Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Зарічненська селищна рада Рівненської області про позбавлення батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що відповідач [PERSON] - її рідна сестра, троє її старших дітей: [PERSON] , 1996 року народження, [PERSON] , 1999 року народження, [PERSON] , 2002 року народження досягли повноліття. На даний час на утриманні відповідача перебуває її малолітній син [PERSON] , [INFO] . Батько дитини у свідоцтві про її народження записаний зі слів матері. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання малолітнього сина. Вказує, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, належним доглядом, утриманням та вихованням малолітнього [PERSON] не займається. 12 червня 2021 року через недогляд матері дитина потрапила в каналізаційний колодязь, отримала тілесні ушкодження, була госпіталізована у важкому стані до КНП «Зарічненська багатопрофільна лікарня». На даний час малолітній [PERSON] хворіє, потребує догляду та лікування. У зв`язку з тим, що матір дитини належним доглядом за нею не займається, вона опікується племінником, утримує та виховує його. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Крім того, пояснила, що відповідач упродовж п`ятнадцяти років зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, малолітнього [PERSON] залишає без нагляду, дворічна дитина неодноразово опинялася на вулиці без супроводу дорослих, потрапила до каналізаційного люку та у важкому стані була доставлена в лікарню. Кошти, які виплачуються на утримання сина, відповідач використовує для придбання спиртного. Залишення дитини разом з матір`ю становить загрозу для її життя. На даний час племінником опікується вона та вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] відповідає інтересам самої дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала. При цьому пояснила, що вона належним чином доглядає та виховує свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , дитина забезпечена всім необхідним. Був випадок коли малолітній [PERSON] впав у каналізаційний люк, вважає, що її вини в тому немає, оскільки дитина гралася в сусідів. Також пояснила, що спиртне вживає часто, майже кожного дня, але це не заважає їй належним чином виховувати дитину. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Зарічненської селищної ради Рівненської області [PERSON] у судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування Зарічненської селищної ради від 31.08.2021 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , свідка [PERSON] та дослідивши письмові докази у справі суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що у свідоцтві про народження малолітнього [PERSON] , [INFO] його матір`ю вказано [PERSON] , відповідача у справі. Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] від 13.11.2019 року вбачається, що відомості про батька дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, за вказівкою матері. Витягами з Державних реєстрів актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 02.07.2021 р., 27.11.2018р., свідоцтвом про народження позивача доводиться родинність стосунків між сторонами, зокрема те, що вони є рідними сестрами та малолітній [PERSON] є племінником позивача. Відповідно до ч. 1 - ч. 5 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків. У ході судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує своїми обов`язками щодо належного догляду, утримання та виховання малолітнього сина. Наведене підтверджується як поясненнями сторін у справі, дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами, так і показаннями свідка [PERSON] . Зокрема, свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що відповідач у справі - її мати, належним доглядом за малолітнім [PERSON] вона не займається, більше десяти років зловживає спиртними напоями, дитину часто залишає без нагляду, спілкується з особами сумнівної репутації, до яких відводить сина, дома постійно влаштовує сварки та скандали. Кошти, які їй виплачуються на утримання малолітнього сина, витрачає на придбання спиртного та цигарок. Всім необхідним дитину забезпечує її тітка, позивач у справі. Внаслідок недогляду матері малолітній [PERSON] 12 червня 2021 року потрапив до каналізаційного люку, отримав тілесні ушкодження, був госпіталізований. Вказує, що відповідач не в змозі належним чином виконувати свої батьківські обов`язки. З висновку КНП «Зарічненська багатопрофільна лікарня» про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 25.06.2021 року вбачається, що [PERSON] страждає на гіпоксично-ішемічне ураження ЦНС легкого ступені, синдром вегето-вісцеральних дисфункцій. Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 12.06.2021 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 166 КК України, за фактом отриманого повідомлення від КНП «Зарічненська багатопрофільна лікарня» про те, що 12.06.2021 року о 15 год. на приймальне відділення доставлений малолітній [PERSON] з діагнозом: політравма, закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, забій легень, травматичний шок, який перебуває в реанімаційному відділенні без свідомості. У висновку експерта № 225 (по медичним документам) від 03.08.2021 року зазначено, що отримані 12.06.2021 року малолітнім [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: саден волосяної частини голови, кровопідтіку на лобі, струсу головного мозку, саден грудної клітки, кінцівок відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. З акту обстеження умов проживання дитини [PERSON] , [INFO] року від 18.08.2021 року вбачається, що він проживає разом з матір`ю [PERSON] , бабусею [PERSON] , тіткою [PERSON] , дядьком [PERSON] , сестрами [PERSON] , [PERSON] , умови проживання задовільні, дитина забезпечена одягом по сезону, має місце для сну та ігор. На момент обстеження матір дитини була відсутня, її доглядом, утриманням та вихованням займається тітка [PERSON] . Із повідомлення Зарічненського центру надання соціальних послуг Зарічненської селищної ради Рівненської області від 10.08.2021 року № 313 вбачається, що сім`я позивача знаходиться на обліку сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах з проблемою вживання алкоголю [PERSON] . Також встановлено, що [PERSON] на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Відповідно до постанови Зарічненського районного суду Рівненської області від 05 серпня 2020 року [PERSON] піддавалася адміністративному стягненню у виді попередження за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання малолітнього сина [PERSON] . Із висновку органу опіки та піклування Зарічненської селищної ради Рівненської області від 31.08.2021 року № 1565 вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо малолітнього сина [PERSON] , 2019 року народження, вона зловживає спиртними напоями, вихованням та доглядом малолітнього сина не займається, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного медичного догляду та лікування. Вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Таким чином встановлено, що відповідач свідомо систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , не піклується про стан його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не бере участі у забезпеченні належних умов для його проживання, виховання, відпочинку, харчування та медичного догляду, не готує його до самостійного життя, не сприяє доступу дитини до культурних та інших духовних цінностей, засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Враховуючи винну поведінку відповідача, свідоме нехтування нею своїми обов`язками щодо виховання малолітнього сина, суд дійшов висновку про те, що змінити поведінку матері у кращу сторону неможливо, перебування дитини разом з нею є небезпечним для життя, здоров`я і морального виховання малолітнього [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини, без поважних причин, залишивши її без належної батьківської уваги, піклування та турботи, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони покладаються на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved