Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 07 вересня 2013 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуття любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини фактично припинені з 03.03.2014 року, спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до наданої заяви позов підтримала, просила справу розглянути за її відсутності, на позові наполягає, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ст. 74 ЦПК України; заперечень проти позову не надав, клопотань про перенесення розгляду справи не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Враховуючи неявку відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на підставі ст. 224 ЦПК України суд прийняв рішення про можливість заочного розгляду справи. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 07 вересня 2013 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Токмаку реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 79, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07 вересня 2013 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивачка змінила своє прізвище «[PERSON]» на дошлюбне «[PERSON], згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 02 жовтня 2014 року, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Токмаку реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 30. Відносини між подружжям не склалися за відсутністю взаєморозуміння між ними. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved