Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 26.09.2014 року померла її мати [PERSON], актовий запис №26 вчинений виконкомом Малокрушлинецької сільської ради. Позивачка народилась 04 червня 1969 р., її матірю в свідоцтві про народження записана [PERSON], а/з № 19 від 01.07.1969р. Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району. 08.11.1987 р. позивачка зареєструвала шлюб та змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] на Василюк , а/з 59 виконкому Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, який 13.07.2000 р. був розірваний а/з №54 відділу ДРАЦС Липовецького РУЮ, після розірвання шлюбу позивачка залишила прізвище «Василюк», що підтверджується Витягом з реєстру актів цивільного стану про шлюб від 17.02.2016р. За свого життя мати [PERSON] вчинила заповіт, яким все своє майно заповідала позивачці, заповіт посвідчений 14.02.2013р. секретарем Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району і області р. № 46. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок №13 по вул. Перемоги в с. Малі Крушлинці Вінницького району, який в цілому складається з житлового будинку «А», прибудови «а», прибудови «а1», загальною житловою площею 42,4 кв.м. житловою площею 23,8кв.м.; погріба «П\\А», входу в погріб «в/п», літньої кухні «Б», сараю «б», убиральні «В», криниці №1, воріт №2, хвіртки №3, огорожі №4,№5,№6, інвентаризаційна вартість всього будинку з господарськими будівлями складає 202\~576,00грн. Право володіння та користування на зазначений житловий будинок на [PERSON] підтверджується рішення виконкому Вінницької районної ради від 21.02.1990р. №47 про надання дозволу на будівництво нових житлових будинків та будівельним паспортом №133, що виданий районним архітектором виконкому Вінницької районної ради та зареєстрований в Малокрушинецькій сільській раді за №4. Свідоцтва про право власності на будинок спадкодавця не отримувала. Також відкрилась спадщина на земельну ділянку №89 площею 1.7160 га, що розташована на території Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району і області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить померлій відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН №5219, виданого на підставі рядження розпорядження Вінницької районної держаної адміністрації від 22.03.2002р. №147. Відповідно до довідки ТОВ «Флореаль плюс» від 01.08.2016р. вартість земельної ділянки складає 50\~000,00грн. Господарський двір, головою якого була мати позивачки [PERSON] належить до колгоспних дворів, станом на 15.04.1991р. членами колгоспного двору були: [PERSON] мати, позивачка - [PERSON] - дочка та [PERSON] внук. Згідно з ч. 1 ст. 120 Цивільного Кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів. Таким чином, частка кожного члена колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року складала 1/3. Але відповідні свідоцтва про право власності в колгоспному дворі ніким з членів колгоспного двору отримані не були. Позивачка та її син внук голови двору [PERSON] [INFO] в 1995 р. вийшли з двору, не витребовували своєї частки, проживали та були зареєстровані за іншою адресою. Таким чином, частка матері [PERSON] в колгоспному дворі складала одну цілу, оскільки вона залишилась єдиним членом колгоспного двору. Тому відповідно до ст.1220 ЦК України після смерті спадкодавця - матері відкрилась спадщина, а відповідно до ст..1269 ЦК України позивачка, як спадкоємиця першої черги, у визначений законом 6-ти місячний строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, про що відповідно була заведена спадкова справа у Спадковому реєстрі номер у нотаріуса 55/2015 Вінницької районної державної нотаріальної контори. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом позивачці відмовлено листом від 10.08.2016р., оскільки нею не підтверджені родинні відносини зі спадкодавцем як матері та дочки, а саме: в свідоцтві про її народження прізвище матері зазначене «Кожушна», тоді як в свідоцтві про її смерть «Кужушна»; також мною не надані правовстановлюючі документи на спадкове майно. Дійсно, в свідоцтві про народження позивачки а/з №19 від 01.07.1969 р. Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району прізвище її матері вказане «Кожушна», а в свідоцтві про смерть матері а/з№26 від 26.09.2014р. виконавчого комітету Малокрушлинецької сільської ради її прізвище вказане «Кужушна». Доказом того, що померла [PERSON] є матірю позивачки є виписки з по господарських книг де з 1971р. по1995р. [PERSON] 1936р.н зазначена як голова двору, а позивачка зазначена як її дочка. Різнописання прізвища матері позивачки «Кожушна» та «Кужушна» обумовлені їх співзвучністю та неувагою працівників сільської ради. З огляду на вищевикладене позивач звернулась з даним позовом до суду, яким просить встановити факт, що [PERSON], яка померла 26 вересня 2014р. в с. Малі Крушлинці Вінницького району є її матірю. Визнати за нею право власності після смерті матері [PERSON], яка померла 26.09.2014р.: - на житловий будинок №13 по вул. Перемоги в с. Малі Крушлинці Вінницького району, який в цілому складається з житлового будинку «А», прибудови «а», прибудови «а1», загальною житловою площею 42,4 кв.м. житловою площею 23,8кв.м.; погріба «П\\А», входу в погріб «в/п», літньої кухні «Б», сараю «б», убиральні «В», криниці №1, воріт №2, хвіртки №3, огорожі №4,№5,№6; -на земельну ділянку №89 площею 1.7160га, що розташована на території Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району і області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН №5219, виданого на підставі рядження розпорядження Вінницької районної держаної адміністрації від 22.03.2002р. №147. В судове засідання сторони не зявилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] - позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач по справі [PERSON] не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 26 вересня 2014 року померла мати-спадкодавиця [PERSON] в с. Малі Крушлинці Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-АМ № 299469 від 26.09.2014 року, видане виконкомом Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.7). Заповітом на випадок своєї смерті від 14 лютого 2013 року, посвідченого [PERSON] секретарем Малокрушлинецької сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 46, мати позивача [PERSON] усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с.8). Факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] як дочкою та матірю підтверджується копією свідоцтва про народження від 01 липня 1969 року (а.с.9). 08.11.1987 р. [PERSON] зареєструвала шлюб та змінила своє дошлюбне прізвище «Кожушна» на «Василюк» , а/з 59 виконкому Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, який 13.07.2000 р. був розірваний а/з №54 відділу ДРАЦС Липовецького РУЮ, після розірвання шлюбу позивачка залишила прізвище «Василюк», що підтверджується Витягом з реєстру актів цивільного стану про шлюб від 17.02.2016р (а.с.14-15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок №13 по вул. Перемоги в с. Малі Крушлинці Вінницького району, який в цілому складається з житлового будинку «А», прибудови «а», прибудови «а1», загальною житловою площею 42,4 кв.м. житловою площею 23,8кв.м.; погріба «П\\А», входу в погріб «в/п», літньої кухні «Б», сараю «б», убиральні «В», криниці №1, воріт №2, хвіртки №3, огорожі №4,№5,№6, інвентаризаційна вартість всього будинку з господарськими будівлями складає 202\~576,00грн. (а.с.10-13). Право володіння та користування на зазначений житловий будинок на [PERSON] підтверджується рішення виконкому Вінницької районної ради від 21.02.1990р. №47 про надання дозволу на будівництво нових житлових будинків та будівельним паспортом №133, що виданий районним архітектором виконкому Вінницької районної ради та зареєстрований в Малокрушинецькій сільській раді за №4 (а.с.13). Свідоцтва про право власності на будинок спадкодавця не отримувала. Земельна ділянка №89 площею 1.7160 га, що розташована на території Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить померлій [PERSON] відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН №5219, виданого на підставі рядження розпорядження Вінницької районної держаної адміністрації від 22.03.2002р. №147 (а.с.16). Відповідно до довідки ТОВ «Флореаль плюс» від 01.08.2016р. вартість земельної ділянки складає 50\~000,00грн. (а.с.37). Господарський двір, головою якого була мати позивачки [PERSON] належить до колгоспних дворів, станом на 15.04.1991р. членами колгоспного двору були: [PERSON] мати, позивачка - [PERSON] - дочка та [PERSON] внук, що підтверджується виписками з погосподарських книг (а.с.18-30). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом відмовлено [PERSON] листом від 10.08.2016 року за № 2180/02-17, оскільки нею не підтверджені родинні відносини зі спадкодавцем як матері та дочки, а саме: в свідоцтві про її народження прізвище матері зазначене «Кожушна», тоді як в свідоцтві про її смерть «Кужушна»; також мною не надані правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с.17). Інших спадкоємців у спадкодавця не було. Заповіт не оспорювався. За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення. За 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.ст. 120, 123 ЦК Української РСР 1963 року, чинного на час виникнення та існування колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Згідно Закону України «Про власність» від 5.04.1991р. та п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду країни «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995р. за №20 право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.. 126 Цивільного кодексу Української РСР в ред..1963р., що була чинна на той час, працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв'язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою. Також відповідно до абз.3 п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист права приватної власності» № 20 від 22 грудня 1995 року на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглось на 15 квітня 1991р.. поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Оскільки, при розгляді даної цивільної справи знайшов своє підтвердження факт того, що [PERSON], яка померла 26 вересня 2014р. в с. Малі Крушлинці Вінницького району є матірю [PERSON], [INFO], то з метою забезпечення реалізації її прав, які підлягають судовому захисту, суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин, про який просить позивач. Так, судом встановлено факт того, що померла [PERSON]. є рідною матірю позивачки [PERSON] Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з яким суд , суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження, цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Стягнення судових витрат позивач не вимагає.

Outcome: approved