Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 21 вересня 1994 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Лотівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. Від спільного шлюбу мають троє дітей, двоє з яких повнолітні, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та неповнолітній [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось. Вже протягом десяти років відповідач зловживає спиртними напоями, від чого неодноразово лікувався, але лікування не давало бажаного результату. Сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з ініціативи чоловіка між ними часто виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх неповнолітній син, що негативним чином впливає на його стан. На даний момент ведення між ними спільного господарства припинено. Подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам позивачки та її неповнолітньої дитини, примирення неможливе, а тому, просила суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON], підтримала позов та просила його задовольнити, підтвердила обставини, що викладені у позові. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день та місце розгляду справи був повідомлений завчасно у відповідності до п.2 ст. 74 ЦПК України, а отже відповідно до ч. 5 ст. 172 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наявних у справі матеріалів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч. 2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі від 21 вересня 1994 року, зареєстрованому Лотівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області за актовим записом № 1. Від спільного шлюбу мають троє дітей, двоє з яких повнолітні, а саме: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та неповнолітній [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями паспортів відповідно серії [NUMBER] від 21 грудня 2011 року та серії [NUMBER] від 21 травня 2014 року, а також копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 19 квітня 2001 року. З пояснень позивачки та матеріалів справи вбачається, що сторони спільного господарства не ведуть, почуття любові та поваги між ними зникли, внаслідок чого шлюбні відносини між ними фактично припинені, тому збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, що має суттєве значення. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає примирення сторін неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved