overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2013 року, шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 260, про що видано свідоцтво серії [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про місце проживання дитини та поділ майна, що є спільною власністю подружжя немає. Просила суд шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, на примирення не згодна, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.280-289 ЦПК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спір про місце проживання дитини та поділ майна, що є спільною власністю подружжя відсутній. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 1991 року, в якому у них народилися двоє дітей, дочка [PERSON], яка на даний час є повнолітньою, та син [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначила, що з відповідачем разом не проживають упродовж 11 років, спільне життя з таким не склалося. У 2007 році він виїхав за кордон і з того часу кожен із них живе окремим життям та своїми інтересами. За десять років бачились всього один раз. За такий тривалий час у них змінились погляди на сімейне життя та обов»язки подружжя, втратили почуття поваги та любові один до одного, стали зовсім чужими людьми. Крім того, з часом дізналася, що у відповідача є інша жінка. Таким чином вважає, що шлюб між ними існує формально, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають та не підтримують подружні відносини, а тому, за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв»язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати і після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи у його відсутності, при цьому зазначив, що позов визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], повторно виданого 14 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 17 серпня 1991 року у Горошівській сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №08. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині «[PERSON]». Від шлюбу мають двоє дітей, дочку [PERSON], яка на даний час є повнолітньою та сина [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі більше десяти років разом не проживають, спільного господарства неведуть, подружні відносини не підтримують. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 червня 2011 року, в якому у них народилася одна дитина, син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Поряд з тим, зазначила, що після укладення шлюбу, відповідач почав зловживати спиртними напоями, на грунті чого між ними виникали сварки, під час яких він обзивав її нецензурними словами. Крім того, безпідставно ревнував її і з цього приводу вчиняв сварки, під час яких наносив їй побої. Під час сварок знищував домашнє майно. Така поведінка відповідача позначилася негативно і на її здоров»ї. Шлюб набрав формальних рис, що суперечить її інтересам, вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв»язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати і після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, при цьому зазначив, що позов визнає та просив шлюб між ними розірвати. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 076186, виданого 17 червня 2011 року Озерянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], 03 червня 1988 року нарордження, зареєстрували шлюб 17 червня 2011 року у Озерянській сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №10. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Григоришин». Від шлюбу мають одну дитину, сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.08.1984 року, шлюб зареєстрований Чебоксарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 1783, про що видано свідоцтво [NUMBER] Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, більше 13 років проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя не має. Просила суд шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.280-289 ЦПК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 18.08.1984 року. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна подружжя відсутній. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім'ї суперечило б їх інтересам. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2010 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 1228. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - дочок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, та місце проживання дітей немає. Просила суд шлюб розірвати. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, на примирення не згодна, проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечувала. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ч.4, ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2010 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей - дочок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спір про поділ майна подружжя та встановлення місця проживання неповнолітніх дітейвідсутній. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. На підставі ч.3 ст. 105, ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Комунарському районі, актовий запис №933. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За останні роки відносини між подружжям погіршились, позивачка з відповідачем з липня 2017 року живуть окремо, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає що збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому була змушена звернутися з позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним шляхом, до суду надала заяву про підтримку позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без її участі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним шляхом, до суду надав заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між позивачкою та відповідачем 18.11.2006 року Комунарським районним у м. Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було зареєстровано шлюб, актовий запис №933. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №401 та серії [NUMBER] , актовий запис №452. Розглянувши матеріали справи, заяви сторін по справі, суд вважає, що вимоги позивачки є законні та обґрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню, оскільки шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем фактично припинились, досягнути їх примирення не вдалося, отже, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 червня 2015 року. Від шлюбу мають одну дитину дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Поряд з тим, зазначила, що з відповідачем спільно проживали до 15 вересня 2018 року, після чого шлюбні відносини були припинені. Відповідач проживає окремо, спільне господарство не ведуть. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на спільне життя та обовязки. За таких обставин вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, у звязку з чим просила суд шлюб між ними розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], а також стягнути з відповідача в її користь сплачений нею судовий збір. Позивач у підготовче судове засідання не прибула, в поданій до суду заяві просила справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в зал судового засідання не прибув, подавши до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Не заперечує щодо задоволення позовних вимог. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 118710, виданого 19 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 19 червня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, про що складено відповідний актовий запис № 64. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Чорномаз». Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі подружні відносини не підтримують тривалий термін, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2014 року. Від шлюбу мають одну дитину, дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Поряд з тим, зазначила, що протягом останніх 4 років відносини між ними поступово стали погіршуватися, зникли взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен із них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. За таких обставин вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати на оплату судового збору. Сторони у підготовче судове засідання не з`явилися. Позивач подала до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи провести за її відсутності, при цьому, зазначила, що позов підтримує. Відповідач подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності, зазначивши що не заперечує щодо розірвання шлюбу. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 21 червня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, про що складено відповідний актовий запис № 67. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу мають одну дитину, дочку дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Також судом встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують, тривалий час проживають окремо. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у вигляді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved