overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 жовтня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Мукачівського міського управління юстиції, актовий запис №566. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різних поглядів на сімейні відносини. Тому шлюб існує тільки формально і його слід розірвати. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Позивач у судове засідання не з»явилася, оскільки заявила клопотання про розгляд справи без її участі (а.с. 17), при цьому підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд, розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований 26 жовтня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Мукачівського міського управління юстиції, актовий запис №566 (свідоцтво, а.с. 6). Також сторони по справі є батьками: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (копії свідоцтв про народження серії 1-ФМ №020874 від 24.01.2006 року та серії 1-ФМ №210318 від 28.10.2011 року, а.с. 7, 8). Відповідно до частини другої ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з частиною третьою ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст. 112 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб носить лише формальний характер. За таких обставин справи, позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 жовтня 2007 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 570. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя. Спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримують. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, надав до суду заперечення на позов. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 26 жовтня 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 570, сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі. В судовому засіданні встановлено, що спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. Шлюбно-сімейні відносини припинені. Подальше збереження шлюбу неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 828. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що причиною розірвання шлюбу є те, що мають різні характери, різні інтереси, різні погляди на життя. Належної уваги відповідач їй та дитині не приділяє. Із-за чого втратили почуття поваги та любові один до одного, жити разом не можуть. За час окремого проживання впевнилися, що стали чужими людьми. Миритися не бажає. Спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. Просить позов задовольнити, справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 жовтня 2012 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Тривалий час сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, так як не бажає проживати з відповідачем, оскільки чоловік не приділяє належної уваги їй та синові, живе своїм життям, своїми інтересами. Жити разом не можуть. Вважає, що шлюб існує формально, миритися не бажає. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, про що подав суду заяву. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є недоцільним. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не має. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. На підставі ст.110 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 листопада 2009 року у виконкомі Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №23 та стягнення з [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на утримання дитини [PERSON], [INFO], щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різних поглядів на сімейні відносини. Їх шлюб існує тільки формально і його слід розірвати. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Також відповідач не має постійного місця праці, має нерегулярний дохід, тому просить стягнути з нього аліментів на утримання їх спільного сина. Позивач у судове засідання не зявилася, оскільки заявила клопотання про розгляд справи без її участі, при цьому позовні вимоги просила задоволити (а.с. 22). Відповідач у судове засідання також не зявився, натомість подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, визнавши позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 23). Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. У відповідності до частини четвертої ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] визнані відповідачем безумовно та підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню без зясування і дослідження інших обставин справи (абзац третій пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції). Також за результатами судового розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, внаслідок ухвалення судом саме такого судового рішення. За таких обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до частини першої\~ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. \~ Пунктом 1 частини першої ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України на відповідача слід покласти обовязок зі сплати судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 червня 1999 року Пуківською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області, запис за № 3. В обґрунтування позовних вимог вказує, що шлюб фактично припинено чотири роки тому, відповідач проживає окремо з іншою жінкою. Вважає, що внаслідок постійних сварок, нехтування відповідачем сімейними цінностями, невиконання своїх обов'язків щодо участі в утриманні та вихованні двох дітей, збереження шлюбу є неможливим. Також просить залишити проживати дітей разом з нею. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши пояснення [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON], [INFO], після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON], та [PERSON], [INFO], був зареєстрований шлюб 26 червня 1999 року Пуківською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області, запис за № 3 (а. с. 4). Подружжя має двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], (копії свідоцтв про народження (а. с. 9-10)). Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розірвані шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Згідно із ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягала чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно із ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 с. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зважаючи на те, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей, що мають істотне значення, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, та визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом з матір'ю. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 червня 1999 року у Виконавчому комітеті Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, актовий запис № 6. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на даний час шлюб існує формально, сторони проживають окремо, сумісне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримують. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим повторно 11 лютого 2016 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції сторони у справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 26 червня 1999 року у Виконавчому комітеті Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, актовий запис № 6. В судовому засіданні встановлено, що спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. Шлюбно-сімейні відносини припинені. Подальше збереження шлюбу неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.02.1986 року Ізмаїльським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №124, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивачка повідомила, що від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Позивач звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутність. Відповідач клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав, своєї думки щодо позову не висловив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.02.1986 року Ізмаїльським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №124 (а.с.3). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін відсутній, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.02.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис від 27.02.2009 року №169, мотивуючи тим, що з початку 2014 року шлюбні відносини з відповідачем припинено у звязку з різними характерами та різними поглядами на життя. Позивач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач повторно у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.77 ЦПК України, що підтверджено документально, про причини неявки не повідомив, заперечень на позов не надавав, тому відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивача. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 27.02.2009 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 27.02.2009 року серії 1-БК №104954, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №169. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 08.07.2009 року серії 1-БК №179127, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві. Сторони не проживають разом з початку 2014 року та спільне господарство не ведуть з підстав несумісності характерів, наявності різних поглядів на сімейне життя, збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки \~наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.03.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №130, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя, виховання дитини та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомила, що від шлюбу з відповідачем мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Позивач звернулась із заявою про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідач клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав, своєї думки щодо позову не висловив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.03.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №130 (а.с.3). Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний. На підставі встановленого,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27.04.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 160, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, втрати любові та поваги один до одного, в зв'язку з чим їх сім'я фактично розпалася, вони разом не проживають та сумісного господарства не ведуть. Спору про місце проживання дитини та розподілу сумісного майна немає. В судовому засіданні позивачка [PERSON], підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON], визнав позовні вимоги, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27.04.2007 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 160, від шлюбу вони мають дитину, що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Спору про місце проживання дитини та розподілу сумісного майна немає. Сторони будь-яких мір для примирення не приймають, посилаючись на недоцільність збереження шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved