Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28 лютого 2015 року. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що у сімї постійно виникають сварки, повязані з розбіжністю в характерах, небажанням відповідача матеріально забезпечувати родину. Фактично їхня сім'я розпалася, подальше збереження сімї та шлюбу в таких умовах стало неможливим і недоцільним, та буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей. Оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає та фактично дитина знаходяться на її утримані, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок [PERSON] та [PERSON], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності наполягає на задоволенні позовних вимог не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується телефонограмами (а.с.43,51), своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 лютого 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ №151362 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Піщанського районного управління юстиції у Вінницькій області. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини, спільно не проживають з вересня 2017 року. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд також враховує положення ч.2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», його згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 704, 80 гривень. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved