Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та коштів на своє утримання, зазначивши, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.02.2012 року. В період шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідно до рішення Тростянецького районного суду від 25.12.2013 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 500грн. щомісячно та на утримання дружини до досягнення дочкою трьох років. В добровільному порядку надавати кошти на утримання сина [PERSON] відповідач не бажає, тому позивачка змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 500грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та просила стягнути кошти на її утримання по 300грн. щомісячно, до досягнення сином трьох років. Крім того просила стягнути понесені нею судові витрати. Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Просить справу розглянути в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслав. В силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу за наявними в ній доказами відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України взявши до уваги відсутність з боку позивача заперечень про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом було встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Зміст копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.02.2012 року, вказує на те, що сторони дійсно перебувають в шлюбі з 02.02.2012 року, який зареєстровано Неполоковецькою селищною радою Кіцманського району Чернівецької області (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.04.2014року, зареєстрованого Неполоковецькою селищною радою Кіцманського району Чернівецької області, батьками [PERSON], [INFO] записані мати [PERSON], батько [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки № 1699 від 19.12.2014 року, виданої виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, на утриманні [PERSON] перебувають діти: дочка [PERSON], 2013 року народження та син [PERSON], 2014 року народження (а.с.6). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного Кодексу України. Зміст ч. 3 ст. 181 цього Кодексу визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, аліменти на утримання неповнолітнього сина необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 500грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання до суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідач добровільно не виконує свій обов'язок по утриманню дружини. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, не є інвалідом, і з цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає, що необхідно задовольнити позов. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені нею при зверненні до суду та документально підтверджені за надання правової допомоги в сумі 200грн. та підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: approved