Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 травня 2016 року вона уклала з відповідачем у простій письмовій форму договір купівлі - продажу нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За вказане майно позивачка сплатила грошові кошти у сумі 25 000,00 гривень, про що отримала розписку. Сторони досягли згоди у подальшому належним чином оформити перехід права власності. Позивачка зверталася до відповідача з проханням завершити оформлення, але отримала відмову. У зв'язку з цим позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок із господарчо-побутовими і допоміжними спорудами загальною площею 59,20 м?, житловою площею 26,8 м?; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 1500 м?, кадастровий номер [NUMBER]; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 4100 м?, кадастровий номер [NUMBER]. Позивач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явивсь. Надав клопотання у якому просив суд справу розглянути без його участі. Відповідач про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу житлового будинку з господарським будівлями та земельною ділянкою від 01 травня 2016 року [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок з господарським будівлями та земельною ділянкою за 25 000,00 гривень (а.с.45-49). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 03 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білокуракинського районного управління юстиції у Луганській області [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Згідно копії заповіту від 29.05.2015 року [PERSON] заповів [PERSON] усе належне йому майно (а.с.14). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] прийняв спадщину, що залишилася після [PERSON] (а.с.15-19). Таким чином [PERSON] є власником житлового будинку з господарським будівлями та земельної ділянки, що знаходиться по [ADDRESS]. Згідно копії акту про пожежу від 18.11.2015 року 18.11.2015 року у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] сталася пожежа (а.с.38-40). Згідно розписку від 01.05.2016 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у сумі 25 000,00 гривень за проданий ним житловий будинок із господарчими спорудами та земельними ділянками, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.44) Відповідно до вимог ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. ст. 201 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ч. 1 ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Судом встановлено, що сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов договору купівлі - продажу, претензій одна до одної не мають, що підтверджується розпискою та заявою про визнання позовних вимог. Умови договору було фактично виконано - позивач сплатив кошти та отримав товар, відповідач отримав кошти та передав товар, що підтверджується розпискою. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. На підставі викладеного та

Outcome: approved