Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2001 року. В своїй позовній заяві позивач вказала, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено через неодноразові сварки, приниження, образи, складний матеріальний стан сім`ї з вини відповідача, втрату почуття любові та поваги, тому вона вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо через небажання обох сторін. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження сторони з 21 вересня 2001 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, з вини відповідача спільне господарство подружжя припинено внаслідок складного матеріального стану, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Жодних доказів того, що подальше спільне життя подружжя із збереженням шлюбу не суперечило інтересам одного з подружжя не наведено, згідно позовної заяви вбачається, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Спору про поділ майна не заявлено. Розірвання шлюбу через органи РАГСУ не можливе через небажання відповідача. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]», яке вона просить змінити на дівоче прізвище «[PERSON]» після розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved