overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з означеною заявою в обґрунтування якої зазначила, що в період з 20.09.1986 року по 09.08.2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 09.08.2011 року шлюб між ними було розірвано проте вони продовжували проживати однією сім'єю та перебували у фактичних шлюбних відносинах і проживали в квартирі [ADDRESS]. Вона та [PERSON] були пов'язані спільним побутом, та мали взаємні права та обов'язки. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Оскільки вона проживала зі спадкодавцем однією сімє'ю вважає, що має право на спадщину, а тому просить встановити факт її проживання з [PERSON], що помер [INFO] року, однією сімє'ю без реєстрації шлюбу з 09.08.2011 року по день його смерті. Представник Нетішинської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з'явився, згідно заяви просить розгляд справи проводити у його відсутності. Заінтересована особа [PERSON] пояснив, що померлий [PERSON] був його батьком, а заявниця є його матір'ю. Після розірвання шлюбу батьки продовжували проживати однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом та турбувались один про одно до дня смерті батька. Свідки [PERSON], [PERSON], кожен окремо, показали, що заявниця та померлий [PERSON] після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім'єю. Заслухавши заявницю, заінтересовану особу, свідків, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, 09.08.2011 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції в Хмельницькій області, актовим записом № 39 зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] З довідки «Будинкоуправління» КП НМР «ЖКО» № 696 від 27.08.2014 року виданої на ім'я [PERSON] вбачається, що вона проживає в квартирі [ADDRESS]. ЇЇ колишній чоловік [PERSON], який помер [INFO] року, був прописаний та проживав за вказаною адресою до дня його смерті. Третя особа та свідки, що були допитані в судовому засіданні підтвердили той факт, що заявниця та спадкодавець [PERSON], який помер [INFO] року, дійсно після розірвання шлюбу по день смерті останнього проживали однією сім'єю. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.10.2002 року, виданого Житлово-комунальним об'єднанням квартира [ADDRESS] належить на справі спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках кожному. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] року. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] та спадкодавця [PERSON] однією сім'єю, в тому числі і без реєстрації шлюбу в період з 09.08.2011 року по [INFO] року, повністю знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому вважає за необхідне встановити факт, що заявниця [PERSON] та спадкодавець [PERSON], який помер [INFO], дійсно проживали однією сім'єю після розірвання шлюбу, в період з 09.08.2011 року до [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з означеною заявою в обґрунтування якої зазначила, що з 21 вересня 2002 року вона спільно проживала з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], де вели спільне господарство та спільний сімейний бюджет. У 2002 році [PERSON] у віці 50 років став пенсіонером, так як був учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, фактично за рахунок його пенсії утримувалась їх сімя. За місцем реєстрації, що [ADDRESS] [PERSON], з кінця вересня 2002 року до дня смерті, 28 серпня 2014 року не проживав, так як постійно проживав з нею за її місцем проживання. 08 серпня 2014 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 127318. 28 серпня 2014 року [PERSON] у віці 62 років помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 233841. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала та пояснила, що з вересня 2002 року вона дійсно спільно проживала з [PERSON]К, вони вели спільне господарство та спільний сімейний бюджет. Вказала, що в листопаді 2009 року була звільнена з роботи і протягом пяти років не працювала та не отримувала пенсію, фактично перебувала на утриманні її чоловіка [PERSON] Просить встановити факт перебування на утриманні [PERSON] з 21 вересня 2002 року по 28 серпня 2014 року, який помер 28 серпня 2014 року, оскільки в період спільного проживання з ним, вона отримувала незначну заробітну плату і весь вказаний період матеріально утримував сімю [PERSON] Представник заінтересованої особи в судовому засіданні щодо встановлення факту не заперечила. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен окремо, пояснили, що позивачка та померлий [PERSON] проживали однією сімєю, вели спільне господарство з вересня 2002 року, тобто дванадцять років. За пять років до виходу на пенсію позивачка не працювала і перебувала на повному утримані [PERSON] Заслухавши заявницю, заінтересовану особу, свідків, які підтвердили факт перебування позивачки на утриманні [PERSON], дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БВ № 127318 між [PERSON] та [PERSON] 08.09.2014 року було укладено шлюб. Свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 233841 підтверджується факт смерті [PERSON] Заявою про виплату пенсії від 16.07.2014 року підтверджується той факт, що [PERSON] просить виплачувати їй пенсію згідно довіреності [PERSON]. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] в період з вересня 2002 року по 28.08.2014 року, повністю знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому суд, вважає за необхідне встановити факт, що заявниця [PERSON], дійсно перебувала на утримані [PERSON]К в період з вересня 2002 року до 28.08.2014 року На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з поданням про видачу дублікату виконавчого листа № 2-1223/02 виданого Червоногвардійським районним судом м. Макіївки на підставі рішення Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини. На обґрунтування вимог пояснила, що раніше виданий нею виконавчий лист було втрачено. Належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи сторони в судове засідання не з'явились, що не перешкоджає суду розглянути подання за їх відсутністю. У відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку із неявкою до судового засідання заінтересованих осіб, суд проводить розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Суд не вбачає підстав для видачі дублікату виконавчого листа, оскільки заявником не надано жодного доказу на підтвердження викладених в поданні обставин, а тому заява [PERSON] про видачу дубліката виконавчого листа не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з поданням про видачу дублікату виконавчого листа № 2-1537/98 виданого Червоногвардійським районним судом м. Макіївки на підставі рішення Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до повноліття дитини. На обґрунтування вимог пояснила, що нею було отримано виконавчий лист та було здано на виконання, але пізніше вона забрала виконавчий лист за власним бажанням. Однак, після переїзду до іншої квартири нею було втрачено виконавчий лист. На теперішній час, вона бажає отримувати аліменти, а отже просить суд видати їй три дублікати виконавчого листа, оскільки відповідач одночасно працює на шахті «Чайкіно» та має заборгованість у виплатах на попередній роботі на шахті «Щегловська-глибока» ш/у «Донбас», а також одержує пенсійні виплати у Червоногвардійському ПФУ м. Макіївки. Належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи сторони в судове засідання не з'явились, що не перешкоджає суду розглянути подання за їх відсутністю. У відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку із неявкою до судового засідання заінтересованих осіб, суд проводить розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Суд не вбачає підстав для видачі дублікату виконавчого листа, оскільки заявником не надано жодного доказу на підтвердження викладених в поданні обставин, а тому заява [PERSON] про видачу дубліката виконавчого листа не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позивом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27 травня 1988 року її мати (відповідач) отримала ордер на квартиру за адресою: [ADDRESS]. З 22.06.2001 року позивач зареєстрований у цій квартирі як член сім'ї наймача. На цей час квартира не приватизована, відповідач з 2006 року не проживає у вказаній квартирі, однак є там зареєстрована. Увесь цей час позивач сплачує комунальні послуги і за себе, і за відповідача, оскількі в квартирі відсутні лічильники. На цей час розмір комунальних послуг постійно зростає, і вона не має змоги більше їх сплачувати і за відповідача. Де відповідач зараз знаходиться наразі невідомо, що підтверджується актом і показаннями свідків, тому позивач просить визнати відповідача особою, що втратила право житловим приміщенням. Позивач та її адвокат в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач, викликалась по місцю своєї реєстрації, однак за даними пошти, вручити повстку не вбачалось можливим через відсутність відповідача за місцем своєї реєстрації. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що відповідач сповіщена належним чином по місцю своєї офіційної реєстрації. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її адвоката, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], вважає позов [PERSON] обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач зареєстрована у квартирі [ADDRESS], як член сім'ї наймача. Однак з 2006 року наймач [PERSON] не проживає в даній квартирі, але зареєстрована. Місце знаходження відповідача невідомо. Позивач сплачує усі комунальні послуги, також і за відповідача, однак з підвищенням тарифів на них більше не має змоги сплачувати і за відповідача. Відсутність відповідача в місці реєстрації підтверджується актом та показаннями свідків. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України, за тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Згідно зі ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки, здійснюється у судовому порядку. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовами до [PERSON] , уточнивши вимоги яких просить, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі однієї третини заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , із серпня 2019 року до закінчення навчання у вищому навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення нею 23-х років; на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , із серпня 2019 року до досягнення нею повноліття та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, з урахуванням складності справи, відповідно до ч.6 ст.259, ч.1 ст.268 ЦПК України проголошує лише вступну та резолютивну частини рішення, а складання повного рішення відкладає на п`ять днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, в яких просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 04.04.2001 року виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Ширяївського району Одеської області, актовий запис № 08, після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різністю характерів та морально-етичними поглядами на життя. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 04.04.2001 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Ширяївського району Одеської області, актовий запис № 08 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, однак від явки в органи ВДРАЦС для розірвання шлюбу відповідач ухиляється. Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами припинені з 2006 року, спільне господарство не велось. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність спільних інтересів та різність характерів. Майнового спору у сторін не має. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач вирішила відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, в яких просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 05.03.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ширяївського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 18. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося та між ними відсутня взаємна повага та підтримка, так само, як і намір продовжувати шлюб та зберегти сім`ю. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам, на примирення не згодна. Позивач копію ухвали про відкриття провадження у справі від 10.08.2021 року отримала 21.08.2021 року, надала заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити. Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі від 10.08.2021 року, копію позову з додатками отримав 21.08.2021 року, будь-яких заяв чи клопотань суду не надав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 05.03.2014 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ширяївського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 18 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 09.09.2014 року). Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 08.07.2014 року) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 12.09.2017 року). Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не велось, проживають окремо. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність спільних інтересів та різність характерів. Майнового спору та спору про визначення місця проживання дітей у сторін немає. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, в яких просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 13.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільної стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1953. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося у зв`язку з причин несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя та сімейні цінності. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам, на примирення не згодна. Позивач копію ухвали про відкриття провадження у справі від 14.06.2021 року отримала 18.06.2021 року, будь-яких заяв чи клопотань суду не надала. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі від 14.06.2021 року, копію позову з додатками отримав 23.06.2021 року, будь-яких заяв чи клопотань суду не надав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 13.11.2015 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільної стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1953 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 13.11.2015 року). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 14.01.2016 року). Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2020 року, спільне господарство не велось, проживають окремо. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність спільних інтересів та різність характерів. Майнового спору та спору про місце проживання дитини у сторін немає. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, в яких просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 14.07.2001 року Виконавчим комітетом Старомаяківської сільської ради Ширяївського району Одеської області, актовий запис № 05, після розірвання шлюбу відновити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різністю характерів та морально-етичними поглядами на життя. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся замовною кореспонденцією за місцем реєстрації, до суду повернувся конверт з відміткою про те, адресат відсутній за вказаною адресою. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 14.07.2001 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Старомаяківської сільської ради Ширяївського району Одеської області, актовий запис № 05 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.02.2005 року. Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2019 року, спільне господарство не велось, проживають окремо. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність спільних інтересів та різність характерів. Майнового спору у сторін не має. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач вирішила відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved