Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що перебувала в шлюбі з відповідачем, в якому [INFO] народилась дочка [PERSON] . На підставі рішення суду від 23.05.2012 року по справі №1227/1845/12 з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 23.05.2012 року і до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . Оскільки відповідач їздив на заробітки за межі України та своєчасно сплачував їй аліменти на утримання дитини, за його проханням вона написала заяву про повернення виконавчого документа. 26.07.2018 року Сєвєродонецьким міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. На даний час розмір аліментів є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Крім того, відповідач працює неофіційно, але отримує достатній дохід, який дозволяє сплачувати аліменти на утримання дитини в більшому розмірі, ніж встановлено судовим рішенням. Відповідач має нерухомість, яку неофіційно здає в оренду, та від цього отримує додатковий дохід. Просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються згідно з рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23.05.2012 року по справі №1227/1845/12 з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. на 1/4 частку від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття - [INFO] .\~\~\~\~\~\~ В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористався. 23.09.2021 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі.\~ 02.11.2021 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.10.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.10.2007 року, про що зроблено актовий запис за №776, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.03.2008 року. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26.10.2007 року, розірвано, про що свідчить копія рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.10.2011 року по справі №2-2983/11. Згідно з рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23.05.2012 року по справі №1227/1845/12 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 23.05.2012 року і до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . 06.06.2012 року судом був виданий виконавчий лист щодо примусового виконання зазначеного судового рішення. Відповідно до копії постанови головного державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Єрьоменко О.О. ВП №35241231 від 26.07.2018 року, виконавчий лист №1227/1845/12, виданий 06.06.2012 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, повернуто стягувачу. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Суд вважає, що зміна розміру аліментів з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. на 1/4 частку від всіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є розумним, така зміна не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, є обґрунтованим та розумним. Такий розмір аліментів, на відміну від аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, дійсно забезпечить нормальні потреби неповнолітньої дитини для її гармонійного розвитку. Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів у розмірі не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, суд зазначає, що такий розмір аліментів встановлено п. 4 ч. 1 ст. 160 ЦПК України та ч. 5 ст. 183 СК України для неповнолітніх дітей, якщо такі вимоги заявлені в рамках наказного провадження, а тому у задоволенні вимоги про стягнення аліментів у розмірі не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку слід відмовити. Крім того, розмір аліментів підлягає зміні з часу набрання цим рішенням законної сили, про що роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial