Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що вона є власником житлового приміщення - квартири [ADDRESS]. На підставі договору купівлі- продажу від 19.12.2007, посвідченого приватним нотаріусом Міняйлом І.П. 19.012.2007 за номером в реєстрі нотаріальних дій №8874. В даній квартирі зареєстровані: власник - [PERSON], син-[PERSON], колишній чоловік- [PERSON]. Шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано згідно рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі №2314/676/12 від 14.03.2012. Після розлучення [PERSON] в листопаді 2012 року за власним бажанням виїхав з зазначеного житлового приміщення в невідомому позивачу напрямку з цього часу в будинку не мешкає, про житло не піклується, за комунальні послуги не сплачує, його особисті речі в даній квартирі відсутні. Позивач не бажає сплачувати комунальні послуги за відповідачів, оскільки вони не проживають в квартирі, а також позивач немає можливості оформити субсидію. На підставі перерахованого просить суд визнати [PERSON], [PERSON] такими, що стратили право на користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву від 10.01.2017, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задоволити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а саме: рекомендованими повідомленнями та оголошенням в газеті «Черкаський край» від 18.01.2017 за № 3 (20142). У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до копії договору купівлі - продажу від 19.12.2007 [NUMBER], посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Міняйлом І.П. позивач є власником квартири [ADDRESS]. Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14.03.2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно до довідки виданої комунальним підприємством «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради від 17.11.2016 за №6834 в квартирі [ADDRESS] зареєстровано 3 осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до копії рішення від 14.01.2016 № 2-99 виданого Черкаською міською радою про перейменування вулиць, провулків, узвозів у м. Черкаси, а саме згідно додатку до даного рішення [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS]. Згідно копії акту опитування сусідів від 22.11.2016 №383 в [ADDRESS] [PERSON] з листопада 2012 року, а [PERSON] з вересня 2014 року за даною адресою не проживають. Також зазначено, що до теперішнього часу не мешкають в даній квартирі, про житло не піклуються, за комунальні послуги не сплачують, особисті речі в квартирі відсутні. Відповідно до довідок зареєстрованих канцелярією Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.12.2016 за вхід. №35887, 35888 наданих адресно-довідковим підрозділом ГУДМС, УДМС України в Черкаській області, відповідачі [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Статтею 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно ч.1 ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири). Крім того, в постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс 11, Верховний суд України виклав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не являється членом сім'ї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі ст.ст. 64, 71, 72,156 ЖК України,

Outcome: approved