Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], 1997 року народження, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову і до закінчення навчання або до досягнення сином двадцяти трьох років, та додаткові витрати на оплату навчання сина в розмірі 1/2 частини витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у них з відповідачем є спільна дитина - [PERSON], [INFO], який навчається на першому курсі Дунайського інституту Національного університету «Одеська морська академія», денної форми навчання, за контрактом. Оскільки форма навчання денна, то син не може працевлаштуватись, щоб самостійно отримувати заробіток, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги сину, який продовжує навчання, позивач була вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом (а.с.1-3). В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, розгляд справи просив провести без його участі, з урахуванням його правової позиції, викладеної в письмових запереченнях (а.с.22). Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову визнав частково, зазначив, що відповідач сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в тому розмірі, який просить позивач, не може, оскільки на його утриманні перебуває дружина та малолітня дочка [PERSON], 2008 року народження, та непрацездатні батьки, які є інвалідами ІІ групи, і яким він також надає матеріальну допомогу. Просить позов задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку, а в іншій частині вимог відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 28 березня 2001 року (а.с.10). [PERSON] приходиться рідним батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Як було встановлено судом і не заперечувалось сторонами, син проживає разом з матір'ю [PERSON], та знаходиться на її утриманні. Згідно довідки №2107 від 25 вересня 2016 року [PERSON] є студентом першого курсу денного відділення Дунайського інституту Національного університету «Одеська морська академія», навчається за контрактом (а.с.15,13). Відповідно до положень ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, однією з основних умов виникнення у батька (батьків) обов'язку утримувати повнолітню дитину, яка навчається, є наявність можливості надання такої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи з 17 листопада 2007 року відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.25), з якою мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.26). Крім того, за станом здоров'я відповідач потребує тривалого лікування (а.с.31-34). При визначенні розміру аліментів, які слід стягувати з відповідача на утримання повнолітнього сина, суд враховує, що відповідач має на утриманні малолітню дочку, яка також потребує належного матеріального забезпечення для свого розвитку, непрацездатних батьків, а також те, що за станом здоров'я відповідач потребує тривалого лікування, у зв'язку з цим суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково і з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку. Щодо вимог позивача про стягнення додаткових витрат на дитину, суд зазначає, що правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. Норми цієї глави не встановлюють самостійного окремого обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітніх дочку, сина, а відповідно до ст.201 СК України, положення ст.185 (додаткові витрати) не застосовуються до відносин між батьками і повнолітніми дітьми, а тому вимоги позову в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial