Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Вона, як спадкоємець після смерті матері, звернулася до приватного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 7,29 гектарів, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. Але у поданому оригіналі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 036157 виданого Снігурівською районною державною адміністрацією Миколаївської області на ім`я померлої від 06 квітня 2004 року, було виявлено технічну помилку, а саме: виправлення від руки цифри кадастрового номеру земельної ділянки. Нотаріус вказаний правовстановлюючий документ з виправленням не прийняла, тим самим призупинила оформлення спадщини і видала роз`яснення від 12.02.2020 року, рекомендувавши звернутись до суду. Отримати державний акт на право власності на земельну ділянку з виправленням технічної помилки в ньому, не вдалося, у зв`язку з втратою чинності Інструкції про порядок складення, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю і права постійного користування землею, договорів про надання тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі. Внаслідок вищевказаних обставин, вона не може скористатися своїм правом оформити свідоцтво про право на спадщину за законом. Посилаючись на викладене, просила встановити факт належності правовстановлюючого документу [PERSON] , а саме: Державному акті на право власності, на земельну ділянку серії МК № 036157 виданого 06 квітня 2004 року на підставі розпорядження Снігурівського району Миколаївської області від 13 січня 2004 року, кадастровий номер земельної ділянки 4825781700:04:000:0039, площа 7,29 гектарів, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що розташована в межах території Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. У судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала, просила про задоволення за заяви. Представник заінтересованої особи - Відділ у Снігурівському районі Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області у судове засідання не з`явився. На електронну пошту суду надійшов лист за підписом начальника Ігоря Бульби , у якому останній зазначив, що у відділі Держгеокадастру у Снігурівському районі Миколаївської області відбувся процес ліквідації як юридичної особи публічного права. Відділ перейшов в безпосереднє підпорядкування Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області. Зважаючи на викладене, відділ у Снігурівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області не володіє необхідними цивільно-процесуальними правоздатністю та дієздатністю для участі у судовому засіданні, оскільки не є юридичною особою та не можу бути залученим до судного процесу в якості третьої (заінтересованої) особи у даній справі. Суд, заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Кожна особа, як убачається зі змісту ст.4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з абз. 1 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як на підставу свої заяви [PERSON] зазначає, що державний акт містить виправлення від руки цифри кадастрового номеру земельної ділянки. Тобто, правовстановлюючий документ не мітить помилок у прізвищі імені чи по батькові особі, якій він належить, та його належність саме [PERSON] ніким не оспорюється. За такого, суд не знаходить підстав для встановлення факту, про який просить заявниця, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed