Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина, [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову до досягнення повноліття. Свої вимоги обгрунтовує тим, що діти проживають з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Добровільно надавати належну допомогу на утримання дітей відповідач відмовляється, хоча має таку можливість. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що як вбачається з свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області та серії [NUMBER] , виданого Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є громадяни [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст.180 Сімейного кодексуУкраїни (надалі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В силу вимог п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ч.ч.2 і 3 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Суд вважає доведеним факт того, що неповнолітні діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні, домовленості між сторонами щодо їх утримання не досягнуто, тому, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей. Інших обставин, які б звільняли відповідача від сплати аліментів судом не встановлено. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст.182, 183 СК України, а саме: матеріальне становище платника аліментів, стан його здоров`я, відсутність на його утриманні інших утриманців, та враховуючи матеріальне становище дітей, які на даний час перебувають на утриманні матері, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина, [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову до досягнення повноліття, оскільки при розгляді справи відповідач визнав такі позовні вимоги і цей розмір є доцільним та буде відповідати потребам дітей. Згідно п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п. 3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від сплати судового збору, то згідно зі ст. 141 ЦПК Україниз відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: approved