Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим будинком. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і суду пояснила, що на основі договору дарування від 03.01.2003 року вона є власником житлового будинку в [ADDRESS], право власності на який зареєструвала 03.01.2003 року. В даному житловому будинку зареєстрована її дочка [PERSON], яка у листопаді 2012 року виїхала за кордон в США, де одружилася , додому не поверталася, в гості не приїздить і в утриманні будинку ніякої участі не приймає, Дочка дзвонить їй приблизно один раз у півроку і повідомляє про свої справи, на даний час питання про своє повернення в Україну не ставить. Добровільно зняти з реєстрації дочку вона не має змоги, оскільки ніяких доручень з цього приводу вона не залишила. Але у зв*язку з необхідністю оформити субсидію виникла необхідність у знятті дочки з реєстрації. Ніяких домовленостей щодо збереження за нею права проживання понад рік між ними не було. Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, за отриманням судової повістки про час та місце розгляду справи до поштового відділення не з*явилася, що підтверджено поштовим повідомленням, і відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України суд вважає її повідомленою належним чином. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Свідок [PERSON] суду показала, що з позивачем дружать і їй відомо про те, що дочка позивача [PERSON] виїхала до США на заробітки і там одружилася. У листопаді 2015 року вже буде три роки, як відповідач не приїжджала додому в Україну. Вона часто буває у гостях у позивача, ніяких речей дочки в будинку немає. Від позивача їй періодично стає відомо, що дочка не планує повертатися. Свідок [PERSON] дала суду аналогічні показання, при цьому доповнила, що є сусідкою позивача, яка близько трьох років проживає одна, чоловік якої раніше помер, а єдина дочка виїхала за кордон на заробітки в США восени 2012 року і більше додому на приїздила. Їй відомо, що дочка зрідка дзвонить матері, про що та розповідає сусідам. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] відповідно до договору дарування від 03.01.2003 року.(а.с.9), Відповідно до довідки Цюрупинського РС УДМС України в Херсонській області від 06.07.2015 р. (а.с.2) [PERSON] значиться зареєстрованою у зазначеному будинку, однак в ньому не проживає, договір житлового найму відсутній.Відповідно до копії свідоцтва про народження, підтверджується, що відповідач є дочкою позивача (а.с.16). Особистих речей відповідача за місцем проживання позивача немає, остання з листопада 2012 року в будинку позивача не проживає, перебуває за кордоном, що встановлено показаннями свідків. Статтею 391 ЦК України закріплено право захисту власності - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень 405 ЦК України члени сім*ї власника житла , які проживають разом з ним , мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім*ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач понад один рік відсутня за місцем реєстрації. Причини її відсутності за постійним зареєстрованим місцем проживання суд не може визнати поважними, оскільки не встановлено докази щодо наявності будь-яких домовленостей між нею та власником житла про збереження її права на проживання в будинку в строк, що перевищує один рік. І крім того, реєстрація відповідача в будинку на даний час порушує права власності позивача, яка не має змоги отримати субсидію за наявності іншої зареєстрованої в будинку особи, доходи якої не можуть бути підтверджені належним чином. Витрати у справі суд вважає за необхідне віднести на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved