Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, зазначивши в позовній заяві, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі нею спільно з відповідачем придбано майно, яке в добровільному порядку розподілити не вдалося. Просить розділити спільне майно подружжя та майно, набуте ними за час спільного проживання однією сім'єю визнавши за нею право власності на житловий будинок з господарчим і побутовими спорудами який розташований за адресою: [ADDRESS]; виділити відповідачу у власність мотоблок «Антей» вартістю 5000 гривень, електропилку «Зеніт» вартістю 1200 гривень, електрозварювальний апарат «Іскра» вартістю 1200 гривень, дизель-генератор вартістю 5500 гривень, болгарку вартістю 1600 гривень, перфоратор вартістю 1900 гривень, телевізор «САМСУНГ» вартістю 12000 гривень, ноутбук «АСУС» вартістю 8000 гривень, міні-трактор «СКАТ Т-12» вартістю 30000 гривень. Позивач подала до суду заяву, за якою позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання подав заяву, за якою позов визнав в повному обсязі, просить справу розглянути без його участі. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Таким чином, позов підлягає задоволенню, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому витрати по справі належить віднести на відповідача.

Outcome: approved