Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Затишанська селищна рада Захарівського району Одеської області, [PERSON] , в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю заявника з [PERSON] , який помер [INFO] у смт. Затишшя Захарівського району Одеської області з 28 жовтня 2002 року по [INFO] . В заяві посилається на те, що заявник з жовтня 2020 року почала постійно проживати з [PERSON] як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у смт. Затишшя Захарівського району Одеської області помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме 1/3 частку в праві власності на квартиру за номером [ADDRESS] . 19 травня 2020 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з наміром оформити спадщину. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, державний нотаріус Романова І.С. відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки, неможливо підтвердити факт постійного проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, оскільки заявник позбавлена можливості оформити в нотаріальному порядку свої спадкові права на вищевказану квартиру, тому звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до часу відкриття спадщини не менше як п`ять років. Заявник та у судове засідання не з`явилася, надавши до суду письмову заяву, в якій заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримала та просила її задовольнити. Справу просить розглянути за її відсутності. Представник заінтересованої особи Затишанської селищної рада Захарівського району Одеської області у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду заяву, в якій вказав, що вирішення даної справи залишає на розсуд суду, просить розглядати справу без його участі. Заінтересована особа: [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву, в якій вимоги заяви визнав у повному обсязі. Справу просить розглянути за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22 січня 2019 року Захарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис за № 17 (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: 1/3 частку в праві власності на квартиру за номером [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 7693857 від 06.07.2005 року (а.с. 10-11). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують спадкоємці за законом. Заповіт щодо свого майна спадкодавець не залишав. Відповідно до ст. 1264 ЦК України заявник є спадкоємцем за законом четвертої черги, як особа, яка проживала разом із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, [PERSON] з жовтня місяця 2002 року почала постійно проживати з [PERSON] як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини (встановлено статтею 1270 ЦК України), він не заявив про відмову від неї. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з наміром оформити спадщину. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19 травня 2020 року, державний нотаріус Романова І.С. відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки, неможливо підтвердити факт постійного проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 6). Згідно довідки Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області від 21 травня 2020 року № 701, [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно постійно проживав і був зареєстрований до дня своєї смерті в будинку [ADDRESS] . У житловому будинку, що розташований за вищевказаною адресою, крім покійного [PERSON] , на день його смерті зареєстровані та постійно проживали з 28.10.2002 року разом з ним однією сім`єю: [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, заявник на час відкриття спадщини постійно проживала із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про відмову від спадщини не заявляла. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з майбутнім вирішенням спору про право. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання із ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до [INFO] . Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року до спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Листом Вищого спеціалізованого суду «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 визначено, що заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкодавця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. Згідно із роз`ясненнями, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належить до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. За таких обставин, вимоги заявника є обґрунтовані і суд вважає за необхідне їх задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved