Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що надала відповідачу для користування власний автомобіль [NUMBER], в справному стані. 02.11.2016р. відповідач повернув їй автомобіль в пошкодженому стані, зі значними деформаціями, повідомивши, що відшкодує збитки, однак цього не зробив. Відповідно до висновку спеціаліста вартість майнової шкоди становить 23177,37 грн., яку вона просила стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Суд дійшов висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій транспортного засобу має право довіряти у встановленому порядку право користування і розпорядження приватним транспортним засобом іншій особі, яка має відповідне право на керування. Відповідно до п. 2.2 Правил дорожнього руху України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER], 2006 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. 01 серпня 2016 року позивач передала [PERSON], який має посвідчення водія на право керування транспортним засобом [NUMBER], для користування власний автомобіль [NUMBER], в справному стані, передавши йому реєстраційний документ на цей транспортний засіб. [PERSON] зобов'язався у разі пошкодження та/або знищення ввіреного йому транспортного засобу відшкодувати шкоду, що підтверджується відповідною розпискою. 03.11.2016р. відповідач повернув [PERSON] належний їй транспортний засіб у пошкодженому стані, за фактом дорожньо-транспортної пригоди протокол про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не складався і останній до адміністративної відповідальності не притягувався. Актом огляду транспортного засобу від 03.11.2016р., складеного суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Клевер Експерт», за участі власника [PERSON] та водія [PERSON], зафіксований характер механічних пошкоджень автомобіля [NUMBER], з яким погодився [PERSON], позаяк не висловив будь-яких зауважень. Відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку №622/11-16 від 09.11.2016р. вартість матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу автомобіля [NUMBER] становить 23177,37 грн. Вказаний висновок відповідачем не спростований. Оскільки автомобіль був переданий відповідачу в технічно справному стані, такий був пошкоджений в процесі експлуатації відповідачем, останній не подав суду доказів про відсутність своєї вини у завданні шкоди, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу майнову шкоду в повному обсязі. Відсутність кримінального провадження або протоколу про адміністративне правопорушення не є безумовним доказом відсутності вини. У цьому випадку вину такої особи може бути підтверджено чи спростовано іншими належними й допустимими доказами, передбаченими нормами ЦПК України. З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути 23177,37 грн. матеріальної шкоди та сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved