Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини на період догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, зазначивши у позовній заяві, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 травня 2017 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач відповідно до положень ст.. 180 СК України зобовязаний надавати допомогу на утримання дитини, проте ухиляється від виконання зазначеного обовязку, тому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання на період догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. \~ \~ \~ \~Позивач у судовому засіданні позовні вимоги та обставини, викладені у позовній заяві, підтримала, просила задовольнити її позовні вимоги. Додатково пояснила, що дитини перебуває на штучному вигодовуванні, у звязку із чим вона потребує додаткових коштів для утримання дитини. \~ \~ \~ \~Відповідач у\~судовому засіданні\~поданий відзив\~на позовну\~заяву підтримав,\~позовні вимоги\~визнав частково,\~а саме\~вимогу про\~стягнення аліментів\~на утримання\~доньки визнав\~повністю.\~Щодо вимоги\~про стягнення\~з нього\~аліментів на\~утримання дружини на період догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, то вважає їх необґрунтованими та просить у їх задоволенні відмовити, оскільки він офіційно не працевлаштований, власного майна не має, проживає разом з батьками та з останніми займається вирощуванням сільгосппродукції. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 травня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії І-КГ № 135103. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON],\~[INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-КГ № 256590. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджено довідкою № 560 від 09.08.2018 року, виданою Раденською сільською радою Олешківського району Херсонської області. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст.182 зазначеного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст.. 183 СК України визначено, що розмір аліментів на одну дитину може бути стягнуто у розмірі однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на двох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, суд вважає, що сторони мають рівні права і мають нести однакові обовязки по відношенню до дитини, тому зобовязані утримувати неповнолітню [PERSON] до досягнення нею повноліття. При цьому, враховуючи, що відповідач не має на утриманні інших дітей чи утриманців, офіційно не працевлаштований, що підтверджується довідкою № 1145 від 09.10.2018 року, виданою виконавчим комітетом Костогризівської сільської ради Олешківського району Херсонської області, дитина перебуває на штучному вигодовуванні, що підтверджено довідкою від 26.10.2018 року, виданою Раденською лікарською амбулаторією, тому суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у частковому співвідношенні до заробітку (доходу) відповідача, зокрема у розмірі 1/4 частки щомісячно з урахуванням встановленого законом мінімуму починаючи з дня предявлення позову, а саме з 16.08.2018 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи зазначене, суд приходить висновку про необхідність допущення рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. \~ \~ \~ \~Щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини на період догляду за дитиною до досягнення трирічного віку суд приходить до наступного висновку. Положеннями статті 84 СК України передбачено, що дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не є офіційно працевлаштованим, проживає разом з матірю [PERSON], [INFO], що свідчить про відсутність власного нерухомого майна, зазначеним рішення з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] з 16.08.2018 року, тобто у судовому засіданні не встановлено можливості чоловіком надавати матеріальну допомогу своїй дружині, з якою проживає неповнолітня дитина. Інших доказів позивачем [PERSON] на підтвердження можливості надавати матеріальну допомогу відповідачем [PERSON] до суду не надано, у звязку із чим у задоволенні позовних вимог у цій частині необхідно відмовити. Надані позивачем довідка про доходи № 10-1181/01-24/03 від 02.08.2018 року, довідка про надання соціальної допомоги № 7316 від 20.11.2018 року, виписка по картковому рахунку за період з 27.05.2017 року по 21.11.2018 року не є належними доказами на підтвердження можливості надання відповідачем матеріальної допомоги позивачеві. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те,\~що позовні\~вимоги [PERSON]\~задоволено частково,\~а саме\~позовні вимоги\~про стягнення\~аліментів на\~утримання неповнолітньої\~дитини задоволено\~в повному\~обсязі,\~а в\~іншій частині\~про стягнення\~аліментів на\~утримання дружини\~на період\~догляду за\~дитиною до\~досягнення трирічного\~віку відмовлено\~в повному\~обсязі,\~позивач від\~сплати судового\~збору звільнена\~відповідно до\~п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір»,\~оскільки предмет\~спору стосується\~стягнення аліментів,\~тому суд\~приходить висновку,\~що судовий\~збір,\~який позивач\~мала сплатити\~при поданні\~позову про\~стягнення аліментів\~на утримання\~неповнолітньої дитини,\~а саме\~в сумі\~704,80\~грн.,\~необхідно стягнути\~з відповідача\~в дохід\~держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial