Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частки заробітної плати щомісячно, але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач є батьком її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем розірвано 30 липня 2013 року, відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в судовому порядку на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частки заробітної плати щомісячно, але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засіданні не зявилась, проте надіслала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, потворно не зявився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] згідно свідоцтва про народження серії 1-КГ № 096432 від 27 січня 2010 року до складу сімї позивачки входить: син [PERSON], [INFO]; згідно рішення Генічеського районного суду Херсонської області шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано 30 липня 2013 року. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як слідує з матеріалів справи та пояснень позивачки, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, долею їх не цікавиться, та оскільки неповнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, їх батько зобовязаний надавати матеріальну допомогу дитині, за таких обставин, та враховуючи факт неспроможності позивачки самостійно забезпечити дитину всіма необхідними матеріальними благами, необхідними для її належного фізичного та духовного розвитку, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частки заробітної плати щомісячно, але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитини повноліття в судовому порядку. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки вимоги позивача задоволені повністю.

Outcome: approved