Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб укладений між ними від 08 листопада 2013 року року відділом ДРАЦС РС Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 97, обґрунтовуючи позов тим, що подружнє життя не склалося через різні погляди на життя та діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що призвело до припинення шлюбних відносин. В зв`язку з цим в подальшому не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 20 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначенно розгляду (а.с. 15). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. [PERSON] надала до суду заяву від 13.10.2021 року, в якій просить розгляд справи провести без її участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує повністю. Просить розірвати шлюб, зазначивши що строк для примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.22). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань та заяв від відповідача не надходило. В повідомленні про вручення поштового відправлення за адресою: зазначеною позивачем у позовній заяві, а саме: [ADDRESS] , яке повернулося до суду 30.09.2021 року та 27.10.2021 року, зазначено що [PERSON] отримав відправлення особисто (а.с. 19, 30). Виклик відповідача [PERSON] у судове засідання здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно вимог ч. 11 ст.128 ЦПК України (а.с. 24-25, 27). Враховуючи вище викладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлений належним чином. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України. Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Суд вважає, що оскільки, відповідно до ст. 12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і неявкою до суду без поважних причин, відповідач фактично відмовився від захисту своїх прав в суді, а відповідно до ч. 4 ст. 223 України суд має право у разі неявки відповідача, повідомленого належним чином про розгляд справи, вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляти заочне рішення), в зв`язку з чим відповідно до ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи (а.с. 31) . Крім цього, на думку суду в матеріалах справи є достатньо доказів для її слухання та прийняття рішення по суті справи, і такий розгляд справи не буде порушенням права відповідача, як сторони у цивільному процесі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи (а.с.1-32) приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 08 листопада 2013 року відділом ДРАЦС РС Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 97, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 08.11.2013 року (а.с. 21). Від шлюбу сторони мають спільну дитину- сина [PERSON] , [INFO] (а.с 8). Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони фактично не підтримують подружніх відносин, у них виникають постійні непорозуміння, примирення є категорично неможливим, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача - [PERSON] та відповідача - [PERSON] . Задовольняючи позовні вимоги позивачки [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача - [PERSON] на користь позивачки - [PERSON] необхідно стягти витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved