Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 20 квітня 2001 року в Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 167. На обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20 квітня 2011 року та мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . В серпні 2015 року вони з відповідачем остаточно припинили сімейно-шлюбні відносини через причини психологічного характеру, відсутність взаєморозуміння, що призвело до відчуження в їх відносинах та до розпаду сім`ї. Після припинення сімейно-шлюбних відносин з відповідачем вона фактично створила нову сім`ю з [PERSON] , а [INFO] в них народився син [PERSON] . Вона бажає офіційно оформити шлюбні відносини з [PERSON] , для чого необхідно розірвати шлюб з відповідачем. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, її збереження є неможливим, а шлюб необхідно розірвати. Діти залишаться проживати разом з нею, питання участі батька у їх вихованні та матеріальному утриманні вирішені ними мирним шляхом. Вони не мають спору майнового характеру. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, з урахуванням визнання відповідачем позову, та ухвалити рішення в підготовчому засіданні. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, не буде надавати відзив на позовну заяву, йому зрозумілі наслідки визнання ним позову, просить ухвалити рішення в підготовчому засідання. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив провести підготовче засідання за відсутності сторін та відповідно до ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалити рішення у справі. Встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та перевіривши наявність для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 квітня 2001 року в Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 167, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 8). Сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 9, 10). Як зазначено в позові, в серпні 2015 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ч.2 ст. 112 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду справи повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Частиною 1 статті 142 ЦПК передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Outcome: approved