» та отримує регулярну заробітну плату. [PERSON] обставини визнаються сторонами та підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року по справі № 6-143 цс13, та є обовязковою для застосування. Відповідач працює, має постійних дохід, а тому стягнення аліментів з нього слід проводити у частці від доходу. Суд вважає, що виходячи із вимог частини 1 статті 192 СК України, у системному зв'язку положенням ч. 2 статті 182 СК України, розмір аліментів, які стягуються із відповідача підлягає збільшенню, оскільки утримання неповнолітніх дітей у їх віці потребує від позивача додаткових зусиль та матеріальних витрат, а з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляції тощо, визначений у 2012 році розмір аліментів в сумі 500 грн. на кожну дитину, не є достатнім розміром для задоволення розумних потреб дітей, не може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, навчання та розвиток дитини. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд враховує таке. Із рішення Ладижинського міського суду від 17.10.2012 року по справі № 211/1440/12, згідно якого з відповідача стягуються аліменти на користь позивача, вбачається, що визначаючи розмір аліментів на той час судом не бралась до уваги обставина про наявність інвалідності [PERSON] Згідно рішення видно, що на той час позивач не працювала, самостійного заробітку не мала, доглядала дітей. Позивач зазначає, що інвалідність їй була встановлена після винесення рішення судом. Згідно пенсійного посвідчення, виданого 04.02.2014 року, [PERSON] отримує пенсію по інвалідності другої групи потерпілої від аварії на ЧАЕС. Таким чином суд вважає, що здоровя позивача погіршилось, що створює труднощі в працевлаштуванні та отриманні доходу. Із довідки управління Пенсійного фонду України в м. Ладижин від 25.01.2017 року видно, що [PERSON] отримує пенсію по інвалідності 2-ї групи., зокрема, з грудня 2016 року розмір пенсії складає 1786,51 грн. на місяць. Прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01.12.2016 року становить 1247 грн. Із довідки про доходи відповідача [PERSON] видно, що він працює котлочистильником на ДТЕК «Ладижинська ТЕС».\~Дохід від заробітної плати, отриманий\~ відповідачем, за останні 6 місяців становить 32689,85 грн. Таким чином, суд враховує, що середньомісячний дохід від заробітної плати відповідача, з якого будуть стягуватись аліменти, за останні шість місяців, становить 5448 грн. Суд виходить із того, що аліменти кошти на утримання дитини. Розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня визначений законодавчо прожитковий мінімум і встановлюється законом про бюджет кожного року. Починаючи з 01.12.2016 року прожитковий мінімум для дітей становить: для дітей віком до 6 років 1355 грн., віком від 6 до 18 років - 1689 грн. Дочка сторін [PERSON], [INFO], часто хворіє простудними захворюваннями, що визнається сторонами і підтверджується довідкою Ладижинського ТМО від 30.01.2017 року та випискою з медичної картки дитини. Обоє з батьків повинні в межах своїх фінансових можливостей забезпечити створення необхідних умов для життя та розвитку дітей. Враховуючи викладене, те, що погіршився стан здоровя позивача, що впливає на її фінансові можливості, вона не працює, має другу групу інвалідності, покращився матеріальний стан відповідача, який отримує заробітну плату, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача слід змінити як шляхом зміни способу їх присудження з твердої грошової суми на частку від заробітку. Враховуючи викладене, суд вважає, що аліменти, які слід стягнути з відповідача на обох дітей, необхідно визначити в розмірі 2/5 частки від доходів відповідача. В такому разі розмір аліментів становитиме близько 2179 грн. на місяць. Відповідач спроможний сплачувати аліменти на дітей у вказаному розмірі, який суд вважає обґрунтованим та таким, який визначений згідно принципів справедливості та розумності, враховуючи матеріальне становище сторін, дітей та обставини справи і інтереси дітей. Стягнення з батька зазначеної суми, на думку суду, буде достатньо для утримання дітей, враховуючи, також те, що мати дітей, отримує дохід у виді пенсії, розмір якої більший за прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, і також зобовязана утримувати дітей. Щодо твердження представника відповідача про те, що матеріальний стан позивача покращився, суд виходить з такого. Відповідно до довідки Ладижинського МТМО від 10.01.2017 року видно, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в лікаря онколога та потребує постійного лікування. Виходячи із розміру пенсії, яку отримує позивач, а також прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, на постійне лікування позивача та утримання дітей щомісячно залишається біля 539 грн. (1786,51 1247 = 539,51). При цьому, незважаючи на те, що позивач вказує на необхідність постійного лікування, придбання ліків, нею не доведено необхідність в коштах та їх розмір для лікування. Відтак, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про необхідність стягнення з відповідача аліментів саме в розмірі 1/2 частки від його доходу. Разом з тим, встановлено, що погіршився стан здоровя позивача, після винесення рішення про стягнення аліментів вона отримала другу групу інвалідності, втратила працездатність. Відтак, суд вважає, що аліменти визначено у вказаному розмірі обґрунтовано та справедливо. Безпідставними є також доводи відповідача та його представника на обґрунтування зустрічного позову та як підстава для заперечення первісного позову про те, що відповідач одружений, має нову сімю, яку повинен забезпечувати, на визначення розміру аліментів суттєво впливають: наявність кредитної заборгованості та борг за аліментами відповідача, в звязку з чим з нього на даний час в порядку виконання стягується 50 % заробітку. Суд вважає необґрунтованим твердження відповідача про те, що на розмір аліментів істотно впливає зміна його сімейного стану - він одружився, його дружина не працює. Оскільки під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. В судовому засіданні позивач пояснив, що його дружина не працює, однак є працездатною, може працювати. Крім того,суд вважає, що 3/5 заробітку відповідача, що залишиться після сплати аліментів (близько 3268 грн.), враховуючи прожитковий мінімум для працездатних осіб (1600 грн.) буде достатнім для забезпечення життєвих умов відповідача та матеріальної підтримки його дружини. Борг по аліментах відповідача за минулий період жодним чином не звільняє його від обовязку утримувати дітей і не впливає на розмір аліментів. Крім того, враховуючи заробітну плату відповідача, борг за аліментами, який згідно розрахунку державного виконавця станом на 25.01.2017 року становив 4377,29 грн., буде погашено найближчим часом. Враховуючи й те, що згідно довідки державного виконавця від 25.01.2017 року та розрахунку вбачається, що в розмірі 50 % стягнення проводиться лише станом на 25.01.2017 року. Щодо посилання відповідача на наявність кредиту, суд вважає, що дана обставина також не може істотно впливати на розмір аліментів. Оскільки згідно довідки ПАТ «Альфа-Банк» від 25.01.2017 року, залишок суми кредиту становить 4973,21 грн., а розмір заборгованості вказаний наперед станом на 27.01.2017 року. При цьому із даної довідки не вбачається розмір щомісячного платежу за кредитом та кінцева дата його погашення. Сам по собі розмір залишку суми кредиту не дає уявлення про розмір щомісячного платежу. Тому суд не вважає наявність кредиту тією обставиною, що має істотне значення для визначення розміру аліментів в розумінні ст. 182 СК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідач спроможний сплачувати аліменти на дітей у визначеному судом розмірі. Зустрічний позов відповідача підлягає задоволенню в частині зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку. При цьому, враховуючи, що в цій частині зустрічний позов відповідача фактично повторював позовні вимоги первісного позову, судом визначено аліменти в частці, що є більшою за ту, на яку просив змінити аліменти відповідач, тому судові витрати відповідачу відшкодуванню не підлягають. Позивач просив стягнути аліменти в розмірі 1/2 частини доходу, позов задоволено частково, а саме - визначено стягуваних аліментів частці 2/5. Відтак частка задоволених вимог із вимог, що предявлялись позивачем становить 80 % (2/5 : 1/2). Позивачем понесено судові витрати 1000 грн. по оплаті правової допомоги, що підтверджується відповідним договором, квитанціями та актами виконаних робіт. Тому з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, тобто в розмірі 800 грн. (80%:100% х1000). Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: partial