Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позов обґрунтувала тим, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі, який 20 вересня 2018 року був розірвано. Від спільного подружнього життя [INFO] у них народився син [PERSON] . Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 вересня 2018 року стягнуто з відповідача аліменти в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Поряд з тим, зазначила, що на період присудження йому аліментів відповідач працював, мав стабільний заробіток. На даний час ситуація змінилась, відповідач офіційно не працює, а відтак і сплачує мінімальний розмір аліментів. Позивач самостійно забезпечити належний рівень життя дитині не спроможна, оскільки суттєво погіршилося її матеріальне становище, а відтак вимушена звернутись до суду із даним позовом. Зважаючи на відсутність заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, змушена звернутися до суду та просити змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів у розмірі з 1/4 частки від його заробітку (доходу) на тверду грошову суму у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 липня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Позивач і відповідач, у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заяви сторін, за змістом яких вони просять справу розглядати за їх відсутності. При цьому, позивач позовні вимоги підтримала і просить їх задовольнити, а відповідач позов визнав, зазначив, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Частиною 2 ст.124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження, виданого виконкомом Красноставської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області 05 липня 2017 року серія [NUMBER] . Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20.09.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Оваднівської сільської ради від 10.07.2020 року, № 257. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 вересня 2018 року ухвалено стягувати з відповідача аліменти в користь позивача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України, передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 СК України, відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі за № 143цс-13 від 05 лютого 2014 року. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Разом з тим, визначаючи суму стягуваних аліментів, суд враховує те, що позивач скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про зміну способу стягнення аліментів, шляхом їх присудження у твердій грошовій сумі. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дитини на утриманні позивача, вік дитини, її стан здоров`я, вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дитини, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2020 році, зокрема для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривень, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень. Суд бере до уваги, що відповідач на даний час не працює, отримує мінливій дохід. Поряд з тим, суд є свідомим того, що неповнолітня дитина сторін не повинна жити за мінімальним стандартом, а відтак стягувані з відповідача раніше аліменти не забезпечують належного рівня проживання та розвитку сина. Враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, рівний обов`язок утримувати дитину, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. За вимогами закону цей розмір аліментів в будь-якому випадку не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відтак позовна в цій частині повинна бути задоволеною. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини та не буде непомірним тягарем для відповідача. У випадку зміни розміру аліментів або способу їх стягнення, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved