Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права володіння, користування та розпорядження майном шляхом виселення з незаконно займаного житлового приміщення та про поділ спільного майна подружжя, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 12.06.1993 по 02.11.2010. За час подружнього життя в них народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO], та донька [PERSON] [INFO], які на даний час проживають разом з позивачкою й усі обовязки щодо їх утримання та виховання вона несе самостійно. Після розірвання шлюбу відповідач відмовився добровільно сплачувати будь-які кошти чи надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивачка зазначає, що під час подружнього життя 15.09.2008 на підставі рішення третейського суду за нею було визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Херсонська область Скадовський район с. Новомиколаївка вул. Робітнича, 24. Даний житловий будинок був придбаний позивачкою особисто, за власні кошти, а не за кошти сімї, тому вважає, що дане майно не підлягає розподілу і не входить до спільного сумісного майна, набутого під час шлюбу. За період перебування у шлюбі було придбано наступне майно: ліжко двоспальне 1 шт. вартістю 1000 грн.; диван «Малютка» 1 шт. вартістю 600 грн.; шафа двостулкова 1 шт. вартістю 400 грн.; телевізор «LG» 1 шт. вартістю 1000 грн.; холодильник «Атлант» 1 шт. вартістю 200 грн.; морозильна камера «Атлант» 1 шт. вартістю 2500 грн.; пральна машинка «LG» 1 шт. вартістю 2500 грн.; компютер «LG» 1 шт. вартістю 1500 грн.; табурет 3 шт. вартістю 30 грн. всього 90 грн.; газова плита 1 шт. вартістю 1000 грн. Позивачка вказує, що після того, як змушена була покинути належний їй житловий будинок та піти жити на квартиру, вона забрала з собою вищевказане майно, всього на загальну суму 10 790 грн., а інше спільне майно залишила в своєму будинку і ним користується відповідач [PERSON] й воно знаходиться у нього, а саме: трактор ЮМЗ 6 1 шт. вартістю 40000 грн.; плуг ПЛН 3 3,5, 1984 р.в. 1 шт. вартістю 5000 грн.; культиватор суцільний саморобний триметровий, 2000 р.в. 1 шт. вартістю 4000 грн.; культиватор КРН 4,2, 1989 р.в. 1 шт. вартістю 7000 грн.; причеп тракторний ПТС 4, 1986 р.в. 1 шт. вартістю 10000 грн.; диски навесні «Бомет» 2,7 1 шт. вартістю 7000 грн.; сівалка зернова С3 3,6, 1990 р.в. 1 шт. вартістю 15000 грн.; зчіпка борін саморобна 2000 р.в. 1 шт. вартістю 4000 грн.; оприскувач навісний на 400 літрів 1 шт. вартістю 8500 грн.; ємність для зберігання рідини трьохкубова 2 шт. вартістю 2500 грн. кожна, а всього вартість 5000 грн.; шифер листовий 50 шт. вартістю 150 грн. кожен, а всього вартістю 7500 грн.; камінь ракушняк (бувший у вжитку) 1500 шт. вартістю 10 грн. за 1 шт. всього вартістю 15 000 грн.; компресор однофазний 1 шт. вартістю 2500 грн.; лещата 1990 р.в. 1 шт. вартістю 500 грн.; шліфувальна машинка типу «Болгарка» 2013 р.в. 1 шт. вартістю 500 грн.; зварювальний апарат саморобний однофазний 1 шт. вартістю 800 грн.; стінка в передпокій «Мрія» 1 шт. вартістю 2000 грн.; диван-ліжко 1 шт. вартістю 1500 грн.; крісло 2 шт. вартістю 600 грн., всього 1200 грн.; письмовий стіл 1 шт. вартістю 1200 грн. Всього у відповідача залишилось спільного майна на загальну суму 138 200 грн. Протягом останніх десяти років її колишній чоловік постійно зловживав спиртними напоями, вів себе агресивно відносно неї та їхніх дітей, через що позивачка неодноразово зверталася до правоохоронних органів. Фінансовий стан її чоловіка відповідача постійно погіршувався, він фактично ніколи ніде не працював, заробітну платню не отримував, не утримував її та двох їхніх спільних дітей, завжди жив за її (позивачки) рахунок. Після оформлення розлучення позивачка намагалася зберегти сімейні відносини з колишнім чоловіком, тому вони продовжували спільне проживання однією родиною. Але незважаючи ні на що, відповідач продовжував постійно зловживати спиртними напоями, вів себе неадекватно та агресивно по відношенню до неї та їхніх спільних дітей. В звязку із поведінкою батька неповнолітня донька з 2012 року перебуває на обліку у лікаря-невропатолога з діагнозом «дитячий невроз». В жовтні 2014 року, прийшовши до дому в стані алкогольного спяніння, її колишній чоловік вигнав її із дітьми із належного їй будинку. З жовтня 2014 року вона із дітьми проживає на орендованій квартирі, яку оплачує з власних коштів. Частину необхідних для життя речей їй вдалося забрати тільки після виклику співробітників правоохоронних органів. До її будинку колишній чоловік ані її, ані їхніх спільних дітей не допускає. На даний час він проживає в ньому разом зі своєю теперішньою дружиною [PERSON]. Також позивачка зазначає, що нещодавно їй стало відомо про боргові зобовязання її колишнього чоловіка, які виникли в 2012 році. За поверненням даних коштів в сумі 32 000 грн. кредитор постійно звертається до неї, так як відповідач [PERSON] відмовився виконувати свої боргові зобовязання. Посилаючись на вищенаведене, а також про відсутність у відповідачів прав використовувати житловий будинок № 94 по вул. Робітнича в с. Новомиколаївка Скадовського району Херсонської області, просила поділити між нею та її колишнім чоловіком спільне майно в натурі в рівних частках, усунути перешкоди в користуванні належним їй житловим будинком № 94 по вул. Робітнича в с. Новомиколаївка Скадовського району Херсонської області, шляхом виселення відповідачів з даного житлового будинку, стягнути судові витрати. [PERSON] вважаючи вимоги позивачки необґрунтованими, посилаючись на включення нею до переліку речей, що підлягають поділу не всього набутого в шлюбі майна, звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Мотивуючи свої вимоги наступним. Як вказала [PERSON], на даний час в її користуванні знаходяться: ліжко двоспальне 1 шт., диван «Малютка» 1 шт., шафа двостулкова 1 шт., телевізор «LG» 1 шт., холодильник «Атлант» 1 шт., морозильна камера «Атлант» 1 шт., пральна машина «LG» 1 шт., компютер «LG» 1 шт., табурет 3 шт., газова плита 1 шт., а всього майна на суму 10 790 грн. На його думку така сума є явно заниженою, за його підрахунками, згідно наявних документів (інструкції по експлуатації) та інформацією з інтернет-сайтів вартість переліченого вище бувшого у вжитку майна є такою: ліжко двоспальне 2000 грн., а не 1000,00 грн.; диван «Малютка» 800 грн., а не 600,00 грн.; шафа двостулкова 700 грн., а не 400 грн.; телевізор «LG» плоский екран 3000 грн., а не 1000 грн.; холодильник «Атлант» 2500 грн., а не 200 грн.; морозильна камера «Stinol», а не «Атлант» 1 шт. вартістю 2500 грн. з цією ціною згоден; пральна машина «LG» 1 шт. вартістю 2500 грн. з ціною згоден; компютер «LG» 2500 грн., а не 1500 грн.; табурет 3 шт. вартістю 30 грн., всього на 90 грн. з ціною згоден; газова плита 1 шт. вартістю 1000 грн. з ціною згоден, а всього на суму 15 090 грн. Також зазначив, що позивачка не вказала частину майна, яке ними було придбане під час шлюбу і це майно, на його думку, теж перебуває у її користуванні. Це: мікрохвильова пічка вартістю 1500 грн.; електромясорубка вартістю 800 грн.; кухонний комбайн вартістю 2000 грн.; пилосос вартістю 1000 грн.; тюнер вартістю 450 грн.; ноутбук «Асус» вартістю 6000 грн.; цифровий фотоапарат вартістю 1000 грн.; електрозерноподрібнювач ДКУ вартістю 1500 грн.; туалетний столик «трюмо» вартістю 400 грн.; гроші в сумі 60000 грн. за зібраний [PERSON] в жовтні 2014 року і проданий в листопаді 2014 року мешканцю м. Скадовська [PERSON] врожай насіння соняшнику, а всього на суму 74 650 грн. Отже вважав, що у [PERSON] знаходиться спільне майно на суму 89 740 грн. Щодо майна, яке, як за думкою [PERSON] залишилось у його користування, [PERSON] вказував наступне. Трактор марки ЮМЗ - 6 1 шт. вартістю 40000 грн. є спільним майном, з ціною згоден; плуг ПЛН-3-35, культиватор суцільний саморобний триметровий, культиватор КРН-4.2, причеп тракторний ПТС-4, диски навісні «Бомет-2.7», сівалка зернова С3-3.6, зчіпка борін саморобна, оприскувач навісний на 400 літрів, ємності для зберігання рідини 3-х кубова 2 шт., камінь ракушняк (бувший у вжитку) 1500 шт., компресор однофазний, лещата, шліфувальна машинка типу «Болгарка», зварювальний апарат - належать його батькові [PERSON]; шифер листовий 50 шт. був використаний для перекриття даху спірного житлового будинку по вул. Робітнича, 94 в с. Новомиколаївка Скадовського району; стінка в передпокій «Мрія» 1 шт. вартістю 2000 грн. знаходиться в нього; диван-ліжко 1 шт. вартістю 1000 грн., а не 1500,00 грн., як вказує позивачка, знаходиться в нього; крісла 2 шт. вартістю по 200,00 грн. за штуку на суму 400 грн., а не по 600 грн. на суму 1200 грн., як вказує позивачка, знаходяться в нього; письмовий стіл 1 шт. вартістю 600 грн., а не 1200 грн., як вказує позивачка, знаходяться в нього. Вказував, що із зазначеного переліку всього в нього знаходиться спільного майна на суму 44 000 грн., а не 138 200 грн. як вказувала позивачка за первісним позовом. При поділі майна просив врахувати, що у нього в приватній власності є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,24 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,50 га, а тому просив залишити йому у власність трактор ЮМЗ-6 вартістю 40000 грн., наявні у нього в користуванні стінку в передпокій «Мрія» 1 шт. вартістю 2000 грн., диван-ліжко 1 шт. вартістю 1000 грн., крісла 2 шт. вартістю 400 грн., письмовий стіл 1 шт. вартістю 600 грн., а всього на суму 44000 грн. Оскільки різниця між сумою наявного і належного йому майна становить 27870 грн. погоджується на сплату [PERSON] грошової компенсації на вказану суму. Заперечуючи проти відсутності підстав поділу житлового будинку по вул. Робітничій, 94 в с. Новомиколаївка Скадовського району Херсонської області, як такого, що придбаний за власні кошти [PERSON], позивач за зустрічним позовом зазначив, що ще 02.07.1996 він особисто укладав з мешканкою с. Новомиколаївка [PERSON] нотаріально посвідчений договір завдатку, відповідно до якого передав [PERSON] 92 500 000 крб. в рахунок купівлі вказаного житлового будинку за 832 500 000 крб. Сторони погодили, що договір купівлі-продажу мав бути укладений до 01.10.1997. У вказаний в договорі завдатку строк, 01.10.1997 він, [PERSON], її мати [PERSON] та продавець [PERSON] прибули в м. Скадовськ до приватного нотаріуса [PERSON] для укладення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку. [PERSON], [PERSON] і [PERSON] зайшли до нотаріуса для укладення договору, а він залишився їх чекати в автомобілі. Після укладення договору купівлі-продажу він відразу ж, в автомобілі, в присутності [PERSON] і її матері [PERSON] віддав продавцю [PERSON] залишок грошей за житловий будинок, які були їх спільними коштами як сімї. Пізніше йому стало відомо, що [PERSON] поступила по відношенню до нього не чесно. Вона повідомила нотаріусу, що покупцем житлового будинку у [PERSON] буде не вона, а її мати [PERSON] Таким чином житловий будинок, за який він заплатив їх спільні гроші, де-юре опинився у власності [PERSON] За час їх спільного проживання в цьому житловому будинку він ([PERSON]М.) перебудував його збільшивши загальну площу з 50 кв.м. до 300 кв.м. 15.09.2008 позивачка отримала рішення третейського суду, відповідно до якого за нею було визнано право власності на вказаний житловий будинок, який вважає своєю приватною власністю, а не спільним майном подружжя і просить суд виселити його разом з новою дружиною з цього житла. У рішенні третейського суду вказується, що купівлю-продаж житлового будинку було здійснено за 30 000 грн. Зазначаючи про відсутність у [PERSON] на той час таких особистих коштів, та посилаючись на його придбання внаслідок праці членів сімї, вважав спірний будинок спільною сумісною власністю. З наведених в сукупності підстав [PERSON] просив залишити у власності позивачки за первісним позовом [PERSON]: ліжко двоспальне вартістю 2000 грн.; диван «Малютка» вартістю 800 грн.; шафу двостулкову вартістю 700 грн.; телевізор «LG» плоский екран вартістю 3000 грн.; холодильник «Атлант» вартістю 2500 грн.; морозильну камеру «Stinol» вартістю 2500 грн.; пральну машину «LG» вартістю 2500 грн.; компютер «LG» вартістю 2500 грн.; табурети 3 шт. вартістю 30 грн., всього на суму 90 грн.; газову плиту вартістю 1000 грн.; мікрохвильову пічку вартістю 1500 грн.; електромясорубку вартістю 800 грн.; кухонний комбайн вартістю 2000 грн.; пилосос вартістю 1000 грн.; тюнер вартістю 450 грн.; ноутбук «Асус» вартістю 6000 грн.; цифровий фотоапарат вартістю 1000 грн.; електрозерноподрібнювач ДКУ вартістю 1500 грн.; туалетний столик «трюмо» вартістю 400 грн.; гроші в сумі 60000 грн. за зібраний ним ([PERSON]М.) в жовтні 2014 року і проданий в листопаді 2014 року мешканцю м. Скадовська [PERSON] врожай насіння соняшнику, а всього майна на суму 89 740 грн.; залишити у власності позивача за зустрічним позовом [PERSON]: трактор марки ЮМЗ 6 1 шт. вартістю 40000 грн.; стінку в передпокій «Мрія» вартістю 2000 грн.; диван-ліжко вартістю 1000 грн.; крісла 2 шт. вартістю 400 грн.; письмовий стіл вартістю 600 грн., а всього майна на суму 44 000 грн.; стягнути з відповідачки за зустрічним позовом [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 22 870 грн. як різницю між сумою наявного і належного йому майна; визнати за ним, [PERSON], право власності на ? частину житлового будинку № 94 по вул. Робітнича в с. Новомиколаївка Скадовського району Херсонської області, який є його з [PERSON] спільною сумісною власністю, а також стягнути понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, що викладені в позовній заяві. Перед судовими дебатами представник позивачки уточнивши позовні вимоги, просив поділити спільне майно подружжя в натурі в рівних частках, а саме виділити [PERSON]: ліжко двоспальне 1 шт. вартістю 1000 грн.; диван «Малютка» 1 шт. вартістю 700 грн.; шафу двостулкову 1 шт. вартістю 500 грн.; телевізор «LG» 1 шт. вартістю 400 грн.; холодильник «Атлант» 1 шт. вартістю 1928 грн.; морозильну камеру «Stinol» 1 шт. вартістю 2500 грн.; пральну машинку «LG» 1 шт. вартістю 2500 грн.; компютер «LG» 1 шт. вартістю 2000 грн.; табурети 3 шт. вартістю 30 грн. всього 90 грн.; газову плиту 1 шт. вартістю 1000 грн.; мікрохвильову пічку вартістю 458 грн.; електромясорубку 1 шт. вартістю 289 грн.; плуг ПЛН 3 3,5, 1984 р.в. 1 шт. вартістю 5000 грн.; причеп тракторний ПТС 4, 1986 р.в. 1 шт. вартістю 10000 грн.; сівалку зернову С3 3,6, 1990 р.в. 1 шт. вартістю 15000 грн.; оприскувач навісний на 400 літрів 1 шт. вартістю 8500 грн.; культиватор суцільний саморобний триметровий, 2000 р.в. 1 шт. вартістю 4000 грн.; культиватор КРН 4,2, 1989 р.в. 1 шт. вартістю 7000 грн.; диски навесні «Бомет» 2,7 1 шт. вартістю 7000 грн.; зчіпку борін саморобну 2000 р.в. 1 шт. вартістю 4000 грн.; ємність для зберігання рідини трьохкубову 2 шт. вартістю 2500 грн. кожна, а всього вартістю 5000 грн.; камінь ракушняк (бувший у вжитку) 430 шт. вартістю 10 грн. за 1 шт. всього 4300 грн., а всього майна на суму 83 165 грн. Виділити [PERSON]: трактор ЮМЗ 3 1 шт. вартістю 57603 грн.; шифер листовий 50 шт. вартістю 150 грн. кожен, а всього вартістю 7500 грн.; камінь ракушняк (бувший у вжитку) 1070 шт. вартістю 10 грн. за 1 шт. всього на суму 10 700 грн.; компресор однофазний 1 шт. вартістю 2500 грн.; лещата 1990 р.в. 1 шт. вартістю 500 грн.; шліфувальну машинку типу «Болгарка» 2013 р.в. 1 шт. вартістю 500 грн.; зварювальний апарат саморобний однофазний 1 шт. вартістю 800 грн.; стінку в передпокій «Мрія» 1 шт. вартістю 1200 грн.; диван-ліжко 1 шт. вартістю 866 грн.; крісло 2 шт. всього на суму 500 грн.; письмовий стіл 1 шт. вартістю 563 грн., а всього майна на загальну суму 83 232 грн. Усунути перешкоди в користуванні належним [PERSON] житловим будинком № 94 по вул. Робітничій в с. Новомиколаївка Скадовського району Херсонської області шляхом виселення з даного житлового будинку [PERSON] та [PERSON], стягнути з відповідачів понесені судові витрати. Зустрічний позов задовольнити частково, а саме в частині поділу рухомого майна згідно запропонованого [PERSON] варіанту, в іншій частині відмовити в повному обсязі. Відповідачі та їх представник позовні вимоги за первісним позовом визнали частково з підстав наведених в зустрічній позовній заяві, просили відмовити у задоволенні вимог про їх виселення. Зустрічний позов [PERSON] та його представник підтримали, при цьому звернули увагу суду на положення статті 71 Сімейного Кодексу України (далі СК України), в частині присудження речей для професійних занять, оскільки [PERSON] має у власності земельні ділянки у звязку з чим потребує відповідної техніки для їх обробітку. Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 60, частинами 1, 4 ст. 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень статей 60, 61 ч. 1, 70 ч. 1 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.06.1993, який розірвано згідно рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 02.11.2010. Рішенням встановлено, що подружжя має двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На утримання дітей [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти на користь [PERSON], заборгованість по сплаті яких станом на 23.02.2016 складає загальну суму 14 824, 54 грн. (т. 1, а.с. 12, 82-83, 125-128). З приводу заявлених вимог за первісним та зустрічним позовами про поділ спільного рухомого майна подружжя суд зазначає наступне. Так, в позовній заяві [PERSON] зазначає про набуття за час шлюбу з [PERSON] наступного майна із визначенням нею його вартості: двоспальне 1 шт. вартістю 1000 грн.; диван «Малютка» 1 шт. вартістю 600 грн.; шафа двостулкова 1 шт. вартістю 400 грн.; телевізор «LG» 1 шт. вартістю 1000 грн.; холодильник «Атлант» 1 шт. вартістю 200 грн.; морозильна камера «Атлант», як зясовано в ході судового розгляду правильною назвою марки є «Stinol» 1 шт. вартістю 2500 грн.; пральна машинка «LG» 1 шт. вартістю 2500 грн.; компютер «LG» 1 шт. вартістю 1500 грн.; табурет 3 шт. вартістю 30 грн. всього 90 грн.; газова плита 1 шт. вартістю 1000 грн., яке перебуває у неї, а також майна, яке перебуває у [PERSON]: трактор ЮМЗ 3 1 шт. вартістю 40000 грн.; плуг ПЛН 3 3,5, 1984 р.в. 1 шт. вартістю 5000 грн.; культиватор суцільний саморобний триметровий, 2000 р.в. 1 шт. вартістю 4000 грн.; культиватор КРН 4,2, 1989 р.в. 1 шт. вартістю 7000 грн.; причеп тракторний ПТС 4, 1986 р.в. 1 шт. вартістю 10000 грн.; диски навесні «Бомет» 2,7 1 шт. вартістю 7000 грн.; сівалка зернова С3 3,6,1990 р.в. 1 шт. вартістю 15000 грн.; зчіпка борін саморобна 2000 р.в. 1 шт. вартістю 4000 грн.; оприскувач навісний на 400 літрів 1 шт. вартістю 8500 грн.; ємність для зберігання рідини трьохкубова 2 шт. вартістю 2500 грн. кожна, а всього вартість 5000 грн.; шифер листовий 50 шт. вартістю 150 грн. кожен, а всього вартість 7500 грн.; камінь ракушняк (бувший у вжитку) 1500 шт. вартістю 10 грн. за 1 шт. всього 15 000 грн.; компресор однофазний 1 шт. вартістю 2500 грн.; лещата 1990 р.в. 1 шт. вартістю 500 грн.; шліфувальна машинка типу «Болгарка» 2013 р.в. 1 шт. вартістю 500 грн.; зварювальний апарат саморобний однофазний 1 шт. вартістю 800 грн.; стінка в передпокій «Мрія» 1 шт. вартістю 2000 грн.; диван-ліжко 1 шт. вартістю 1500 грн.; крісло 2 шт. вартістю 600 грн., всього 1200 грн.; письмовий стіл 1 шт. вартістю 1200 грн. [PERSON] в зустрічній позовній заяві з наявністю та вартістю частини переліченого майна погодився, зазначив про вказівку [PERSON] в переліку не всього набутого ними за час шлюбу майна, яке перебуває у її користуванні, а саме із зазначенням ним його вартості: мікрохвильова пічка вартістю 1500 грн.; електромясорубка вартістю 800 грн.; кухонний комбайн вартістю 2000 грн.; пилосос вартістю 1000 грн.; тюнер вартістю 450 грн.; ноутбук «Асус» вартістю 6000 грн.; цифровий фотоапарат вартістю 1000 грн.; електрозерноподрібнювач ДКУ вартістю 1500 грн.; туалетний столик «трюмо» вартістю 400 грн.; гроші в сумі 60000 грн. за зібраний [PERSON] в жовтні 2014 року і проданий в листопаді 2014 року мешканцю м. Скадовська [PERSON] врожай насіння соняшнику. З приводу майна, яке за думкою [PERSON] залишилось у його користуванні, [PERSON] зазначив наступне. Трактор марки ЮМЗ 6 1 шт. вартістю 40000 грн. є спільним майном, з ціною згоден; плуг ПЛН-3-35, культиватор суцільний саморобний триметровий, культиватор КРН-4.2, причеп тракторний ПТС-4, диски навісні «Бомет-2.7», сівалка зернова С3-3.6, зчіпка борін саморобна, оприскувач навісний на 400 літрів, ємності для зберігання рідини 3-х кубова 2 шт., камінь ракушняк (бувший у вжитку) 1500 шт., компресор однофазний, лещата, шліфувальна машинка типу «Болгарка», зварювальний апарат належать його батькові [PERSON]; шифер листовий 50 шт. був використаний для перекриття даху житлового будинку по вул. Робітнича, 94 в с. Новомиколаївка Скадовського району Херсонської області. В судовому засіданні сторонами погоджено вартість та наявність наступного набутого під час шлюбу майна: диван «Малютка» 1 шт. вартістю 700 грн.; шафа двостулкова 1 шт. вартістю 500 грн.; морозильна камера «Stinol» 1 шт. вартістю 2500 грн.; пральна машинка «LG» 1 шт. вартістю 2500 грн.; табурет 3 шт. вартістю 30 грн. всього 90 грн.; газова плита 1 шт. вартістю 1000 грн.; туалетний столик «трюмо» вартістю 100 грн. Щодо іншого зазначеного [PERSON] майна, а саме: кухонний комбайн, як зясовано в судовому засіданні Хлібопічка вартістю 2000 грн. [PERSON] визнано наявність, яку було їм подаровано та не погодилася з такою її вартістю; пилосос вартістю 1000 грн. [PERSON] визнала його наявність та повідомила про перебування його в неробочому стані; тюнер вартістю 450 грн. [PERSON] визнано його наявність та не визнано таку його вартість; ноутбук «Асус» вартістю 6000 грн. [PERSON] повідомлено, що це був подарунок сину у звязку з його вступом до вищого навчального закладу; цифровий фотоапарат вартістю 1000 грн. визнала його наявність та повідомила про перебування його в неробочому стані; електрозерноподрібнювач ДКУ вартістю 1500 грн. [PERSON] не визнала про його набуття під час шлюбу, оскільки він є власністю її батьків; отримання грошей в сумі 60 000 грн. за зібраний [PERSON] в жовтні 2014 року і проданий в листопаді 2014 року мешканцю м. Скадовська [PERSON] врожай насіння соняшнику, [PERSON] не визнано. При цьому суд не приймає доводи представника відповідачів за первісним позовом про першочергове визнання [PERSON] отримання нею вказаних коштів з підстав не надання будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних доводів. Для визначення вартості майна щодо якого сторони не дійшли згоди судом згідно ухвали від 19.07.2016 призначалася експертиза. При цьому сторонам було розяснено положення статті 146 ЦПК України, відповідно до якої у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Згідно з окремих висновків № 302/303 від 30.09.2016 та № 300/301 від 03.10.2016: вартість трактора ЮМЗ 3 1993 року випуску реєстраційний номер 779060 1 шт. становить 57 603 грн.; ліжка двоспального 1 шт. 1000 грн.; телевізору «LG» 1 шт. 400 грн.; холодильника «Атлант» 1 шт. 1928 грн.; компютеру «LG» 1 шт. \- 2000 грн.; мікрохвильової пічки 458 грн.; електромясорубки \- 289 грн.; стінки в передпокій «Мрія» 1200 грн.; диван-ліжка 866 грн.; крісла 2 шт. загальною вартістю 500 грн.; письмового столу 1 шт. 563 грн. (т. 2, а.с. 3-33). Як вбачається з копій розписок подружжям [PERSON] придбавалися трактор ЮМЗ-6 з плугом ПЛН-3 в [PERSON], Культиватор КРН-4,6 в [PERSON], 3-х кубовий бак у [PERSON], тракторний оприскувач на 400 л. у [PERSON], борони в кількості 7 штук в [PERSON] (т. 1, а.с. 101-103, 108-109). Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в 2003 році, подружжя [PERSON] за 1600 доларів США придбали в нього трактор ЮМЗ-6 та плуг ПЛН-3 до нього для власного користування. Розраховувались за покупку частками. Спочатку заплатили 1000 доларів США, а потім з врожаю віддали залишок суми. Гроші приносила позивачка. Свідок підтвердив написання ним розписки, яка міститься в матеріалах справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в 2005 році продав подружжю [PERSON] культиватор КРН-4.2 за три тисячі гривень. За придбання розраховувалась [PERSON]. Свідок підтверджує, що дійсно надавав розписку. Також повідомив, що перед судовим засіданням до свідка телефонував [PERSON] з проханням сказати, що культиватор купував йлшл батько. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що приблизно в 2005 році продав подружжю [PERSON] оприскувач жовтого кольору обємом 400 літрів. Забирали та розраховувались подружжя [PERSON] разом. Підтвердив, що дійсно писав розписку, яка знаходиться в матеріалах справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивачка доводиться йому двоюрідною сестрою. Дружили сімями, раніше часто бували в гостях одне в одного. Стосовно придбання майна більшу участь приймала [PERSON], грошима допомагала її мати. Будинок було придбано за кошти матері позивачки. Трактор ЮМЗ-6 з плугом за 1600 доларів США. Пізніше продали цей трактор, та купили новий. Плуг залишився. До трактора придбавались інша техніка за рахунок коштів матері [PERSON] Батько відповідача надавав допомогу лише виконанням певних робіт. Все перелічене майно придбавалось під час сумісного проживання подружжя. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з подружжям [PERSON] знайомий з 1995 року проживає по сусідству. Зазначив, що зі слів позивачки йому відомо, що будинок придбавався за кошти її матері для потреб родини [PERSON]. Знає, що другий трактор був придбаний приблизно вісім років назад. Пять років назад придбавались в с. Михайлівка диски до трактора. Подружжя їздило забирати їх разом. Також разом з першим трактором придбавався суцільний культиватор у сусіда [PERSON] приблизно 9 років назад. Культиватор міжрядний КРН купували у [PERSON] приблизно чотири роки назад. Також в той же період був придбаний причіп ПТС-4 без документів. Також купували сівалку, але йому не відомо у кого саме. Оприскувач купували у [PERSON]. Матеріали на ремонт крівлі будинку по вул. Робітнича в с. Новомиколаївка купувала позивачка. Відносно роботи, повідомив, що [PERSON] домовлялась за роботу для чоловіка. У випадках, коли він відмовлявся працювати, то наймали людей. Бачив, що з переліченого майна на подвірї [PERSON] стоїть трактор, сівалка, культиватори. Свідок [PERSON] син подружжя [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що батьки розлучились через зловживання батьком спиртними напоями. Коли між батьками у звязку з цим почали погіршуватись стосунки, він (свідок) проживав у м. Херсоні де навчається, але коли приїздив додому, то постійно бачив батька в стані алкогольного спяніння. Зазначив, що з нагоди вступу до вищого навчального закладу батьки подарували йому в 2011 році ноутбук «Асус». Під час перебування у шлюбі батьки купили трактор, борони, диски, сівалку, культиватор, оприскувач. Частково техніка продана, бо свідок бачив дану техніку в користуванні жителів села. Бабуся (мамина мати) завжди позичає грошові кошти матері. Наскільки він знає, татові батьки ніколи не давали грошей, бо самі потребують фінансової допомоги. Приблизно пять років назад придбали майновий пай зі складом, який розібрали та частково продали. Через неадекватну поведінку батька, неодноразово приїжджали працівники поліції. З урахуванням показів свідка [PERSON] з приводу прохання [PERSON] повідомлення ним про придбання в нього культиватору батьком [PERSON], суд не приймає доводи останнього про належність вказаного вищенаведеними свідками майна його батькові. До того ж, допитаний в судовому засіданні в якості свідка батько [PERSON] [PERSON] вказував, що давав кошти сину для придбання техніки, а саме: першого трактору, навісного плугу трьохкорпусного, культиватора міжрядного та суцільного, дисків та причепу, при цьому не вказував про належність йому особисто зазначеної техніки. За таких обставин суд вважає доведеним придбання за час шлюбу подружжям [PERSON] також наступного майна: культиватор КРН 4,2, 1989 р.в. 1 шт.; оприскувач навісний на 400 літрів 1 шт.; плуг ПЛН 3 3,5,1984 р.в. 1 шт. При цьому суд вважає необхідним з урахуванням обставин по справі, а також наданим доказам визначити наступну його вартість з наведенням відповідних аргументів: культиватор КРН 4,2, 1989 р.в. 1 шт. вартістю 3000 грн., а не 7000 грн. як зазначено [PERSON], оскільки як повідомив свідок [PERSON] саме за вказану суму ним було його продано, а інших доказів щодо його вартості сторонами не надано; оприскувач навісний на 400 літрів 1 шт. вартістю 8500 грн. та плуг ПЛН 3 3,5,1984 р.в. 1 шт. вартістю 5000 грн., як зазначено [PERSON] оскільки [PERSON] ухилився від надання їх на експертизу, тому суд, згідно з положеннями ч. 1 ст. 146 ЦПК України визнає вказаний факт за відсутності інших доказів щодо їх вартості. Суд приймає як доказ розписки щодо придбання зазначеного вище майна подружжям з підстав підтвердження свідками їх продажу й не погоджується з доводами представника відповідачів за первісним позовом про необхідність визнання розписок про купівлю вказаного майна недопустимими доказами. Разом з тим, такі її доводи є слушними по відношенню до розписок про придбання 3-х кубового баку в [PERSON] та борін в кількості 7 штук в [PERSON], оскільки вказані особи не були допитані в судовому засіданні в якості свідків з підстав незабезпечення їх явки до суду стороною позивача за первісним позовом та неможливістю у звязку з цим перевірити достовірність їх змісту. А покази родичів подружжя з цього приводу судом не приймаються, оскільки вони не є безпосередніми учасниками угоди про придбання вказаного майна. З наведених підстав суд вважає недоведеним позивачкою за первісним позовом наявність та відповідно вартість наступного, зазначеного нею в позові як придбаного під час шлюбу, майна: культиватор суцільний саморобний триметровий, 2000 р.в. 1 шт. вартістю 4000 грн.; причеп тракторний ПТС 4, 1986 р.в. 1 шт. вартістю 10000 грн.; диски навесні «Бомет» 2,7 1 шт. вартістю 7000 грн.; сівалка зернова С3 3,6,1990 р.в. 1 шт. вартістю 15000 грн.; зчіпка борін саморобна 2000 р.в. 1 шт. вартістю 4000 грн.; ємність для зберігання рідини трьохкубова 2 шт. вартістю 2500 грн. кожна, а всього вартістю 5000 грн. Також позивачкою не доведено належними та допустимими доказами придбання за час шлюбу наступного майна та його наявності: шифер листовий 50 шт. вартістю 150 грн. кожен, а всього вартістю 7500 грн.; камінь ракушняк (бувший у вжитку) 1500 шт. вартістю 10 грн. за 1 шт. всього 15 000 грн.; компресор однофазний 1 шт. вартістю 2500 грн.; лещата 1990 р.в. 1 шт. вартістю 500 грн.; шліфувальна машинка типу «Болгарка» 2013 р.в. 1 шт. вартістю 500 грн.; зварювальний апарат саморобний однофазний 1 шт. вартістю 800 грн. З наведених підстав суд відмовляє у задоволенні позову [PERSON] в частині поділу вказаного майна. Стороною позивача за зустрічним позовом не доведено вартість наступного рухомого майна питання про поділ якого він просив: кухонного комбайну, тюнеру, електрозерноподрібнювача ДКУ, ноутбуку «Асус». При цьому ноутбук, як було встановлено в судовому засіданні та не спростовано [PERSON], це подарунок синові з нагоди його вступу до вищого навчального закладу. За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення зустрічного позову в частині поділу вказаного майна. Крім того, як вбачається з окремого висновку № 300/301 від 03.10.2016, майно про поділ якого просить позивач за зустрічним позовом, а саме пилосос «Scarlet» та фотоапарат «Canon» знаходяться в неробочому стані, тому суд констатує, що позивачем не доведено вартість вказаного майна, що також є підставою для відмови в задоволенні вимог про його поділ. Отже суд вважає, що сторонами доведено набуття ними як подружжям наступного рухомого майна із зазначенням його вартості: трактор ЮМЗ 3 1993 року випуску реєстраційний номер 779060 1 шт. вартістю 57 603 грн.; стінка в передпокій «Мрія» вартістю 1200 грн.; ліжко двоспальне 1 шт. вартістю 1000 грн.; диван «Малютка» 1 шт. вартістю 700 грн.; диван-ліжко вартістю 866 грн.; шафа двостулкова 1 шт. вартістю 500 грн.; телевізор «LG» 1 шт. вартістю 400 грн.; холодильник «Атлант» 1 шт. вартістю 1928 грн.; морозильна камера «Stinol» 1 шт. вартістю 2500 грн.; електромясорубка вартістю 289 грн.; компютер «LG» 1 шт. вартістю 2000 грн.; пральна машинка «LG» 1 шт. вартістю 2500 грн.; газова плита 1 шт. вартістю 1000 грн.; письмовий стіл 1 шт. вартістю 563 грн.; мікрохвильова пічка вартістю 458 грн.; крісла 2 шт. загальною вартістю 500 грн.; туалетний столик «трюмо» вартістю 100 грн.; табурет 3 шт. вартістю 30 грн. всього 90 грн.; культиватор КРН 4,2, 1989 р.в. 1 шт. вартістю 3000 грн.; оприскувач навісний на 400 літрів 1 шт. вартістю 8500 грн.; плуг ПЛН 3 3,5, 1984 р.в. 1 шт., яке суд, з урахуванням заявлених сторонами вимог, потреб, а також положень ч. 3 ст. 71 СК України, вважає необхідним поділити виділивши у власність [PERSON] ліжко двоспальне 1 шт.; диван «Малютка» 1 шт.; шафу двостулкову 1 шт.; телевізор «LG» 1 шт.; холодильник «Атлант» 1 шт.; морозильну камеру «Stinol» 1 шт.; електромясорубку; компютер «LG» 1 шт.; пральну машинку «LG» 1 шт.; газову плиту 1 шт.; письмовий стіл 1 шт.; мікрохвильову пічку; туалетний столик «трюмо»; табурети 3 шт., всього майна на суму 14 028 грн. [PERSON] виділити у власність: диван-ліжко; стінку в передпокій «Мрія»; крісла 2 шт.; культиватор КРН 4,2, 1989 р.в. 1 шт.; оприскувач навісний на 400 літрів 1 шт.; плуг ПЛН 3 3,5,1984 р.в. 1 шт., всього майна на суму 19 066 грн. В рахунок компенсації за перевищення частки [PERSON] необхідно стягнути з нього на користь [PERSON] кошти в сумі 2 519 грн. (19066-14028:2=2519). В частині поділу належного подружжю трактору суд виходить з наступного. За змістом ст. 71 СК України, майно, що є обєктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним Кодексом. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦПК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. При цьому у разі, коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності (п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя»). Враховуючи той факт, що трактор є неподільним майном, позивачем за зустрічним позовом не вчинено дій спрямованих на внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми в якості компенсації та про вказане в позові не просив, суд вважає необхідним визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності, у звязку з чим вимоги за первісним та зустрічним позовами про поділ трактору підлягають задоволенню частково, а саме визнанням за [PERSON] та [PERSON] права власності на ? його частину за кожним. З приводу заявлених вимог за зустрічним позовом про визнання за [PERSON] права власності на ? частину житлового будинку № 94 по вул. Робітнича в с. Новомиколаївка Скадовського району Херсонської області, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Як вбачається з копії договору завдатку від 02.07.1996, [PERSON] надав [PERSON] завдаток в сумі 92 500 000 крб. в рахунок купівлі в неї за 832 500 000 крб. житлового будинку № 94 по вул. Робітничій в с. Новомиколаївка Скадовського району Херсонської області, із застереженням про оформлення договору купівлі-продажу будинку до 01.10.1997 (т. 1, а.с. 70). Згідно договору купівлі-продажу від 30.09.1997, [PERSON] продала [PERSON] будинок з відповідною частиною надвірних будівель, розташований за адресою: Херсонська область Скадовський район с. Новомиколаївка вул. Робітнича, 94. За умовами вказаного договору, продавець засвідчив, що відчужуваний будинок на момент укладення договору нікому не проданий, не подарований, не перебуває в заставі, оренді, спорі чи під арештом. Продаж будинку здійснений за 12 000 грн., які продавець отримав повністю до підписання договору (т. 2, а.с. 45). 26.08.2008 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними будівлями, які знаходяться за адресою: Херсонська область Скадовський район с. Новомиколаївка вул. Робітнича, 94. Згідно п. 3 вказаного договору, продаж житлового будинку за домовленістю сторін вчинено за суму 30 000 грн. Кошти сплачені покупцем продавцю до оформлення цього договору належать особисто покупцеві та не є спільно сумісними коштами подружжя (т. 2, а.с. 46). Рішенням постійно діючого третейського суду при Юридичній корпорації «Принцип» від 15.09.2008, договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, укладений 26.08.2008 між [PERSON] та [PERSON] визнано дійсним. За [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: Херсонська область Скадовський район с. Новомиколаївка вул. Робітнича, 94 (т. 1, а.с. 15-16). Як вбачається з копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.10.2008, за [PERSON] зареєстровано право власності на вказаний житловий будинок (т. 1, а.с. 19). Так, свідок [PERSON] матір [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що кошти в розмірі 1000 доларів США у якості завдатку для купівлі будинку по вул. Робітнича в с. Новомиколаївка надала вона власниці [PERSON]. Договір завдатку оформлений на [PERSON], бо у свідка не було часу на оформлення документів. Кошти отримала від продажу батьківського будинку. Весь час в будинку проживала родина [PERSON]. Пізніше [PERSON] викупила за власні кошти в неї будинок за 30 000 грн., в тому числі частково за кошти отримані від неї в борг. Також свідок надавала кошти на придбання трактора, оприскувача. В 2005 році подружжям [PERSON] було придбано трактор з плугом. Пізніше придбавався культиватор. Батьки відповідача матеріально не допомагали. Свідок [PERSON] батько [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що він з дружиною регулярно допомагали доньці фінансово. А саме на придбання: будинку, першого трактору, плугу та борони до нього, які були придбані за їхній рахунок. Сівалку придбавали за власні кошти. В той самий період, ще були придбані диски для обробки землі. Також були придбані причіп та оприскувач, половину коштів за які надали він з дружиною. Крім того свідок віддав доньці свій легковий автомобіль з причепом в користування. Коли продали перший трактор, батьки докладали кошти на придбання другого. На щіпку борін батьками надавався матеріал, а борони вже були куплені. Вся техніка та інвентар придбавалась для обробки землі, якою займався відповідач. За усною домовленістю, обробляв землі, які належать батькам позивачки та відповідача. За оренду землі раз на рік розраховувались зерном. Також повідомив, що [PERSON] під час перебування у шлюбі зловживав алкогольними напоями. Спочатку запій міг тривати три дні, пізніше тиждень. Коли купили будинок, там багато чого добудовували. Свідок робив всі свинарники. Сараї будували найняті люди. Після розлучення [PERSON] забрала з собою частину меблів, а трактор та весь інвентар залишився у [PERSON] Від односельчан чув, що [PERSON] продано тракторний причіп. Свідок [PERSON] чоловік рідної сестри [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що наскільки йому відомо в 1996 році родиною [PERSON] придбано старенький будинок, який з часом перебудували. Теща відповідача продала материн будинок та дала гроші на завдаток для купівлі будинку. [PERSON] обробляв землі, цим заробляли на придбання сільгосптехніки. [PERSON] обробляв належний йому пай, та паї батьків. Розмір одного паю складає 3,24 гектари. Наймали людей на обробку землі лише коли відповідач був зайнятий в перебудові будинку. Зі слів батьків відповідача йому відомо, що вони допомагали фінансово в придбанні техніки. Свідок [PERSON] рідна сестра [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що після одруження родина [PERSON] мешкала в будинку, який належав батькам відповідача, потім перейшли до будинку який належав бабусі відповідача. В 1996 році вони домовились про придбання будинку, що знаходиться по вулиці Робітничій в с. Новомиколаївка. На момент придбання будинку у дворі стояла старенька хатинка та ще старіша літня кухня. На виплату завдатку для придбання будинку гроші в сумі 1000 доларів дала мати відповідача. Кошти отримала від продажу будинку в АР Крим. Свідок вважала, що будинок належить відповідачу. Приблизно через десять років [PERSON] власними силами перебудували будинок. Позивачка займалась домашнім господарством, ніде не працювала. Відповідач спочатку працював у колгоспі, а коли отримав пай почав займатись обробкою землі. Відносно придбання техніки повідомила, що зі слів батьків їй відомо про придбання першого трактору за кошти від продажу автомобіля ГАЗ, який належав батькові відповідача. Знає, що частково техніка продавалась у з вязку із тим, що необхідні були кошти на проведення операції батьку відповідача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з [PERSON] знайомий зі школи, навчались в одному класі. Наскільки йому відомо на придбання будинку по вул. Робітничій в с. Новомиколаївка кошти давали батьки і відповідача і позивачки. Придбали стареньку хатину, яку в подальшому розбудували. Будівництвом займався [PERSON] Свідок [PERSON] батько [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на придбання будинку давали гроші батьки і відповідача і позивача. На час придбання на подвірї стояв старенький саманний будинок. З часом старий будинок знесли та збудували новий. Фундамент заливали та стіни клали відповідач зі знайомим на прізвище Баранецький. Також зазначив, що в листопаді 2015 року продав належний йому тракторний причіп для того, щоб зробити собі операцію на очах. Свідок давав кошти відповідачу для придбання наступної техніки: першого трактору, навісного плугу трьохкорпусного, культиватора міжрядного та суцільного, дисків та причепу. На борони давав каркас, з якого вони власноруч були вироблені. На сьогоднішній день свідок забрав собі диски, плуг, два культиватори та сівалку. Отже враховуючи, що договір купівлі-продажу спірного будинку був укладений між [PERSON] та [PERSON], суд вважає покази останньої достовірними в частині надання саме нею коштів у якості завдатку. З наведених підстав суд критично ставиться до показів у цій частині свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є близькими родичами [PERSON], свідку [PERSON] про вказані обставини відомо зі слів [PERSON] Суд також звертає увагу, що договір купівлі-продажу спірного будинку було укладено між [PERSON] та [PERSON] в 1997 році, між [PERSON] та [PERSON] в 2008 році. Весь цей час [PERSON] питання про визнання вказаних правочинів недійсними не ставилось. Не спростовано також [PERSON] можливість придбання спірного будинку [PERSON] за особисті кошти, як про те зазначено в договорі купівлі-продажу від 26.08.2008 й твердження, що [PERSON] не працювала й в звязку з чим не могла мати особистих коштів на придбання будинку також вказане не спростовує. З огляду вищенаведеного суд не приймає доводи позивача за зустрічним позовом про необхідність поділу будинку № 94 по вул. Робітнича в с. Новомиколаївка Скадовського району Херсонської області, оскільки [PERSON] даний будинок належить на підставі рішення третейського суду, яким визнано договір купівлі продажу, за яким остання придбала спірний будинок за особисті кошти, дійсним, й відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України є її особистою приватною власністю, тому не підлягає поділу між подружжям, що є підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову в цій частині. З приводу заявлених вимог за первісним позовом про усунення перешкоди в користуванні належним позивачці житловим будинком шляхом виселення з нього відповідачів, суд зазначає наступне. Як вже встановлено судом [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Херсонська область Скадовський район с. Новомиколаївка вул. Робітнича, 94. В даному будинку зареєстрований колишній її чоловік [PERSON], який проживає в ньому разом з теперішньою дружиною [PERSON], яка зареєстрована за іншою адресою й згоду на вселення останньої власниця будинку не надавала, що не заперечувалось сторонами по справі (т. 1, а.с. 44-45). Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно ст. 156 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК України), члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сімї власника будинку (квартири) зобовязані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сімї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. За ст. 157 ЖК України, членів сімї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Як вбачається із матеріалів справи починаючи з липня 2013 року [PERSON] неодноразово офіційно попереджався про неприпустимість учинення насильства в сімї, висновками Скадовського РВ УМВС України в Херсонській області від 17.07.2013, 15.07.2014, 17.10.2014, 19.10.2014, 27.02.2015, 06.06.2015, встановлені факти сварок між [PERSON] та [PERSON], висловлювання в її адресу нецензурною лайкою, погроз вигнати з будинку, застосування фізичного насильства. Протягом 2015 року [PERSON] двічі притягувався до кримінальної відповідальності за нанесення за місцем проживання його колишньої дружини [PERSON] умисного легкого тілесного ушкодження [PERSON] (т. 1, а.с. 26-28, 198-217). Наведене свідчить про порушення [PERSON] правил спільного життя, що робить неможливим проживання з ним в будинку [PERSON], яка є власником вказаного житла, та у звязку з неправомірною поведінкою колишнього чоловіка позбавлена можливості проживати в належному їй будинку зі своєю малолітньою дитиною. За таких обставин суд вважає вимоги за первісним позовом про усунення перешкод в користуванні належним позивачці житловим будинком шляхом виселення з нього відповідачів обґрунтованими та приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині. При цьому підставою для виселення [PERSON] зі спірного будинку є систематичне порушення ним правил співжиття, яке робить неможливим для позивачки проживання з ним в одному будинку. [PERSON] підлягає виселенню, оскільки вселилася до житлового будинку без згоди його власника. Крім того, згідно повідомлення КЗ «Скадовська ЦРЛ» від 12.01.2016, за результатами огляду [PERSON], [INFO], лікарем невропатологом після проведеного 10.01.2012 огляду встановлено діагноз: невроз навязливих рухів. Після повторного звернення до лікаря невропатолога 12.02.2015 встановлено діагноз: астено-вегетативний синдром. 04.01.2016 було проведено повторний огляд лікарем невропатологом та встановлено діагноз: астено-невротичний синдром, рекомендовано уникати стресових ситуацій (т. 1, а.с. 104). Тому ухвалюючи рішення про виселення відповідачів, суд також приймає до уваги інтереси дитини, та неможливості проживання сторін в одному будинку, що вкрай негативно, з урахуванням наявного в неї захворювання, може позначитися на її розвитку, стані здоровя та подальшому світосприйнятті, й присутність в будинку такого оточення призведе до істотного психотравмуючого ефекту на дитину та до негативних наслідків. З огляду фактично встановлених обставин, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, достатність і взаємний звязок у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог за первісним та зустрічним позовами з вищенаведених підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З урахуванням часткового задоволення первісного та зустрічного позовів, стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] понесених нею судових витрат підлягає сума в розмірі 11300 грн., з яких: 1000 грн. судовий збір; 5100 грн. витрати за проведення експертизи; 5200 грн. витрати на правову допомогу. З [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума понесених ним судових витрат в розмірі 2190 грн., з яких: 390 грн. судовий збір; 1800 грн. витрати на правову допомогу. Вказане відповідає вимогами статті 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», часу витраченого представниками сторін в судових засіданнях, а також узгоджується з розясненнями, викладеними у постанові Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014.

Outcome: partial