Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку [PERSON] , яка продовжує навчання. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 05 квітня 2018 року рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області шлюб між позивачкою та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу вирішено дітей [PERSON] та [PERSON] залишити проживати з матір`ю. 27 грудня 2019 року між позивачкою та [PERSON] було укладено шлюб. Внаслідок укладення шлюбу позивачка змінила своєї прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 04 січня 2018 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області було винесено судовий наказ про стягнення із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Дочка [PERSON] з вересня 2020 року навчається на денній формі навчання юридичного факультету Львівського державного університету внутрішніх справ. Тривалість навчання 4 роки, закінчення навчання - 30 червня 2024 року. Стипендії не отримує. За навчання дочки позивачка сплачує 25000 на рік. Оскільки дочка сторін навчається на денній формі навчання, тому не може працювати та заробляти кошти. У зв`язку з цим дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. На даний час позивачка самостійно забезпечує дочку всім необхідним. Враховуючи наведене просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до закінчення навчання, але не більше між до досягнення нею 23-х років. Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представником [PERSON] була подана заява, згідно якої просить розгляд справи провести без її участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 28, 32). Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату,час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що буде за доцільне позов задоволити. Судом встановлено, що 27 грудня 2019 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 5). [PERSON] , народилася [INFO] , її батьками зазначені сторони по справі [PERSON] до [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 6). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 05 квітня 2018 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Дочку [PERSON] залишено проживати з матір`ю (а.с. 8). 04 січня 2018 року Дубенським міькрайонним судом видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9). Позивачка та її дочка [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , згідно довідки ТОВ «Житловий» від 24.03.2021 № 645 (а.с. 10). Згідно довідки про доходи позивачка працює у ФОП [PERSON] загальна суму її доходу за період липня 2020 по грудень 2020 становить 29446 грн. (а.с. 11). [PERSON] з вересня 2020 року навчається на денній формі навчання юридичного факультету Львівського державного університету внутрішніх справ. Тривалість навчання 4 роки, закінчення навчання - 30 червня 2024 року (а.с. 12). Позивачкою оплачувалося навчання та проживання у гуртожитку [PERSON] , що підтверджується квитанціями (а.с. 13, 14, 15). Станом 15.03.2021 сума заборгованості по аліментах [PERSON] становить 62358 грн. 87 коп., що підтверджується довідкою від 16.03.2021 № 6530 (а.с. 16). Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Як роз`яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. №3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимальною можливістю урахування інтересів дитини. Згідно статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 статті 199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд врахувавши наведені норми закону та наведені докази в матеріалах справи, приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на утримання дочки аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, оскільки саме такий розмір аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, відповідатиме її потребам в сучасних соціально-економічних реаліях. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, згідно вимогам\~ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст. 141 ЦПК України, 908 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved