Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач у позові вказала, що згідно свідоцтва про права на спадщину від 16.05.2011р., вона є власником будинку за адресою: [ADDRESS]., в якому зареєстрована колишня дружина її сина - [PERSON], але фактично у будинку з 2005 року не проживає, жодної участі в оплаті комунальних послуг та поліпшені стану квартири не приймає, але добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає. Оскільки відповідач не проживає у будинку більше 6 місяців, позивач не може оформити субсидію на житлово-комунальні послуги і вимушена сплачувати за неї комунальні послуги і тому просить визнати її такою, що втратила право користування будинком. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала разом з уточненою позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача судові витрати, заяву про підтримання позовних вимог, в якій просила розглядати справу без її участі (а.с. 29, 30, 32). Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій зазначила, що проти позову не заперечує, підтвердила факт не проживання у будинку з 2005 року та просила розглядати справу без її участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2011р., що підтверджується витягом про Державну реєстрацію прав № 30222487 від 07.06.2011р. та технічним паспортом на будинок від 11.03.2011р. (а.с. 10-14). Згідно наданої копії домової книги будинку окрім власника [PERSON] у будинку зареєстрована [PERSON] - відповідач по справі, яка є колишньою дружиною сина позивача, оскільки шлюб на даний час розірвано, про що свідчить рішення Чугуївського міського суду Харківської області № 2-1321/05 від 19.05.2005р. (а.с. 9, 15-19). Згідно наданої довідки голови вуличного комітету [PERSON] позивач [PERSON] зареєстрована у будинку [ADDRESS], і разом з нею проживають син [PERSON] та онучка [PERSON], що підтвердили сусіди позивача: [PERSON], проживаюча за адресою: [ADDRESS], та [PERSON], проживаюча за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Факт не проживання відповідача у будинку, власником якого є позивач, підтверджується актом про встановлення факту непроживання від 06.04.2015 року складеного за участю сусідів позивача: [PERSON], проживаючого у будинку [ADDRESS], [PERSON], проживаючої у [ADDRESS], та [PERSON], проживаючої у будинку [ADDRESS], який затверджено головою вуличного комітету (а.с. 20). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Реєстрація ж відповідача в будинку, який належить позивачу, перешкоджає здійсненню власником права користуванням та розпорядженням своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом 6-ти місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи більше встановлених строків, проводиться в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Таким чином, позивач не може реалізувати свої права користування та розпорядження майном, оскільки в будинку, власником якого вона є, зареєстрована колишня дружина сина - відповідач, яка фактично не проживає з 2005 року, тому вимоги позивача є обґрунтованими та законними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved