Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є її сином, зареєстрований у вказаному будинку, проте з 2004 року не проживає за вказаною адресою, у нього нове основне місце проживання в Росії. На сьогоднішній день, формальна реєстрація відповідача у її житлі, є перешкодою для неї у повноцінному володінні житлом, як власниці такого. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечили проти ухвалення заочного рішення, у випадку неявки відповідача. Відповідач, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Третя особа [PERSON] просила розглянути справу у її відсутності, позов підтримує. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне. Згідно копії реєстраційного посвідчення про право власності на будинок в [ADDRESS] , позивачка є власницею вказаного будинку. (а.с.7) З копії будинкової книги вбачається, що у будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.12-14). При цьому, із актів фактичного проживання, судом встановлено, що у вказаному будинку зареєстрований [PERSON] , однак останній у такому фактично не проживає з 2004 року (а.с.9-11). Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За вимогами\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За приписами\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1,2\~ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що позивачка є власницею будинку, відповідач, будучи зареєстрованим у даному будинку, понад десять років не проживає в ньому, позов визнав, позовні вимоги відповідно слід задовольнити. Окрім того, враховуючи клопотання позиваки, судові витрати по сплаті судового збору слід залишити за нею.

Outcome: approved