Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому просить розірвати укладений між ними шлюб, який був зареєстрований 03.05.2014 р. у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції актовий запис за №203. Окрім цього, [PERSON] просить відновити її дошлюбне прізвище, змінивши його на «Лотоцька». В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 03.05.2014 р. між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції актовий запис за №203. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Однак, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, через постійні конфлікти, які виникали через різні погляди на сімейне життя та виховання дитини. Позивач стверджує, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинилися, їх шлюб носить виключно формальний характер. Просить позов задоволити. Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Просила суд позовні вимоги задоволити повністю. /а.с.12/. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. У відповідності до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд встановив, що 03.05.2014 р. між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] було зареєстровано шлюб у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №203. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-СГ №229540./а.с.4/ У шлюбі в них народилася донька [PERSON], [INFO], що стверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про народження серія І-СГ №426465. /а.с.5/. Із змісту позовної заяви вбачається, що спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, оскільки в них різні погляди на сімейне життя, а також на виховання дитини. Однак, з метою збереження сімї позивач намагалася примиритися із відповідачем, відновити шлюбні відносини, про те всі спроби закінчилися невдало. Позивач стверджує, що їхній шлюб носить лише формальний характер. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Крім цього, статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відтак, суд вважає за необхідне відновити дошлюбне прізвище [PERSON] «Лотоцька». Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог, на відповідача слід покласти документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved