Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], згідно якої просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, вказавши, що між ними укладено шлюб 25.10.2008 року Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 532, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-КЕ № 050939, виданим 25.10.2008 року. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON]. Під час спільного проживання у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КЕ № 088555, виданим 31.03.2009 року Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 206. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припиненні в 2017 році, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом. Примирення і збереження сімї між ними не можливе, тому шлюб необхідно розірвати, судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої прохає розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, згідно якої прохає розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи клопотання сторін, суд вирішив на підставі ст. 247 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб 25.10.2008 року Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 532, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-КЕ № 050939, виданим 25.10.2008 року. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON]. Під час спільного проживання у сторін народилася неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КЕ № 088555, виданим 31.03.2009 року Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 206. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припиненні з 2017 році, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, через зловживання відповідача спиртними напоями, тому не можуть в подальшому проживати разом. Примирення і збереження сімї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача. З урахуванням визнання позову відповідачем та відповідно до ст. 142 ЦПК України, слід зобовязати Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчук Полтавської області Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області повернути позивачу 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved