Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей посилаючись на те, що відповідач є батьком її неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З відповідачем проживали до 2011 року. На даний час відповідач проживає у Криму, на утримання дітей матеріальної допомоги не надає, тільки обіцяє допомагати, але нічого для цього не робить, всі витрати по утриманню дітей вона несе сама. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в судовому порядку на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки заробітної плати щомісячно, але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітей повноліття. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просить позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через офіційний веб-портал «Судова влада України», проте не з'явився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 3,4); відповідно довідки про склад родини виданої виконавчим комітетом Генічеської міської ради Херсонської області вих..№ 360 від 07 січня 2016 року, до складу родини позивачки входять її діти: донька - [PERSON], 2004 року народження та донька [PERSON], 2011 року народження(а.с. 9). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як слідує з матеріалів справи та пояснень позивачки, відповідач в добровільному порядку, систематично у необхідному обсязі матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, та оскільки неповнолітні діти потребують матеріальної допомоги, їх батько зобов'язаний надавати матеріальну допомогу дітям, за таких обставин, та враховуючи факт неспроможності позивачки самостійно забезпечити дітей всіма необхідними матеріальними благами, необхідними для їх належного фізичного та духовного розвитку, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки заробітної плати щомісячно, але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дітей повноліття в судовому порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved