Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17.12.1999 року з відповідачем був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міськвиконкому Харківської області, запис № 500. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаться проживати з матір'ю. Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння і різні погляди, внаслідок чого виникали постійні суперечки. Спільне господарство ними не ведеться, відносини та порозуміння між подружжям припинилися. Вказуючи на дані обставини, просила шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка просила позов задовольнити, пояснивши, що збереження шлюбу є неможливим. На протязі 10 останніх років в подружжя постійно відбуваються сварки, [PERSON] вживає алкоголь, не приходить додому, ображає позивача, також і в присутності дітей. Позивач до суду з позовом про розірвання шлюбу звертається вдруге. У перший раз, який відбувся у 2003 році, [PERSON] обіцяв змінитися, він неодноразово давав їй такі обіцянки, а вона, намагаючись зберегти сім'ю, вірила йому, однак відносини між ними тільки погіршувалися. За її заявою до міліції постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.01.2014 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за насильство в сім'ї, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 51 грн.. В судовому засіданні відповідач просив відмовити в позові, оскільки він любить позивачку та бажає змінитися. Судом надавався строк для примирення подружжя, однак вжитий захід себе не виправдав, сторони не примирилися, згоди щодо примирення не дійшли. Позивачка наполягає на задоволенні позову. Перевіривши матеріали справи і доводи позовної заяви, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони, що з 17.12.1999 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати з матір'ю. Між сторонами шлюбні відносини припинено, примирення неможливе, сім'я розпалася остаточно. Спору про розподіл сумісно нажитого майна подружжя немає. Бажання зберегти сім'ю у позивачки немає. Між подружжям на протязі 10 років відбуваються сварки, в тому числі і в строк для примирення, який надавався судом. Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.01.2014 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за насильство в сім'ї, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 51 грн. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON] виявила бажання надалі іменуватися цим прізвищем. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved