Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та дружину. В обгрунтування позову вона зазначила, що проживала разом з відповідачем без реєстрації шлюбу з травня 2009 року до березня 2013 року. [INFO] у них народився син [PERSON], який був зареєстрований в органах РАЦС у відповідності до ст.126 Сімейного кодексу України. З березня 2013 року вони разом не проживають, дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, так як не працює, бо перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходів) відповідача, щомісяця, та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, розповіла, що їй було відомо, що у відповідача є дружина, він проживав на дві сім'ї. Відповідач позов не визнав, зазначивши, що з нього за його добровільною заявою стягуються аліменти з його пенсії на сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходів), також він надає матеріальну допомги сину: купує іграшки, продукти харчування, майно для потреб, одяг, організовує відпочинок, оздоровлення, сплачує комунальні послуги та кредити позивачки. Крім того, він має на утриманні сина [PERSON] від шлюбу з [PERSON], на якого за рішенням суду сплачує аліменти. Позивачка не є його дружиною, так як він одружений на [PERSON], також на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки, а тому вимоги позивачки є безпідставними. Представник третьої особи-адвокат [PERSON] проти позову заперечував, зазначивши, що відповідач не є чоловіком позивачки, у нього є законна дружина, тому він не повинен сплачувати аліменти на утримання коханки. Стосовно аліментів на дитину, він вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на дитину також не підлягають задоволенню, так як відповідач добровільно сплачує аліменти на утримання сина [PERSON]. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, представника третьої особи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Батьками малолітньї дитини [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.4). Відомості до актового запису про народження дитини внесені за спільною заявою батьків про визнання батьківства (а.с.6) Згідно довідки Красноградської міської ради від 20.06.2014 року дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні (а.с.8). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 18.09.2014 року, яке набрало законної сили, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходів). Відповідно до наданої відповідачем копії листа відділу пенсійного забезпечення військслужбовців Головного управління в Івано-Франківській області з 01.09.2014 року з нього будуть утримуватися аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини від його пенсії, що складає 422,76 грн. Враховуючи, що позивачка не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку і потребує матеріальної допомоги на утримання дитини, також з метою законодавчого закріплення прав позивачки на утримання сина від батька дитини, враховуючи складні стосунки з відповідачем, незважаючи на його заяву про добровільне стягнення з нього аліментів, яка подана тільки після звернення позивачкою до суду, суд вважає вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] правомірними. На думку суду аліменти у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходів) відповідача є достатніми, враховуючи, що відповідач є пенсіонером і з нього стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходів). Посилання відповідача на те, що у нього на утриманні перебувають непрацездатні батьки і це є підставою для відмови в позові суд оцінює критично, так як утримання непрацездатних батьків є обов'язком кожної людини, а відповідачем не надано жодних доказів того, що його батьки потребують особливого догляду і не мають матеріальних коштів для проживання, або з відповідача утримуються аліменти на них. Стосовно аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, суд вважає наступне. Згідно ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої ст.84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Разом з тим, у відповідності до копії свідоцтва про одруження відповідач з 24.09.2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], шлюб між ними не розірваний (а.с.20) Враховуючи, що позивачка не є дружиною відповідача, у нього є законна дружина, а у відповідності до ст.25 Сімейного кодексу України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, суд вважає, що позивачка не має права на аліменти на своє утримання від відповідача. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача слід також стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 гривень, від сплати якого позивачка звільнена, та на користь позивачки судові витрати за надання їй юридичної допомоги пропорційно задоволених вимог в сумі 100 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial