Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи без самостійних вимог - відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є зареєстрованими в житловому будинку за адресою: [ADDRESS], однак, не проживає за вказаною адресою з вересня 1982 року. Оскільки факт реєстрації відповідача за вказаною вище адресою порушує права позивача щодо користування та розпорядження даним житловим будинком, зобов'язує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу, просить суд задовольнити позовні вимоги, та, винести рішення, яким визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: [ADDRESS]. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. У відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін. Позивач [PERSON] в останнє судове засідання не з'явилася. Однак, в попередніх судових засідання позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві. Надала суду заяву, в якій просить суд задовольнити позов та провести розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Відповідача [PERSON]в судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, у визначений судом строку відзиву не подав. А тому суд проводить розгляд даної справи за відсутності належним чином повідомленого відповідача. Представник третьої особи без самостійних вимог Кравчук В.В. в судове засідання не з'явився. Однак, надав суду заяву, в якій просить провести розгляд даного позову за його відсутності, оскільки заперечень та зауважень щодо судового позову немає. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтований та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.03.2016 року [NUMBER] та копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №56306508 від 30.03.2016 року. Із наявної в матеріалах справи відповіді на судовий запит за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області №3.1.8/4150 від 06.06.2018 року вбачається, що [PERSON] є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS]. З наявного в матеріалах справи копії рішення ХVсесії VII скликання Ужгородської міської ради №750 від 12.09.2017 року «Про упорядкування назв, вулиць, провулків, площ міста» вбачається, що колишня вулицю Куна в м. Ужгород згідно Рішення УМР №75 від 27.05.1992 року перейменовано у вулику Кальмана Міксата. Однак, судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: [ADDRESS] з вересня 1982 року. Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи Актом про не проживання за місцем реєстрації від 24.10.2017 року, з якого вбачається, що громадянин [PERSON], [INFO], не проживають за адресою: [ADDRESS] з вересня 1982 року. Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Однак, судом встановлено, що факт реєстрації відповідача [PERSON] за вказаною вище адресою порушує права [PERSON] як законного власника свого майна щодо користування та розпорядження вказаним житловим будинком, зобов'язує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу. Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що слід визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved