Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про примусове зняття особи з реєстраційного обліку. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що [PERSON] є власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Даний будинок позивачка придбала після розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] У зв'язку з тим, що відповідач на той час не мав місця реєстрації, позивача надала свою згоду на його тимчасову реєстрацію в придбаному їй будинку. [PERSON] жодного дня не проживав за адресою: [ADDRESS], однак, в добровільному порядку зняти з реєстраційного обліку не бажає. Оскільки факт реєстрації відповідача за вказано вище адресою порушує права позивачки щодо користування та розпорядження даною квартирою, зобов'язує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу, та позбавляє її можливості оформити субсидію, просить суд задовольнити позовні вимоги, та, винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом зняття його з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою. Позивачка [PERSON] в останнє судове засідання не з'явилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує, та просить розглянути таку за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, а тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справу у відсутності відповідача згідно вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. По справі встановлено, на підставі Договору купівлі - продажу, укладеного 23.12.2009 року між [PERSON] та [PERSON], позивачка є власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією даного договору. Окрім того, з наявної в матеріалах Довідки №48 від 13.01.2010 року, виданої Ужгородським районним КП (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстровано на праві приватної власності за гр. [PERSON] (1/1). В даній квартирі, окрім позивачки, є зареєстрований [PERSON], 1962 року народження, що підтверджується наявною в матеріалах справи Довідкою №473 від 17.07.2015 року виданою виконкомом Киблярівської сільської ради. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про в книзі реєстрації розірвань шлюбів 23.12.2009 року зроблено відповідний актовий запис №335 (Свідоцтво про розірвання шлюбу Серії [NUMBER]. У зв'язку з тим, що відповідач на той час не мав місця реєстрації, позивача надала свою згоду на його тимчасову реєстрацію в придбаному їй будинку. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди. Однак, судом встановлено, що факт реєстрації відповідача за вказано вище адресою порушує права позивачки щодо користування та розпорядження даним будинком, так як зобов'язує сплачувати додаткові комунальні послуги за сторонню особу та позбавляє її можливості оформити субсидію. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР особа визнається також, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців. З наявної в матеріалах справи Довідки №395 від 08.04.2016 року виданої виконкомом Киблярівської сільської ради вбачається, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] близько двох років. Враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що слід визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved