Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.07.2019 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Виконавчому комітеті Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, актовий запис №4. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 10.11.2020 року Якимівським районним судом Запорізької області (справа №330/2245/20, провадження 2/330/456/2020). Дитина проживає разом з позивачем. Оскільки відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід, позивач просить визначити аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень. Зазначила, що відповідач інших утриманців не має, він працездатний та його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вона вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини. Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовився від надання матеріальної допомоги спільній дитині та ухиляється від обов`язку утримувати її до досягнення нею повноліття, позивач вимушена звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. На підставі викладеного, позивач просила суд стягнути з відповідача - [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1200 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі даної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача на адресу суду надійшла письмова заява у якій останні просив суд розглядати зазначену справу за його відсутності, зазначивши, що він погоджується з вимогами позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, врахувавши письмові заяви учасників процесу, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів на утримання дітини з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами 09.07.2019 року було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 09.07.2019 року серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, актовий запис №4. Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 10.11.2020 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивач [PERSON] є матір`ю, а відповідач - батьком дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 вересня 2019 року. На теперішній час дитина проживає разом із позивачем. Таким чином, судом встановлено, що дитина проживає з матір`ю - позивачем [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини та забезпечення його достатнього та гармонійного розвитку. Відповідач у письмовій заяві визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментних платежів на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1200 гривень. Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвій рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність людини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 121 СК України, права та обов`язки батька, матері, дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитини повної загальної середньої освіти; готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік», для дітей віком від 6 до 18 років установлено прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць у розмірі: з 01.01.2020 - 2218 гривень, з 01.07.2020 року - 2318 гривень, з 01.12.2020 року - 2395. Статтею 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України. Крім того, суд приходить до висновку, що вимоги позивача відповідають інтересам дитини та не заперечуються відповідачем. За таких обставин, вивчивши письмові заяви учасників процесу та додані до них письмові докази, враховуючи всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі - 1200 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі зазначеного суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок в дохід держави.

Outcome: approved