Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 жовтня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб. [INFO] у подружжя народився син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.06.2018 року. 12 жовтня 2018 року рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Сторони у справі проживають окремо, син залишився проживати з матір`ю. 02 березня 2018 року [PERSON] , проживає разом з матір`ю, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на утриманні матері. Батько дитини, [PERSON] , бачиться з сином, допомагає матеріально (перераховує кошти), але систематичної достатньої матеріальної допомоги на утримання сина, яку має можливість надавати, не надає. У листопаді 2018 року позивач зверталась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу. 03.12.2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя видав судовий наказ позивачу про стягнення аліментів з відповідача у розмірі ј частини від всіх видів доходів. 04.01.2019 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя скасував судовий наказ про стягнення аліментів з відповідача через заяву відповідача про наявність спору між сторонами у справі про право на отримання аліментів та визначення місця проживання дитини. Відповідач має нормальний стан здоров`я, інших дітей не має, працює на посаді керуючого відділенням АКБ «Приватбанк», має високий регулярний доход, розмір якого приблизно складає 15 000 грн. щомісячно, проти оплати сину аліментів у розмірі ј частини від всіх видів доходів заперечує. Позивач [PERSON] та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки вважає, що стягнення аліментів у відсотках для нього обтяжливо, так як має на утриманні мати пенсіонерку, працює в місті Дніпро і витрачає певні кошти на проїзд. Тому, необхідно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. В судовому засіданні відповідач надав аналогічні пояснення, які зазначені у відзиві, просив позов задовольнити частково та стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вислухавши сторони, та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення аліментів, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб виданого Комунарським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис №1001 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя області від 12.10.2018 шлюб між сторонами було розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Комунарським районним у місті Запоріжжя державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - [PERSON] народився [INFO] , батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №1165. Після розлучення малолітній [PERSON] проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] Відповідно до вимог ст. 141 СК України обидва батьки мають рівні обов`язки щодо утримання неповнолітніх дітей, згідно зі ст. ст. 180-183 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а розмір аліментів може бути визначений у частці від доходу платника, з урахуванням всіх істотних обставин. При цьому, відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності такої домовленості той з них, з ким проживає дитина, вправі звернутись до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів. Таким чином, законодавство визначає право звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини тому з батьків, з ким вона проживає. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в меж заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. В даному випадку суд бере до уваги доводи позивача про те, що син [PERSON] на час подачі до суду позову про стягнення аліментів дійсно постійно проживає з ним, що не заперечує сам відповідач. Відповідно до статті 184 СК України визначено, що у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача мо-же визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач має постійне місце роботи, а тому відсутні підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, на чому наполягає відповідач. Враховуючи обставини справи, з відповідача на утримання дитини можливо стягнути аліменти в розмірі ј частини з її заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 768 грн. 40 коп. судового збору на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved