Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON], на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення сином 23 років, за умовою, що він буде продовжувати навчання. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. За рішенням суду відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання сина, до досягнення ним повноліття. [PERSON] виповнилося 18 років, у звязку з чим виплата аліментів на неповнолітню дитину припинена. [PERSON] навчається у Харківському національному університеті Повітряних Сил. У звязку з денною формою навчання [PERSON] не має можливості працювати та отримувати заробіток. Позивач не в змозі самостійно утримувати сина. 17 вересня 2018 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187\~ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 вересня 2018 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні на 23 жовтня 2018 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2018 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 24 жовтня 2018 року. Позивач [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі /а.с.23/. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав. Третя особа [PERSON], в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм [PERSON] кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз'яснив, що, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форм навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч.1 ст.198 [PERSON] Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ВЛ №146153 /а.с 9/. [PERSON] мешкає разом з матірю - [PERSON] за адресою: смт.Покотилівка Харківського району Харківської області, вул.Спортивна, 79, про що вбачається з довідки, наданої виконавчим комітетом Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області №1091 від 05 липня 2018 року /а.с.11/ та довідки про реєстрацію місця проживання особи №12 від 16 вересня 2016 року /а.с.14/. [PERSON] на даний час не досягнув 23 років та є курсантом Харківського національного університету Повітряних Сил, термін навчання з 20 липня 2017 року по червень 2022 року, що підтверджується довідкою від 23 травня 2018 року №3/1566 /а.с.10/. [PERSON] в звязку з навчанням не працює та не має власних прибутків, мешкає разом з матірю та фактично перебуває на її утриманні. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. \~ \~ \~ \~Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з вимогами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аналіз зазначених статей вказує на те, що ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина [PERSON] кодекс України не містить. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Виходячи із вищенаведеного та зазначених у ст.3\~Цивільного Кодексу\~України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, інтересів повнолітнього сина, а також з урахуванням того, що відповідач є здоровим та працездатним, суд приходить до висновку, що він може надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина. Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів на підтвердження того, що він офіційно працевлаштований, має постійний, регулярний дохід, а також відомості щодо наявності на його утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, а також доказів щодо неспроможності сплачувати кошти на утримання сина. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати сина в матеріалах справи відсутні. Крім того, відповідно до змісту ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13. \~ \~ \~ \~Тому, враховуючи, рівний обовязок батьків щодо утримання повнолітнього сина, з урахуванням того, що [PERSON] продовжує навчатися, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до закінчення навчання [PERSON], але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 гривні 80 копійок суд стягує з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved