Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом зняття з реєстрації. Позивач обґрунтовує позов тим, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Іншого житла вона не має. У вищевказаній квартирі зареєстровані вона, колишній співмешканець [PERSON], та її син [PERSON], який проживає в Росії, та у відношенні якого вона подала до суду позовну заяву про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у відповідності з законом. З 2004 року по січень 2014 року вона перебувала в цивільному шлюбі з [PERSON], який з 2004 року був зареєстрований в її квартирі. Через неможливі умови сумісного проживання, шлюбні відносини було розірвано в січні 2014 року. Так як у них з відповідачем відсутні шлюбні відносини, вони не ведуть спільне господарство, вона запропонувала [PERSON] виселитися з її квартири та знятися з реєстрації. Договору найму з відповідачем вона не укладала. 10 липня 2015 року [PERSON] добровільно виселився з її квартири [ADDRESS], але не бажає добровільно знятися з реєстрації за вказаною адресою. Таким чином відповідач перешкоджає їй користуватись жилим приміщенням, у зв'язку з наявністю у квартирі зареєстрованого відповідача, вона не може оформити субсидію на оплату комунальних послуг та на випадок продажу квартиру навіть не зможе її продати. Це суттєво порушує її права власника. Тому вона просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою 111 в будинку 13 по вул. Гагаріна в м. Мелітополі Запорізької області шляхом примусового зняття з реєстрації та зняти з реєстрації [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала заяву про слухання справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом поштового повідомлення, тому у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Як встановлено в судовому засіданні, позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] жилою площею 52.7 кв.м., на підставі свідоцтва про право спадщини за заповітом від 06 квітня 2001 року, зареєстровано в реєстрі за номером 5-229 (а.с.8). Згідно довідки КП «Житломасив» від 10.06.2015 року та довідки УДМС у квартирі [ADDRESS] зареєстрована позивач [PERSON], її син [PERSON] та колишній співмешканець [PERSON] Позивач у позові вказує, що з 2004 року по січень 2014 року вона перебувала в цивільному шлюбі з [PERSON], який був зареєстрований в її квартирі. Через неможливі умови сумісного проживання, шлюбні відносини було розірвано в січні 2014 року та 10 липня 2015 року [PERSON] добровільно виселився з її квартири [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене, той факт, що відповідач не є власником квартири та членом сімї позивача, на даний час висилився з квартири, вирішити питання в позасудовому порядку не представляється можливим, у добровільному порядку відповідач не виявляє бажання знятися з реєстрації, що у свою чергу приводить до порушення прав позивача і перешкоджає їй належним чином користуватися та розпоряджатися власністю, позивач несе додаткові витрати по утриманню квартири, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зняття відповідача [PERSON] з реєстрації.

Outcome: approved