Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] та призначення її опікуном над дитиною. Свій позов мотивує тим, що вона проживає у власній квартирі в [ADDRESS] з чоловіком [PERSON] та дітьми - дочкою [PERSON], підопічною [PERSON] та її рідним братом [PERSON]. Дитина [PERSON], який перебуває у родинних відносинах з її чоловіком, проживає разом з ними уже на протязі останніх двох років та навчається в НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів №1-гімназія» у 7 класі. Його матір [PERSON] померла [INFO] і після її смерті дитина залишилася без батьківського піклування , оскільки батько [PERSON] - відповідач по справі не має постійного місця проживання , часто виїжджає на заробітки в Республіку Польщу, ухиляється від виховання дитини, а тому вона разом з чоловіком опікується ним протягом двох років. Таким чином, [PERSON] добровільно відмовився від виховання дитини, а тому просить позбавити його батьківських прав відносно сина [PERSON] та призначити її опікуном над малолітньої дитиною. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з вищенаведених підстав . Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява, згідно якої просить розгляд справи проводити у його відсутність, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] та призначення [PERSON] його опікуном. Представник органу опіки і піклування пояснила, що існують всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] як такого, який безпідставно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, про що органом опіки та піклування складено відповідний висновок. Крім того, просить призначити опікуном дитини позивача, так як дана сім'я у них стоїть на обліку, спеціалістами обстежувалися умови проживання сім'ї, в якій проживає дитина і було встановлено, що умови проживання задовільні та [PERSON] дійсно займається вихованням [PERSON]. Разом з тим підтвердила, що [PERSON] як майбутній опікун надала суду всі необхідні докази , які дають їй можливість стати опікуном над дитиною та відповідають вимогам, що встановлює закон для опікуна. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження . (а.с.8 ) [INFO] матір дитини [PERSON] померла. ( а.с.7) Після смерті матері [PERSON] проживає в сім'ї [PERSON] в [ADDRESS], оскільки перебуває у родинних відносинах з чоловіком останньої [PERSON] [PERSON] навчається в НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів №1-гімназія» у 7 класі. (а.с.12) Батько [PERSON] - [PERSON] близько 7 років перебуває на роботі у Республіці Польща, через що не займається вихованням дитини, періодично приїжджаючи за Україну , та надалі має намір перебувати за кордоном, оскільки власного житла не має та не може офіційно працевлаштуватися в Україні. З висновку органу опіки та піклування Іваничівської районної державної адміністрації від 03.12.2015 року вбачається за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , оскільки він не піклується про дитину, про його фізичний та розумовий розвиток, не допомагає матеріально, не цікавиться його життям, здоров'ям та навчанням , не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не бере участі у вихованні та спілкуванні ( а.с 10-11) . Підтвердженням того, що відповідач не піклується про розумовий та фізичний розвиток дитини, не її бере участі у навчанні є також наявна інформація про батька дитини у характеристиці НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів №1-гімназія» . ( а.с. 13) Зазначені факти можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення [PERSON] до своїх батьківських обов'язків до дитини . Із заяви відповідача слідує, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], оскільки не має можливості самостійно його виховувати, тому син позбавлений батьківського піклування. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, хоча має реальну можливість їх виконувати, однак не вчиняє ніяких відповідних дій. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] в зв'язку з ухиленням від виконання своїх обов'язків по його вихованню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Відносно встановлення опіки над малолітнім [PERSON]., то суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 243 СК України опіка встановлюється над дітьми, позбавленими батьківського піклування. Згідно ч. 3 ст. 243 СК опіка над дитиною встановлюється також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Так, згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою дитиною, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування , і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Зважаючи на те, що в даному випадку в судовому порядку задовольняється позов про позбавлення батьківських прав [PERSON], внаслідок чого він втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання, перестає бути законним представником дитини , то суд приходить до висновку, що необхідно встановити опіку над [PERSON]. Враховуючи, що позивач [PERSON] виявила свою волю бути опікуном над дитиною, представник органу опіки та піклування в судовому засіданні підтвердила законність підстав для цього , беручи до уваги особисті якості позивача, здатність до виховання дитини, ставлення до неї, суд приходить до висновку про доцільність призначення опікуном [PERSON] над малолітнім [PERSON]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved