Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 76,1 кв.м., житловою площею 42 кв.м., вартістю 96800 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що дана квартира їй була надана КСП «Теліжинці» в 1995 року як молодому спеціалісту, проте належним чином оформлена вона не була. На даний час підтверджуючі документи про передачу квартири відсутні, квартира ні за ким не зареєстрована. Позивач вважає, що вже 24 роки відкрито, добросовісно та безперервно володіє вказаною квартирою, а тому просить визнати за нею право власності на дане нерухоме майно за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Макопиненко С.М. позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутності представника Тетіївської міської ради, позовні вимоги визнає. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] в 1995 році вселилася в квартиру [ADDRESS] на підставі рішення КСП «Теліжинці» про надання житла молодому спеціалісту та впродовж 24 років відкрито, добросовісно та безперервно володіє вказаним житловим приміщенням - зареєстрована та проживає в ньому, проводить поточний ремонт, сплачує комунальні послуги, встановила газове опалення та виготовила технічний паспорт на квартиру, що підтверджується копією паспорта позивача (а.с.4-5), копією трудової книжки (а.с.8-11), копією протоколу № 08 засідання правління КСП «Теліжинці» від 01.08.1997 року про зменшення [PERSON] платні за квартиру (а.с.12), копією довідки Теліжинецької сільської ради № 02-28/128 від 01.07.2020 року (а.с.14), копією технічного паспорту (а.с.16-19), копією проекту на газопостачання в квартиру за 2002 рік (а.с.27-29), квитанціями про оплату комунальних послуг (а.с.32-40). Згідно довідки КП «Тетіївське бюро технічної інвентаризації» виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 228 від 14.07.2020 року право власності на дану квартиру станом на 31.12.2012 року ні за ким не зареєстровано (а.с.21). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.318 ЦК України, усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п?яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність), якщо інше невстановлено цим Кодексом. Відповідно до Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, доказуванню підлягають, зокрема, такі обставини: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Таким чином, враховуючи вищевикладене обгрунтування, суд вважає, що позивач понад 10 років добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується квартирою [ADDRESS] як своєю власною. Добросовісність заволодіння підтверджується тим, що позивач знала про те, що дана квартира ніким не використовувався і ніхто на неї не претендував та вважала, що володіє нею на законних підставах, оскільки вселилася в квартиру з дозволу КСП «Теліжинці». Відкритість володіння полягає в тому, що з 1995 року і до теперішнього часу позивач користується квартирою для власного проживання, володіння має відкритий характер та є очевидним для власника приміщення, сільської ради та всіх мешканців села. Давність володіння - це фактичний час перебування квартири у володінні та користуванні, який розпочався з 1995 року та наразі триває і складає більше 10 років та є безперервним. Таким чином позовні вимоги базуються на законних підставах та підлягають до задоволення.

Outcome: approved