Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій просила визнати недійсним договір довічного утримання, укладений 26 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 6-ю Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-684, сторони за договором довічного утримання повернути в первісний стан, скасувати Державну реєстрацію речових прав квартири номер [ADDRESS] зареєстрованої у реєстрі за №1-683 за [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що вона є рідною дочкою [PERSON], [INFO], який проживав за адресою: [ADDRESS]. Позивачка завжди підтримувала з батьком родині відносини, допомагала продуктами харчування, грошовими коштами на оплату медикаментів, оскільки [PERSON] страждав гіпертонічною хворобою, а також на оплату комунальних послуг. [INFO] [PERSON] помер. Причиною смерті став інфаркт головного мозку. Оскільки інших близьких родичів у [PERSON] не було, витрати по похованню позивачка узяла на себе. Після смерті батька позивачка знайшла в квартирі договір довічного утримання від 26 червня 2013 року укладений між [PERSON] і [PERSON] [INFO], засвідченим державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Головащенко О.Л. Згідно даного договору [PERSON] передав у власність, а відповідач отримав у власність квартиру номер [ADDRESS]. Відповідач зобов'язався довічно утримувати [PERSON], тобто забезпечувати грошовими ресурсами у розмірі 500 (п'ятсот) грн. на місяць для задоволення потреб та створення умов для нормальної життєдіяльності, на які відчужувач самостійно буде забезпечувати себе харчуванням, одягом, лікарськими засобами, необхідними послугами та всім необхідним для повноцінного життя. Крім вищезазначеної суми, відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати комунальні послуги, та здійснити поховання [PERSON] після його смерті. Позивачка вважає, що відчужувачем квартири номер [ADDRESS] по спірному договору є її батька, який на теперішній час помер, а тому вона має право на його оскарження, оскільки як спадкоємиця позбавлена зазначеним договором права успадкувати квартиру після смерті батька, якій перебував на її утриманні. Тільки шляхом пред'явлення позовних вимог до недобросовісної сторони про визнання договору недійсним позивачка може захистити свої права. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] за довіреністю [PERSON] уточнив позовні вимоги в частині розширення коло осіб по справі, притягнув до участі у справі Державну реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції. / а. с. 32 / Представники відповідача [PERSON] на підставі довіреностей [PERSON] та [PERSON] проти позовних вимог заперечували вказав, проте що [PERSON], виконав усі вимоги договору довічного утримання укладеного з [PERSON] від 26.06.2013 року і ніяких підстав вважати його недійсним на підставі ст. 215 ЦК України, на що посилається позивачка, не має. Представник Шостої Харківської державної нотаріальної контори на підставі довіреності [PERSON] проти позовних вимог заперечувала, вказала, що при укладанні договору довічного утримання від 26.06.2013 року, договір до підписання був прочитаний сторонами вголос, кожною стороною окремо, після прочитання договору сторони підтвердили, що зміст договору повністю відповідає їх дійсним намірам. Представник реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, вказала, що позивачка не надала доказів того, що вона зверталася до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції з питання реєстрації права власності на нерухоме майно та доказів про відмову їй в скасуванні державної реєстрації прав та їх обтяжень. Суд, вислухав пояснення представників сторін, перевірив матеріали справи, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлені наступні юридично значимі факти та відповідні їм правовідношення. 26 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] / відповідачем по справі / був укладений договір довічного утримання. На підставі вказаного договору [PERSON], передав у власність [PERSON], [ADDRESS], а [PERSON] зобов'язався сплачувати комунальні платежі, надавати грошове утримання, передати одноразово 23000 грн. / а. с. 5 / [PERSON] помер [INFO] / а. с. 7 / Позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] / а. с. 8 / Згідно розписки від 26.06.2013 року [PERSON] получив від [PERSON] - 23000 гривень на підставі вимог п.9 вищевказаного договору довічного утримання.. Аналізуючи приведені докази, суд приходить до наступного. При подачі позову [PERSON] просила визнати вищевказаний договір довічного утримання недійсним посилаючись на ч.3 ст. 215 ЦК України. Згідно ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. На підставі ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною / сторонами / вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. На підставі ст. 203 ЦК України: - п.1. зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. - п.2. особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної ть дієздатності. - п.3.волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідачти його внутрішній волі. - п.5. правочин має бути спрямований на реальне наситання правових наслідків, що обумовлені ним. - п.6.правочин, що вчиняється батьками / усиновлювачами /, не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. В судовому засіданні представнику позивачки було запропоновано уточнити позовні вимог з застосуванням вимог ст. 203 ЦК України, але цього не було зроблено та представник позивача послався на ст. 629 ЦК України, вказав, що договір є обов'язковим для виконання. На підставі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається я к на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами, які беруть участь у справі. Таким чином, позивачка та її представник не сформулювали в судовому засіданні конкретні підстави для визнання договору довічного утримання недійсним, передбачені главою 16 ЦК України « Правочини», не надали доказів в обгрунтувння своїх вимог, а тому позовні вимоги не можуть бути задоволені. Не можна погодитися з вимогами позивачки проте, що відповідач [PERSON] не виконував умови договору довічного утримання, а саме вона доглядала свого батька. У такому випадку мова повинна йти про розірвання договору довічного утримання, що передбачено ст. 755 ЦК України, але на підставі вказаної статті договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або на вимогу набувача, але ж таких вимог про розірвання договору в судовому засіданні не заявлялось і не було предметом дослідження.

Outcome: dismissed