overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб зі [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне подружнє життя між сторонами припинено, збереження сім'ї позивачка вважає неможливим, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка не з'явилася, але подала письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.13). Відповідач до суду також не з'явився, однак про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно (а.с.10, 14), заперечень від останнього проти позову не надходило. За таких обставин суд визнав можливим розглядати дану справу заочно у відсутності [PERSON], оскільки в справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 29.07.1989 року Линовицькою селищною радою Прилуцького району Чернігівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за №13 (а.с.5). Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивачки вона наполягає на розлученні, а відповідач не надав заперечень проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «[PERSON]», яке вона отримала після реєстрації шлюбу та просить його залишити і після розірвання шлюбу. На підставі ст.110-114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб зі [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне подружнє життя між сторонами припинено з січня 2015 року, збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка не з'явилася, але подала письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.13). Відповідач до суду також не з'явився, однак про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно (а.с.10, 14), заперечень від останнього проти позову не надходило. За таких обставин суд визнав можливим розглядати справу заочно у відсутності [PERSON], оскільки в справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 13.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за №508 (а.с.5). Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивачки вона наполягає на розлученні, а відповідач не надав заперечень проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «[PERSON]», яке вона отримала після реєстрації шлюбу. На підставі ст.110-114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON] . В обґрунтування позову вказала, що 16.07.2015 р. між нею та відповідачем зареєстрований шлюб у міському відділі держравної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1562. Під час шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Також позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні інтереси, відсутні порозуміння та повага, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву, у якій просить розглянути справу у її відсутності, вимоги позову про розірвання шлюбу підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просить розглянути справу у його відсутності, вимоги позову про розірвання шлюбу підтримує та просить задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.07.2015 року, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у міському відділі держравної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1562. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Враховуючи наведене а також факт визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження шлюбу, такий суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим доцільно його розірвати, а позов відповідно задовольнити. Відповідно до ст. 142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача в користь позивача судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем з 2006 року проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків. Подружнє життя не склалося внаслідок несумісності характерів. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сімї неможливим. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи позивач, в підготовче засідання не зявилася. Через канцелярію суду надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити ( а.с. 20). Відповідач в підготовче засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує ( а.с. 21). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку учасників справи. Як слідує з положень\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~\~\~\~ Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справи у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24 липня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Деревянченко) відділом ЗАГС Чернігівського міськвиконкому був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1194. Від сумісного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують та не ведуть спільного господарства. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сімї неможливим. Від сумісного життя мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу за спільною згодою будуть проживати із матірю. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи позивач, в судове засідання не зявилася. Надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку учасників справи. Як слідує з положень\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~\~\~\~ Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справи у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 02 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Мірошник), Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 2527. Від сумісного життя сторони мають малолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені. Спір з приводу майна та визначення місця проживання дітей відсутній. Приймаючи до уваги наявність у сторін малолітніх дітей, обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків. Подружнє життя не склалося внаслідок несумісності характерів. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сім'ї неможливим. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи позивач, в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити ( а.с. 21). Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає ( а.с. 20). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку учасників справи. Як слідує з положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справи у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 квітня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 379. Від сумісного життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] року народження. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що подружнє життя не склалося внаслідок конфліктів, які виникали з причини проживання подружжя за різними адресами. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сім'ї неможливим. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». В підготовче засідання сторони не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких зазначили, позивач - про підтримання та задоволення позову, відповідач - про визнання позову. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку учасників справи. Як слідує з положень ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 червня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 675. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що подружнє життя не склалося внаслідок несумісності характерів, що породжувало конфлікти. На даний час з відповідачем проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сім'ї неможливим. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], 2003 року народження. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». В підготовче засідання сторони не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких зазначили, позивач - про підтримання та задоволення позову, відповідач - про визнання позову. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку учасників справи. Як слідує з положень ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 вересня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського районного управління юстиції Чернігівської області був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження 25.09.1994 зроблено запис за № 17. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка, як вбачається із довідки Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 2079 від 29.11.2018, зареєстрована та проживає разом із матір'ю - позивачем [PERSON] ( а.с. 4,6). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved