Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] 07 жовтня 2016 року Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 243. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що фактично через місяць після укладення шлюбу перестали жити разом та вести спільне господарство, оскільки відповідач своїх слів щодо виправлення життя не дотримався, не змінив свою поведінку та спосіб свого життя. Вироком Галицького районного суду м. Львова від 02.10.2017 року, справа № 461/5925/17, [PERSON] (прізвище після укладення шлюбу [PERSON] ) визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК Україн, призначено покарання за ч. 2 ст.186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі. Станом на сьогоднішній день, відповідач відбуває покарання у Личаківській виправній колонії № 30. Зазначає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки відповідач не змінить способу свого життя, примирення неможливе оскільки шлюб не ґрунтується на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що суперечить моїм цінностям та інтересам в житті. Від шлюбу дітей немає. Спільного сумісного майна подружжя немає. Станом на сьогоднішній день у позивача вже утворилась нова сім`я та бажає здійснити державну реєстрацію шлюбу з моїм теперішнім чоловіком. Ч. 3 ст. 293 встановлено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 27.09.2019 року відкрито провадження у справі окремого провадження. Позивач у судове засідання не прибула. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання рекомендованого поштового відправлення. Через канцелярію суду поступила заява [PERSON] про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , який відбуває покарання у Личаківській виправній колонії № 30, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся через адміністрацію установи виконання покарання, про що свідчить відповідна розписка. Згідно з ч. 7 ст. 130 ЦПК України якщо учасник справи перебуває під вартою або відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, обмеження волі, арешту, повістка та інші судові документи вручаються йому під розписку адміністрацією місця утримання учасника справи, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цього учасника справи до суду. Тому відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про судове засідання. До суду поступила заява відповідача [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу « [PERSON] »), в якій проти розірвання шлюбу заперечив. Суд, вважає за можливе слухати справу у відсутності заявника та заінтересованої особи, які належним чином повідомлені про судове засідання, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Вироком Галицького районного суду м. Львова від 02.10.2017 р. у справі №461/5925/17 засуджено відповідача [PERSON] за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. Відповідно до наявного в матеріалах справи листа Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» [PERSON] Зеновійович , котрий отримав прізвище дружини Амбарцумов, відбуває в даній установі міру покарання. Відповідно до ч.3 ст.293\~ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Відповідно до\~ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.1\~ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 07 жовтня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис №243, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей немає Як роз`яснено\~у п.\~10\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»\~№11\~від 21.12.2007\~р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28.01.2003 року, заява №44647\\98). Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24\~цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Судом встановлено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалось, протягом тривалого часу сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Відповідач раніше неодноразово судимий, відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Личаківська виправна колонія (№30)». З огляду на викладене, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд проходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому заяву про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Судом встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено 384,20 грн. судового збору. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 384, 20 грн. судового збору.

Outcome: approved