Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , починаючи з вересня 2015 року по день його смерті - [INFO] , що не менше як п`ять років до часу відкриття, в обґрунтування якого зазначила, що з вересня 2015 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] по день його смерті [INFO] . У період спільного проживання в іншому зареєстрованому шлюбі не перебували, спільних дітей чи то від іншого шлюбу не було та відсутніми, у зв`язку зі смертю, залишаються будь-які інші родичі. За час спільного проживання вони користувались спільним бюджетом, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Для зручності проживання та комфорту за спільні кошти здійснили поточний ремонт за місцем свого спільного проживання - у квартирі [ADDRESS] . Ними разом придбано за власні кошти техніку, обладнання, кухонний посуд та багато інших необхідних речей. У зв`язку зі смертю [PERSON] вона, як дружина, здійснила організацію та проведення його поховання з поминальним обідом, зверталась у державні підприємства, з метою упорядкування документів. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Вважаючи себе такою, що прийняла спадщину, 19.04.2021 року вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Необхідність звернення до суду зумовлена тим, що після подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу стало відомо, що [PERSON] оспорюється факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі спадкодавцем, а отже наявний спір про право на прийняття спадщини. Позивачка не прибула у судове засідання. Її представник подав заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити позов. Відповідачка в судове засідання не прибула, подавши суду заяву про визнання позову. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] 27.08.2009 року розірвала шлюб з [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 489 (а.с. 7). Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 16.06.2015 року, [PERSON] 16.06.2015 року розірвав шлюб з [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] [INFO] здійснив зміну імені на [PERSON] , що встановлено з копії свідоцтва про зміну імені, виданого 25.03.2016 року (а.с. 9) З довідки приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Федчук О.Б. від 15.01.2020 року № 2/01-16 слідує, що нотаріусом заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На день видачі довідки, спадкоємцем майна померлої є її син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 19-20). 19.04.2021 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини нотаріусу Павлінському В.Д. (а.с. 11). 23.04.2021 року [PERSON] подала заяву на ім`я приватного нотаріуса Павлінського В.Д. про зупинення видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки наявний спір з даного приводу (а.с. 57). Здійснення права на спадкування визначено главою 87 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Так за змістом ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З роз`яснень листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності ЦК (п. 21 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 23 цієї постанови передбачено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, окрім перелічених у ч.1 ст.256 ЦПК України фактів, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Позивачкою долучено ряд документів, які вказують на її спільне проживання з [PERSON] , зокрема: З медичної декларації № 0001-К40Р-К700 вбачається, що [PERSON] зазначив телефон, який належить позивачу, вказавши її, як першу особу, у разі екстрених випадків, («тел. [NUMBER] - [PERSON] / декларація № 0001-К40Р-К700) (а.с. 26). Згідно витягів медичної карти амбулаторного хворого від 08.08.2017 року та 03.02.2020 року вбачається, що [PERSON] зазначив телефон « [NUMBER] », який належить позивачу, вказавши що це його дружина-довірена особа (а.с. 27). Про належність мобільного номера « [NUMBER] » позивачці свідчить замовлення на вказаний номер, як особового рахунку - Замовлення рахунку мобільного № [NUMBER] (а.с. 28). З відповіді ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» від 02.12.2019 року вбачається, що позивачка зверталась з приводу належного утримання майна, з метою отримання якості послуг за адресою: [ADDRESS] (а.с. 55). Як вбачається з копії Свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки, позивачка відображена як замовник такої послуги за адресою: [ADDRESS] (а.с. 56). Згідно замовлення від 11.08.2019 року на монтаж віконних конструкцій вбачається, що [PERSON] виступала замовником за адресою: [ADDRESS] (а.с. 54). Також, як слідує з матеріалів справи, у зв`язку зі смертю [PERSON] позивачка здійснювала організацію та проведення його поховання з поминальним обідом, зверталась в державні підприємства, з метою упорядкування документів (а.с. 22- 25). Відповідно до Довідки, виданої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Павлінським В.Д. від 04.08.2021 року № 199/02-14, спадкова справа по смерті [PERSON] заведена за № 41/2021. Згідно поданих заяв по спадковій справі, єдиним спадкоємцем за законом до майна [PERSON] , померлого [INFO] , є [PERSON] . Заявою, поданою до суду 26.08.2021 року, відповідачка [PERSON] визнає позовні вимоги [PERSON] . З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивачкою надані належні та допустимі докази на підтвердження факту проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , в період з вересня 2015 року по [INFO] року, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 1217, 1223, 1233, 1258, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved