Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами по вул. Можайського, 3, в смт. Ярмолинці Хмельницької області. На обгрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі, 18.12.2006 року, відповідач у дар від матері отримав будинковолодіння по вул. Можайського, 3, в смт. Ярмолинці Хмельницької області, яке перебувало у аваріному стані. У 2008 році відносини між позивачем і відповідачем погіршилися. З 30.10.2008 відповідач проживає у м. Києві, догляд за будинком не здійснює, витрат на його утримання та підтримання в належному стані не несе. Позивач з мовчазної згоди відповідача привела будинковолодіння у належний стан, провела повний ремонт фасаду, здійснила реконструкцію і ремонт, внаслідок чого істотно зросла його вартість. В судове засідання позивач, яка у встановленому порядку була оповіщена про час і місце розгляду справи, не зявилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути без її участі. Відповідач, який у встановленому порядку був оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи без його участі. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24.05.2012 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Під час перебування у шлюбі, 18.12.2006, [PERSON] отримав від матері дарунок - житловий будинок з надвірними спорудами 1961 року побудови по вул. Можайського, 3, в смт. Ярмолинці Хмельницької області, який перебував практично в аварійному стані. З 30.10.2008 відповідач проживає та зареєстрований у м. Києві, догляд за будинком не здійснює, витрат на його утримання та підтримання в належному стані не несе. Позивач, яка зареєстрована та проживає у вказаному житловому будинку, провела повний ремонт будинковолодіння, здійснила реконструкцію і ремонт фасаду, внаслідок чого істотно зросла його вартість. Дані обставини підтверджуються: паспортом позивача серії НА №437884 виданого 07.05.1998 Ярмолинецьким РВ УМВС України в Хмельницькій області (а.с.4-6); договором дарування від 18.12.2006 (а.с.7-9); даними технічного паспорту (а.с.16-19); даними інвентарної справи будинковолодіння (а.с.10-15). Відповідно до ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно до ч.1 ст. 62 СК Кодексу України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Стаття 63 СК України передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінюючи досліджені по справі докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд дійшов висновку, що вказаний житловий будинок нажито сторонами під час перебування у шлюбі, та є спільною сумісною власністю подружжя. На підставі ст.16, 328 ЦК України, ч.1 ст.62 СК України,

Outcome: approved