Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти, посилаючись на те, що з відповідачем мають спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач, як батько, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до повноліття дітей. В судове засідання позивач [PERSON] не прибула, до суду надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, до суду надав заяву про слухання справи у його відсутності та визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що в позивача і відповідача є спільні неповнолітні діти - син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.8,9) та довідкою виконавчого комітету Тетіївської міської ради Київської області № 1119 від 08.07.2020 року (а.с.10). Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в підготовчому засіданні докази, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає задоволенню, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] є їх батьком та зобов`язаний приймати участь у вихованні та утриманні дітей, тож суд у відповідності зі ст.ст. 181-183 Сімейного кодексу України стягує з нього аліменти. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 840,80 гривень судового збору на користь держави за подання позову, оскільки позивач згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved