Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач вказала, що 29.10.2011 року, між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено актовий запис № 308 від 29.10.2011 року, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 09.10.2019. Зазначає, що від шлюбу у них з відповідачем народилася донька [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання виявилося, що у них з чоловіком різні погляди на життя, що відображалося зокрема у відсутності порозуміння між ними, постійними сварками. Починаючи з 2018 року їх сімейні стосунки суттєво погіршились. Тривалі намагання позивачки зберегти сім`ю не принесли результатів, почуття любові та поваги між сторонами втрачено, сімейні стосунки вони не підтримують. Подальше\~спільне сімейне\~проживання з\~відповідачем є\~неможливим,\~а збереження\~ \~шлюбу суперечить\~її інтересам\~та інтересам\~дитини. На підставі викладеного, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також після розірвання шлюб залиши на її вихованні доньку [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними в справі матеріалами, позов підтримує, просить їх задовольнити. Також, 10 грудня 2020 року подала до суду заяву у якій посилається на спільну домовленість з чоловіком, який позов визнає про , що подав заяву, уточнила п.3 прохальної частини та просить залишити доньку проживати разом із нею. Відповідач у\~судове засідання\~ не\~з`явився також, 10 грудня 2020 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника за наявними в справі матеріалами, позовні вимоги визнає повністю, просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у ній докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд прийшов до наступних висновків. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , яке видано 09.10.2019 року, [PERSON] та [PERSON] , 29.10.2011 року уклали шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено актовий запис № 308. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.04.2013, у сторін від шлюбу народилась дитина, донька - [PERSON] , [INFO] . Як убачається з матеріалів справи, подружнє життя між сторонами не склалося, з 2018 року у них погіршились шлюбні відносини, між сторонами зникли почуття любові, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, шлюбні стосунки не підтримують. Народжена у шлюбі дитина проживає разом з матір`ю. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Крім того, відповідно до ч. 2\~ст. 49 ЦПК України\~відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. У разі визнання відповідачем позову суд, відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно вимог статті 160 Сімейного кодексу України, яка регламентує право батьків на визначення місця проживання дитини, вбачається, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. На підставі наведеного, врахувавши всі обставини справи в сукупності, повне визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до переконання, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим позов слід задовольнити, шлюб\~\~розірвати, а місце проживання дитини визначити за місцем проживання її матері. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути сплачений позивачкою судовий збір у сумі 840,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved