Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем знаходиться у шлюбі з 12 грудня 2008 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №311. У шлюбі мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що причиною розірвання шлюбу є втрата почуття кохання, постійне з`ясування стосунків, спільно не проживають з відповідачем з кінця 2019 року, спільне господарство не ведуть. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, шлюбні відносини між ними припинені. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12 грудня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №311. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 5000 грн. на місяць і до досягнення дитиною повноліття. Позивач, сповіщена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України і роз`ясненням п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відношення у родині вже не підлягають збереженню. У судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходились у шлюбі з 12 грудня 2008 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №311 (а.с.11). У шлюбі мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведеться. Оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати, вважають, що їх сім`я фактично розпалась та її збереження є неможливим і недоцільним, за таких обставин, сумісне проживання сторін та збереження їхньої сім`ї стало неможливим, шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.5 ст.183 СК України, той з батьків або інший законний представник дитини, разом з якими проживає дитина, має право звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом з тим, відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав та доводів позивача не спростував. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки потрібно задовольнити у повному обсязі та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання недолітнього сина [PERSON] , 2010 року народження, в розмірі 5000 грн. щомісячно. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved