Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 23.09.1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] , який на даний час є повнолітнім, та [PERSON] , [INFO] . З плином часу, їхні з відповідачем взаємини почали псуватися, між ними зникла довіра, яка була до шлюбу, виникали сварки, зникло взаєморозуміння. Вона намагалася зберегти сім`ю, проте її спроби налагодити їхні відносини нічого не дали. Вважає, що подальше спільне життя та збереження їхнього шлюбу надалі неможливе, так як суперечить її інтересам. Враховуючи викладене, просила суд розірвати її шлюб з відповідачем [PERSON] , після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі « [PERSON] » та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні, представник позивача вимоги підтримала. Відповідач вимоги позивача визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставин, на які посилалися сторони, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне. Згідно зі ст.ст. 104, 105 та 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя. Відповідно до положень ст.ст. 111-112 СК України, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей, вживши всіх заходів щодо примирення подружжя та встановивши, що їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, - постановляє рішення про розірвання шлюбу. Оскільки, після надання сторонам терміну на примирення, останні примиритися бажання не виявили, відповідач [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] , тому суд, враховуючи викладене, вважає, що дана сім`я фактично розпалась, шлюб існує лише юридично, суперечить інтересам сторін і його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить, після розірвання шлюбу, залишити прізвище, набуте у шлюбі - « [PERSON] ». Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Позивач та відповідач питання щодо визначення місця проживання сина з ними не ставлять. Відповідач проти залишення сина проживати біля матері, не заперечував. Зважаючи на вік та місце проживання дитини на даний час, суд вважає, що неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишається проживати біля матері - [PERSON] . Вирішуючи питання щодо судових витрат, прийшовши до висновку про задоволення позовних вимог, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір сумі 768 гривень 40 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved