overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між нею та відповідачем 27.09.1997 року у Кодимській сільській раді Первомайського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №11. Від шлюбу подружжя має трьох дітей: доньок - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з вересня 2016 року із за сварок та суперечок, які виникали з обоюдної вини, поновлювати шлюбні стосунки подружжя не бажає. Крім того, позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність, позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позов визнає і проти його задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вище викладеного, враховуючи відсутність обґрунтованого сумніву у визнанні обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дітей, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, а в заяві поданій до суду зазначила, що бажає залишити шлюбне прізвище, то його необхідно залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між нею та відповідачем 27.09.2003 року у Крюківському відділі РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 373, було зареєстровано шлюб. Позивач після реєстрації шлюбу змінила прізвище на дошлюбне - «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені виданим 27.02.2006 року, запис № 17. Шлюб у обох перший. Від шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Шлюб виявився невдалим і з літа 2014 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, оскільки позивачка з відповідачем не проживають як подружжя, вони втратили один до одного почуття любові та поваги через постійні сварки, ведуть окремо господарство, тощо. Примирення і збереження сім'ї між ними не можливе, тому шлюб необхідно розірвати, судові витрати стягнути з відповідача. В судове засідання позивачка не з»явилася, але надала суду заяву, згідно якої прохає суд розглянути справу без її участі за участі її представника, позов підтримує та прохає його задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі і прохав їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позов в повному обсязі. Заслухавши відповідача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що обставини, викладені в позові, мали місце. Між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб 27.09.2003 року у Крюківському відділі РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 373, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим повторно 13.03.2006 року. Позивач після реєстрації шлюбу залишилася на дошлюбному прізвищі - «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені [NUMBER] виданим 27.02.2006 року Центральним відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції, запис № 17. Шлюб у обох перший. Від шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 23.03.2006 року Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №158 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 25.03.2008 року Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №206, які проживають з нею. Шлюб виявився невдалим і з літа 2014 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, оскільки позивачка з відповідачем не проживають як подружжя, вони втратили один до одного почуття любові та поваги через постійні сварки, ведуть окремо господарство, тощо. Примирення і збереження сім'ї між ними не можливе, тому шлюб необхідно розірвати. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між нею та відповідачем 28.01.2010 року у Виконавчому комітеті Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №1. Від шлюбу подружжя має одну дитину: доньку [PERSON] [INFO] . Шлюбні відносини між подружжям припинені із за сварок та суперечок, які виникали з обоюдної вини, тривалий час подружжя проживає окремо та поновлювати шлюбні стосунки не бажає. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність, позов підтримує і просить його задовольнити. Крім того, позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, а також вказав, що позов визнає і проти його задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вище викладеного, враховуючи відсутність обґрунтованого сумніву у визнанні обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, а в заяві поданій до суду зазначила, що бажає залишити шлюбне прізвище, то його необхідно залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між нею та відповідачем 29.08.2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №268. Від шлюбу подружжя має одну дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з червня 2018 року із за сварок та суперечок, які виникали з обоюдної вини, з вказаного часу шлюбні стосунки між подружжям не поновлювались. Крім того, позивачка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність, позов підтримує і просить його задовольнити. Також позивачка вказала, що просить не стягувати з відповідача витрати по сплаті судового збору. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позов визнає і проти його задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вище викладеного, враховуючи відсутність обґрунтованого сумніву у визнанні обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, а в заяві поданій до суду зазначила, що бажає залишити шлюбне прізвище, то його необхідно залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між нею та відповідачем 29.12.1995 року зареєстровано шлюб Палацом шлюбів виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, запис № 1871, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 28.11.1997 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 08.12.1997 року відділом РАГС Крюківського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області, запис № 544 та малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом РАГС Крюківського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області, запис № 117. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними припиненні з липня 2010 року, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, неналежного ставлення сторін до сім»ї, тому не можуть в подальшому проживати разом. Примирення і збереження сім'ї між ними не можливе, тому шлюб необхідно розірвати, місце проживання малолітньої дитини визначити з матір»ю. В судовому засіданні позивач позов підтримала та прохала його задовольнити. Місце проживання неповнолітньої доньки визначити з нею. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі . Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін по справі, судом встановлено, що обставини, викладені в позові, мали місце. Між позивачем та відповідачем 29.12.1995 року зареєстровано шлюб Палацом шлюбів виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, запис № 1871, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 28.11.1997 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 08.12.1997 року відділом РАГС Крюківського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області, запис № 544 та малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом РАГС Крюківського райвиконкому м. Кременчука Полтавської області, запис № 117. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними припиненні з липня 2010 року, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, неналежного ставлення сторін до сім»ї, тому не можуть в подальшому проживати разом. Примирення і збереження сім'ї між ними не можливе, тому шлюб необхідно розірвати, місце проживання малолітньої доньки визначити з матір»ю. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між нею та відповідачем 30.07.2010 року у Крюківському відділі ДРАЦС Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 257 зареєстровано шлюб. Позивач після реєстрації шлюбу залишила дошлюбне прізвище. Шлюб у обох перший. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], актовий запис № 591, який проживає з позивачем. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з 16.12.2013 року, коли відповідач спричинив тілесні ушкодження позивачу, що підтверджується витягом з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 17.12.2013 року за ч.1 ст.125 КК України за фактом побиття відповідачем позивача та спричинення тілесних ушкоджень. Примирення і збереження сім'ї між ними не можливе, тому шлюб необхідно розірвати, місце проживання дитини визначити з нею, судові витрати стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримала та прохала його задовольнити з підстав, викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в частині розірвання шлюбу та місця проживання дитини, як не заперечував і обставини, вказані позивачем як підстава для розірвання шлюбу, однак заперечує вимогу стягнення з нього судових витрат, так як з позовом звернулась позивач, а не він. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони по справі, судом встановлено, що обставини, викладені в позові, мали місце. Позивач та відповідач зареєстрували шлюб 30.07.2010 року у Крюківському відділі ДРАЦС Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області , актовий запис № 257, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим повторно 21.12.2013 року Крюківським відділом ДРАЦС РС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Позивач після реєстрації шлюбу залишила дошлюбне прізвище. Шлюб у обох перший. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим повторно 21.12.2013 року Крюківським відділом ДРАЦС РС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 591, який проживає з позивачем. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з 16.12.2013 року, коли відповідач спричинив тілесні ушкодження позивачу, що підтверджується витягом з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 17.12.2013 року за ч.1 ст.125 КК України за фактом побиття відповідачем позивача та спричинення тілесних ушкоджень. Примирення і збереження сім'ї між ними не можливе, тому шлюб необхідно розірвати, місце проживання дитини визначити з позивачем. У відповідності до вимог ст.. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 263,60 грн., який був сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що на протязі сімейного життя зясувалось, що вони мають різні погляди на життя, що у них несумісність характерів. Вони втратили почуття поваги один до одного, тому і розпалася сімя. На теперішній час проживають окремо друг від друга, сумісного господарства не ведуть. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Позивач просила розглянути справу без її участі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання ним судової повістки, причину своєї неявки суду не повідомив. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 09 квітня 2010 року у Другому Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 109; від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач вказує, що на протязі сімейного життя зясувалось, що вони мають різні погляди на життя. Будучи незадоволеними таким сімейним життям, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, та в подальшому не вживали заходів для примирення. Більш того, позивач в своїй заяві зазначає, що шлюбно-сімейні відносини припинені між ними з серпня 2016 року, в звязку з чим подальше спільне життя з відповідачем і збереження їх шлюбу суперечило б її моральним принципам та інтересам. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що на протязі сумісного проживання зясувалось, що між ними відсутні спільні інтереси, які зробили їх сумісне життя неможливим. Вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин з 2007 року, мешкають окремо, сумісного господарства не ведуть, сімя існує лише формально, кожен має іншу сімю. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження їх шлюбу неможливе, так як вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач, місце проживання якої у встановленому законом порядку не зареєстроване та позивачеві невідоме, була викликана до суду через оголошення у пресі. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 01 вересня 2001 року у Виконавчому комітеті Зоринської міської ради Перевальського району Луганської області, актовий запис № 49; від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач вказує, що на протязі сумісного проживання зясувалось, що між ними відсутні спільні інтереси, які зробили їх сумісне життя неможливим. Будучи незадоволеними таким сімейним життям, сторони з 2007 року припинили шлюбно-сімейні відносини, та в подальшому не вживали заходів для примирення. Крім того, в своїй адресованій суду письмовій заяві позивач вказує, що строк для примирення їм не потрібен. Більш того, позивач в позовній заяві зазначає, що станом на цей час вона і відповідач втратили почуття любові один до одного, в звязку з чим подальше спільне життя з відповідачем і збереження їх шлюбу суперечило б її моральним принципам та інтересам. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved