Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де вказала, що 03 лютого 2015 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, і на підставі зазначеного договору вона набула право власності на квартиру [ADDRESS]. На момент укладання договору купівлі-продажу в квартирі [ADDRESS] на реєстраційному обліку перебував [PERSON], який був продавцем квартири. За умовами п. 5.3. Договору Продавці зобов'язуються знятися з реєстраційного обліку до 08 лютого 2015 року. На сьогоднішній день [PERSON] з реєстраційного обліку у вказаній квартирі не знявся. Під час телефонної розмови, яка відбулась 09.02.2015 року відповідач повідомив її, що через брак часу можливості знятися з реєстраційного обліку він не має, та коли така можливість з'явиться, та чи з'явиться взагалі, він не знає. За цих обставин вона просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Позивачка та її представник за довіреністю [PERSON] до суду не явилися, про день слухання справи сповіщені належним чином, в заяві представник просить розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не явився, про день слухання справи сповіщений належним чином, надіслав заяву, у якій позов визнав, просить розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником трикімнатної квартири [ADDRESS], що підтверджено копією договору купівлі - продажу від 03. 02. 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чуєвою Т. Т., зареєстрований в реєстрі за №38. Право власності на даний об'єкт нерухомості зареєстровано за [PERSON] приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чуєвою Т. Т. за реєстраційним номером 561135823104, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №33075132 від 03.02.2015 року. На момент укладення договору купівлі-продажу квартири на реєстраційному обліку перебував [PERSON], який був стороною даного договору, а саме продавцем. За умовами п. 5.3. Договору Продавці зобов'язуються знятися з реєстраційного обліку до 08 лютого 2015 року, проте на сьогоднішній день відповідач з реєстраційного обліку у вказаній вище квартирі не знявся. Той факт, що він дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS], підтверджується довідкою №135 від 30.01.2014 року ОСББ «Жовтень». Згідно до вимог ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Частиною 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що особа має право користуватися відповідним житлом лише за наявності у неї права приватної власності на дане житло, або за умови набуття статусу члена сім'ї власника відповідного будинку (квартири). Відтак - припинення права власності особи на будинок (квартиру) припиняє її право та право членів її сім'ї на користування цим будинком (квартирою). Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих об'єктів, закон не передбачив при цьому права цього власника на збереження за ним права користування відчуженим нерухомим майном у подальшому. Частина 4 ст. 156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок (квартиру) цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. На сьогоднішній день відповідач не має самостійного права на вищевказане житло з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення наймачем чи на підставі ордера тощо - ст. 810 ЦК України, ст. ст. 61, 64 ЖК України). Отже, у зв'язку з відсутністю на сьогоднішній день договірних відносин з [PERSON], як новим власником квартири, та припиненням права власності [PERSON] на квартиру, останній втратив право користування квартирою [ADDRESS], оскільки його право є похідним від його права приватної власності на дану нерухомість, яке він відчужив на підставі договору. Таким чином, з припиненням права власності особи на жиле приміщення, дана особа та члени її сім'ї також втрачають право користування цим приміщенням. З огляду на зазначене, оскільки відповідач був зареєстрований у спірному житловому приміщенні не зі згоди [PERSON], як власника приміщення, враховуючи, що відповідач не є членом родини позивача, а тому він не набув право користування цією квартирою, однак перешкоджає позивачу, як власнику квартири у користуванні нею, ним порушено право [PERSON], як власника нерухомого майна.

Outcome: approved