Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків для дитини відповідного віку, починаючи з 06 лютого 2017 року до повноліття [PERSON]; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] за період з 06.02.2014 року по 31.01.2017 року у розмірі 5000 грн. протягом 5 місяців. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем у справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 12.11.1999 року до 25.02.2003 року. Після розірвання шлюбу з відповідачем вони поновили стосунки та [INFO] у них народилась донька - [PERSON]. З 2004 року по березень 2009 року вони з відповідачем проживали разом і він приймав участь у вихованні та забезпеченні дитини. З квітня 2009 року стосунки з відповідачем погіршилися, вона змушена була переїхати до матері, з того часу [PERSON] припинив приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини, яка має хронічне захворювання, потребує лікування. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутністю, визнав уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням такого. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивачки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов'язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов'язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов'язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв'язку між батьками й дитиною (кровний зв'язок між батьками та дитиною або зв'язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1,2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. З огляду на встановлені у справі обставини, що мають юридичне значення, суд вважає необхідним присудити стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 06.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, суд задовольняє вимогу про стягнення аліментів за минулий час за період з 06.02.2014 року по 31.01.2017 року у розмірі 5000 грн. та відмовляє в частині зазначення періоду тривалістю 5 місяців, за який підлягає сплаті вказана сума, оскільки така вимога суперечить ст.191 СК України та ст.373 ЦПК України, якою визначено порядок розглялу питання про відстрочку і розстрочку виконання рішення суду. Згідно з ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути суму судового збору у розмірі 640 грн. у дохід держави.

Outcome: approved