Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2009 року, від спільного проживання мають малолітню дочку, яка проживає разом із позивачкою. Вказуючи на те, що відповідач не оказує на утримання дитини ніякої матеріальної допомоги, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій у тому числі зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, у зв'язку з чим суд з урахуванням думки позивачки на підставі положень ст.ст. 158, 169 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали, вивчивши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с. 5). Як випливає з пояснень позивачки у судовому засіданні на теперішній час шлюб між сторонами розірваний за рішенням суду, яке ще не набрало законної сили. Сторони проживають окремо, дочка проживає разом із нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, при цьому, враховуючи визнання відповідачем позову в його письмовій заяві, суд дійшов висновку, що є законні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 183 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, обраним позивачкою. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у Постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Отже, при визначені величини аліментного платежу, суд, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, відповідно до положень ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, який працює начальником служби газового господарства-страшим диспетчером у Феодосійській філії ОП «Кримтеплокомуненерго» та отримує дохід у вигляді заробітної плати, стан його здоров'я, відсутність у останнього обов'язку по сплаті аліментів на утримання іншої дитини, у тому числі відсутність на його утриманні непрацездатних батьків, як то витікає з матеріалів справи, а також приймає до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивачки у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, саме такий розмір буде достатнім для утримання дитини, та відповідач у наданій до суду заяві погодився сплачувати аліменти у визначеному розмірі. При цьому у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 02 грудня 2013 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. З відповідача в силу ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного, ст.ст. 180 -182, 183 СК України,

Outcome: approved