Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання права власності на майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 серпня 2015 року вона домовилася з відповідачкою про придбання у неї нежитлової будівлі, що розташована в м. Лебедин Сумської області по вул. Лесі Українки, б/н. Вони узгодили всі істотні умови договору купівлі продажу, а саме, визначили ціну будівлі - 25000 грн., порядок оплати вартості, порядок передачі майна. На виконання умов даного договору купівлі-продажу 24 серпня 2015 року позивачка передала відповідачці кошти в сумі 25000 грн., а вона у свою чергу передала їй розписку про отримання коштів. З того часу позивачка користується придбаною у відповідачки нежитловою будівлею. В обумовлений між сторонами строк, а саме, до 31 грудня 2015 року нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу вказаної нежитлової будівлі не вдалося, оскільки відповідачка ухиляється від його нотаріального посвідчення. Тому позивачка просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, укладений між нею та відповідачкою 24 серпня 2015 року та визнати за нею право власності на вказану будівлю. В попереднє судове засідання позивачка та відповідачка не зявилися, хоча і були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, але представник позивачки та відповідачка надали заяви в яких прохають суд справу розглядати без їх участі. Представник позивачки позовні вимоги підтримує, а відповідачка позовні вимоги визнає та не заперечують проти ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі статей 130 та 174 ЦПК України, за згодою сторін, суд вважає можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які регулюються ст. 15, 16, 182, 220, 317, 325, 328, 334, 392, 638, 655, 657 ЦК України. В судовому засіданні було встановлено, що дійсно мав місце факт продажу відповідачкою позивачці нежитлової будівлі, що розташована в м. Лебедин Сумської області по вул. Лесі Українки, б/н. Вони узгодили всі істотні умови договору купівлі продажу, а саме, визначили ціну будівлі - 25000 грн., порядок оплати вартості, порядок передачі майна. На виконання умов даного договору купівлі-продажу 24 серпня 2015 року позивачка передала відповідачці кошти в сумі 25000 грн., а вона у свою чергу передала їй розписку про отримання коштів (а.с. 10). За домовленістю між сторонами договір купівлі продажу вищезазначеної будівлі мав бути посвідчений нотаріально в строк до грудня 2015 року, але відповідачка ухиляється від взятого на себе зобовязання чим порушує право позивачки на власність. З довідки ФОП [PERSON], від 21 березня 2016 року вбачається, що за інвентаризаційними даними нежитлова будівля, що розташована в м. Лебедин Сумської області по вул. Лесі Українки, б/н, не зареєстрована (а.с.11). З технічного паспорта на нежитлову будівлю, що розташована в м. Лебедин Сумської області по вул. Лесі Українки, б/н, вбачається, що на земельній ділянці розташовано: нежитлова будівля (магазин), позначений на плані під літ. «А», загальною площею 56,9 кв.м., до складу якого входить: торговий зал площею 39,8 кв.м.; котельна площею 2,8 кв.м.; підсобна площею 14,3 кв.м. (а.с.12-15). Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона\~\~( продавець ) передає або зобовязується передати майно ( товар ) у власність другій стороні ( покупцеві ), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно ( товар ) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що між позивачкою та відповідачкою фактично був укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, так як позивачка оплатила її вартість, а відповідачка прийняла кошти. У свою чергу відповідачка передала нежитлову будівлю, а позивачка прийняла її. Згідно зі ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Суд вважає, що згідно ст. 328 ЦК України право власності на нежитлову будівлю позивачка набула на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочину і маються підстави для визнання за нею цього права. Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані, визнані відповідачкою і тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved