Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем з 21 квітня 2012 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 55. Від шлюбних відносин мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та розбіжність характерів, відповідач безпідставно вчиняв сварки, застосовував до неї фізичну силу. Між ними припинені шлюбні відносини, разом вони не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Син проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач не виконує свій обов'язок щодо утримання дитини. В підготовчому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, а саме: позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала повністю, а позовні вимоги про стягнення аліментів зменшила до 1500 гривень. Представник позивача підтримав позицію позивача та просив суд задовольнити уточнені позовні вимоги. Відповідач уточненні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК україни за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає можливим в підготовчому засіданні ухвалити судове рішення. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 21 квітня 2012 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 55, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а. с. № 11). Від шлюбних відносин мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а. с. № 12). Шлюбне життя подружжя не склалося через різні погляди на сімейне життя та розбіжність характерів. Відповідач безпідставно вчиняв з позивачем сварки, застосовував до неї фізичну силу. Сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. На примирення останні не згодні. За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сім'ї є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, прізвище у зв'язку з державною реєстрацією шлюбу змінила дружина з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а. с. № 11). В підготовчому засіданні відповідач виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище - [PERSON]. В даний час дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Як зазначила позивач, відповідач не виконує свій обов'язок щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Вислухавши сторони, представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Такого висновку суд приходить з урахуванням того, що відповідач є батьком малолітньої дитини та зобов'язаний виконувати свій обов'язок по утриманню сина до досягнення ним повноліття, встановлений ст. 180 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 гривень, сплаченого останньою при зверненні до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу (а. с. № 1), а на користь держави - судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 гривень, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнена.

Outcome: approved