Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Ужгородського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області, Реєстраційної служби виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що позивачка є власницею квартири за адресою: м. Ужгород, вул. Добролюбова, 6/93. У вказаній квартирі, окрім позивачки, є зареєстрований гр. [PERSON], який з 2009 року у вказаній квартирі не проживає. Оскільки факт реєстрації відповідача за вказано вище адресою порушує права позивачки щодо користування та розпорядження даним будинком, зобовязує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу, просить суд задовольнити позовні вимоги, та, винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловою квартирою за адресою: м. Ужгород, вул. Добролюбова, 6/93. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та посилаючись на вищенаведені обставини справи, просив суд задовольнити позов та винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловою квартирою за адресою: м. Ужгород, вул. Добролюбова, 6/93. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, а тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справу у відсутності відповідача згідно вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи Ужгородського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд розглядає таку за його відсутності. Представник третьої особи Реєстраційної служби виконавчого комітету Ужгородської міської ради [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. По справі встановлено, на [PERSON] є власником квартири за адресою: м. Ужгород, вул. Добролюбова, 6/93, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями Договору дарування від 12.06.2001 року та Довідки від 23.01.2006 року, виданої директором КП «Ужгородське МБТІ». Судом встановлено, що окрім позивачки, є зареєстрований гр. [PERSON], який з 2009 року не проживає у вказаній квартирі. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди. Однак, судом встановлено, що факт реєстрації відповідача за вказано вище адресою порушує права позивачки щодо користування та розпорядження даною квартирою, зобовязує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу Української РСР особа визнається також, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців. З наявного в матеріалах справи Акту перевірки дотримання паспортного режиму від 16.05.2016 року, складеного ТОВ «Наш Добробут» в складі комісії, вбачається, що [PERSON] в житловій квартирі за адресою: м. Ужгород, вул. Добролюбова, 6/93 не проживає з 2009 року. . Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що слід визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved