Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них є син: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, він не приділяв уваги сім'ї, інтересам дитини. 13 листопада 2015 року Іллінецьким районним судом Вінницької області було винесено судове рішення по цивільній справі № 131/1445/15-ц 2015 року про розірвання шлюбу. Відповідач матеріально їх дитині не допомагає. Всі зароблені кошти витрачає на власні потреби, живе своїм особистим життям, має постійну роботу і великий дохід. Усі обов'язки щодо утримання та виховання їх дитини вона несе самостійно. Відповідач допомоги дитині не надає та ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 СК обов'язку щодо утримання дітей. Відповідач має постійну роботу, працює, матеріально забезпечений, проживає в квартирі батьків, має власний транспортний засіб. Під час спільного проживання Відповідач постійно вчиняв бійки: сильно бив її по голові, погрожував фізичною розправою на очах малолітнього сина. У відповідності до вимог ч.1.ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно наданого [PERSON] обстеження матеріально-побутових умов проживання Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області від 30 грудня 2017 року, складеного комісією в складі депутата [PERSON] та членів комісії [PERSON] та [PERSON] малолітній син проживає разом з нею і повністю знаходиться на утриманні матері, мати тимчасово не працює. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку ними не досягнуто. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свого сина. Інших дітей у відповідача немає. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно з усіх видів доходів, починаючи із дня пред'явлення позову і до повноліття дитини, з постійним проведенням індексації згідно чинного законодавства, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що до 2018 року, син проживав з нею, а перед новим роком вона повідомила відповідача, що подасть до суду позов про стягнення аліментів, після чого відповідач зробив сину кілька подарунків (планшет, годинник, телефон). З 1 січня 2018 року син живе у батька, а в неї ночував лише 2 ночі, вона в січні 2018 року хворіла, але лікувалась вдома і щоденно ходила до сина в школу та спілкувалась із вчителькою. В неї в квартирі холодно і тому вона не заперечує, щоб син в зимній період жив у батька. Вона член батьківського комітету і ще хоче, щоб дитина закінчила навчальний рік в Гніванській школі, а потім має намір повернутись з сином в Іллінці. Відповідач позовні вимоги не визнав, пояснив, що в серпні 2017 року він возив сина на море. З вересня 2017 року син живе в нього, а до мами жити йти не хоче, вона перестріла його після школи та побила йому телефон. В позивачки вночі збираються компанії, курять, а це сину не подобається. Він працює в м. Вінниці і їде з дому в 6-7 годині ранку, тому сина в школу відправляє бабушка (його мама), а ввечері він постійно знаходиться із сином. Він не заперечує в його спілкуванні з матір'ю, крім того вона не працює і щоденно його провідує в школі. Позивачка має велику заборгованість по квартплаті, тому прагне за рахунок стягнення з нього аліментів покрити свої борги. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 21.02.2018 року, виданого виконавчим комітетом Гніванської міської ради, [PERSON] проживає з батьком в м. Гнівань, по вул. Соборна, 64/49. В квартирі є всі відповідні умови для повноцінного проживання та розвитку дитини. Вихованням та утриманням хлопчика займається батько та бабуся. Щоденне відвідування дитини в школі позивачкою не доводить факту перебування дитини на її утриманні. А тому, як на час звернення до суду, так і на день розгляду справи дитина з мамою не проживає і на її утриманні не перебуває, що не заперечується сторонами по справі, тому в позивачки відсутні правові підстави для звернення до суду, а в суду підстави для задоволення позову передбачені ч. 3 ст.181 СК України. На підставі ст.ст.4, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, 180-182, 183 СК України, суд ,

Outcome: approved