Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 14.09.1996 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований у Катеринівській сільській раді Камянського району Черкаської області, актовий запис № 4. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між сторонами не склалися, через подружні зради та постійні сварки подружжя втратило довіру один до одного. \~\~ У судове засідання [PERSON] не зявилася, але надіслала на адресу суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. \~\~\~\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а тому суд у відповідності зі ст.280 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Згідно до п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Крім цього,\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов'язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки подружні відносини сторони не підтримують, збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved