Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно - земельна ділянка площею 1,5297 га, кадастровий номер 6322283000:06:000:0550, надана останній для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Новомажарівської сільської ради Зачепилівського району Харківської області. На дану земельну ділянку було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Позивач стверджує, що оформити своє право власності в порядку спадкування за законом на вищевказану земельну ділянку не має можливості, оскільки постановою державного нотаріуса Зачепилівської державної нотаріальної контори від 27.09.2019 р. було відмовлено, так як за життя спадкодавець [PERSON] не встигла завершити процедуру приватизації, тому правовстановлюючий документ на дану земельну ділянку відсутній. У зв`язку з викладеним [PERSON] просила суд визнати за нею право на завершення процедури приватизації земельної ділянки загальною площею 1,5297 га, кадастровий номер 6322283000:06:000:0550, яка розташована на території Новомажарівської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, та в подальшому на одержання нею правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Від представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Щербак Т.М. надійшов до суду відзив на позовну заяву в якому вона заперечувала проти задоволення позовної заяви [PERSON] , вказавши, що відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто, на її думку спадкуванню підлягають права, які виникли та зареєстровані у порядку, встановленому чинним законодавством. Крім того, нею зазначено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні цієї процедури, то тоді спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації земельної ділянки, а не визнання права власності на земельну ділянку, а оскільки [PERSON] не надано жодного належного доказу того, що її права на завершення приватизації земельної ділянки були порушені, невизнані чи оспорені, а також відсутність державної реєстрації спірної земельної ділянки за померлою унеможливлює захист прав позивача у визначений ним спосіб. Тому представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] в повному обсязі. Позивачем [PERSON] надано відповідь на відзив представника відповідача, в якому вона зауважила, що звертається до суду з позовом про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , посилаючись на праву позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24/75/0/4-13 «про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», та в подальшому на одержання нею правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку, а не визнання права власності на спірну земельну ділянку, як зазначила у відзиві представник відповідача Щербак Т.М . Також позивачем надано суду письмові пояснення з приводу того, що вона 10.02.2020 р. направляла листа до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з проханням визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що знаходиться на території Новомажарівської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, кадастровий номер 6322283000:06:000:0550, на яку було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки її матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Щербак Т.М. в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову заперечувала з підстав викладених у її відзиві. Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як встановлено судом [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №15 від 15.06.2017 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Новомажарівської сільської ради Зачепилівського району Харківської області. Судом також встановлено, що відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Зачепилівської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Харківській області від 28.09.2019 р., [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,5297 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Новомажарівської сільської ради, Зачепилівського району, Харківської області, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на спадкове нерухоме майно - земельну ділянку площею 1,5297 га., кадастровий номер: 6322283000:06:000:0550. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу- НВ-6302334062015 від 25.12.2015 р. вбачається, що [PERSON] за життя був виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1, 5297 га., кадастровий номер: 6322283000:06:000:0550, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня. Таким чином, судом встановлено, що спадкодавцем [PERSON] розпочато, але не завершено процедуру приватизації земельної ділянки. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №С-193/0/14-333/0/21-20 від 02.03.2020 р. [PERSON] було відмовлено у завершенні процедури безоплатної приватизації земельної ділянки після смерті [PERSON] , посилаючись на відсутність законодавчого врегулювання можливості переходу такого права до спадкоємців. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно ч.1ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За змістом ст. 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У п. 3.5 - вказано, що правильною є практика судів, які у випадку не завершення процедури приватизації земельної ділянки яку розпочав за життя спадкодавець, та не встиг закінчити, визнають за спадкоємцем таке право. Суд не може взяти до уваги заперечення представника відповідача про відсутність в даних правовідносинах виникнення права на захист у позивача шляхом його визнання, з огляду на відсутність правовстановлюючих документів у спадкодавця на спадкове майно, оскільки вищевказані перехідні положення Земельного кодексу України та правова позиція Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спростовують ці підстави для відмови в задоволенні даних позовних вимог. У випадку, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч.3 ст. 116 ЗК). Таким чином, прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , позивач набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останній на момент смерті, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved