Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] борг в сумі 28 950 грн.. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] послалася на те, що 06 березня 2011 року [PERSON] під розписку позичила у неї гроші у розмірі 15 000 грн.. При цьому всі вказані кошти зобов'язалася повернути через шість місяців, а саме 06 вересня 2011 року. Вона погодилася позичити гроші, але при умові виплати щомісячно 3% від позиченої суми. Таким чином, між ними 06.03.2011 року був укладений у письмовій формі договір позики. Вона неодноразова пред'являла [PERSON] усну вимогу щодо повернення заборгованості, на що остання не реагувала. До теперішнього часу гроші їй не повернуті, сума боргу по відсотках за період з 06.03.2011 року по 06.10.2013 року складає 17 700 грн., а всього 28 950 грн.. На неодноразові вимоги повернути борг відповідачка відмовляється це зробити, тому вона вимушена була звернутися до суду з позовом. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності від 21.10.2013 року (а.с.17), в судове засідання не з'явився, проте 06.02.2014 року подав до суду заяву, згідно з якою заявлені позивачкою вимоги підтримує, просить суд задовольнити їх у повному обсязі, справу розглянути в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.26). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно належним чином (а.с.20,22,24), про причини своєї неявки до суду не повідомила. Заяви про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило, тому суд розглядає справу відповідно до ст. 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. 06.02.2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з розписки, виданої [PERSON] 06.03.2011 року, вона зобов'язалася протягом шести місяців повернути [PERSON] гроші в сумі 15 000 грн. та 3% щомісячно від позиченої суми (а.с.5), зазначені факти також підтверджуються розпискою [PERSON]. Згідно з вимогами ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 545 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо боржник видав кредитору в посвідчення зобов'язання борговий документ, то кредитор, приймаючи виконання, повинен повернути цей документ, а при неможливості повернення зазначити про це у розписці, що ним видається. Наявність боргового документа у боржника посвідчує припинення зобов'язання, поки не доведено інше. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми. Відповідачка прострочила виконання грошового зобов'язання з 06.03.2011 року. Наведений позивачкою розрахунок розміру сплати трьох процентів річних з простроченої суми наведений вірно. Відповідно до ст.526, ст.530, ст.1049 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, що відповідачем не було виконано, тому зазначена сума, а саме, 28 950 грн. підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 289,5 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved