overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 16 вересня 2011 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1674. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, в сім'ї часто виникають сварки та суперечки, з серпня 2012 року мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї не можливе. У судове засідання позивач не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 16 вересня 2011 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1674 (а.с.3). Від сумісного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Приймаючи до уваги наявність дитини, обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення у даній справі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 16 липня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 920. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з березня 2015 року, в сім'ї постійно виникали сварки та суперечки, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин, позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї не можливе. У судове засідання позивач не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не відомо. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 16 липня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 920 (а.с.3). Від сумісного життя мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Судом, за клопотанням відповідача, були вжиті заходи щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 СК України (а.с.24), але примирення між сторонами не відбулося. Судом встановлено, що спільне життя подружжя не склалося, збереження шлюбу є неможливим, оскільки сторони не проживають разом, сім'я носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином, суд приходить до висновку, що слід розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 16 липня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 920. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1), які відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 17 жовтня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2024. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з травня 2014 року, спільне господарство не ведеться, в сім'ї постійно виникали сварки та суперечки. За таких обставин, позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї не можливе. У судовому засіданні позивач позов підтримала, при цьому посилалася на обставини, зазначені в позовній заяві. Позивач наполягала на розірванні шлюбу, на примирення не згодна. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 17 жовтня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 2024 (а.с.3). Від сумісного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до пояснень сторін, з травня 2014 року мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Приймаючи до уваги наявність неповнолітньої дитини, обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення у даній справі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 17 квітня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 351. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з серпня 2013 року, спільне господарство не ведеться, в сім'ї постійно виникали сварки та суперечки. За таких обставин, позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї не можливе. У судовому засіданні позивач позов підтримала, при цьому посилалася на обставини, зазначені в позовній заяві. Позивач наполягала на розірванні шлюбу, на примирення не згодна. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 17 квітня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 351 (а.с.3). Від сумісного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до пояснень сторін, з серпня 2013 року мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Приймаючи до уваги наявність неповнолітньої дитини, обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення у даній справі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 17 липня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №484. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року, спільне господарство не ведеться, в сім'ї постійно виникали сварки та суперечки. За таких обставин, позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї не можливе. У судове засідання позивач не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 17 липня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №484 (а.с.3). Від сумісного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Приймаючи до уваги наявність дитини, обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення у даній справі. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1), які відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

[PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 18 лютого 2012 року. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з лютого 2016 року, спільне господарство не ведеться, в сімї постійно виникали сварки та суперечки. За таких обставин, позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження сімї не можливе. У судове засідання позивач не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України, визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказах. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 18 лютого 2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №80 (а.с.5). Від сумісного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.6). Приймаючи до уваги наявність дитини, обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення у даній справі. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 18 червня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 779. Від сумісного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, оскільки в сімї часто виникають сварки та суперечки. За таких обставин, позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження сімї не можливе. У судове засідання позивач не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не відомо, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України, визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказах. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 18 червня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 779 (а.с.3). Від сумісного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Судом були вжиті заходи щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 СК України (а.с.19-20), але примирення між сторонами не відбулося. Приймаючи до уваги наявність неповнолітньої дитини, обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення у даній справі. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати (а.с.1), які згідно ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 19 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1418. Від сумісного життя дітей не мають. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, з лютого 2015 року проживають окремо, спільне господарство не ведеться. За таких обставин, позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження не можливе. Відповідач відмовляється розірвати шлюб в відділі РАЦСу. У судове засідання позивач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, на примирення не згоден. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся, про що свідчить направлення судових повісток за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Суд, у відповідності дост. 169 ЦПК України визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1418 (а.с.3). Від сумісного життя дітей не мають. В судовому засіданні встановлено, що спільне життя подружжя не склалося, збереження шлюбу є неможливим, оскільки сторони не проживають разом, сімя носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином, суд приходить до висновку, що слід розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 19 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №1418. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати (а.с.1), які згідно ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 20 червня 2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 873. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, в сім'ї постійно виникали сварки та суперечки. За таких обставин, позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї не можливе. У судовому засіданні позивач позов підтримала, при цьому посилалася на обставини, зазначені в позовній заяві. Доповнила, що з липня 2013 року мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 20 червня 2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 873 (а.с.3). Від сумісного життя мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до пояснень сторін, з липня 2013 року мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Приймаючи до уваги наявність дитини, обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення у даній справі. На підставі наведеного,

Outcome: approved