Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Пістинського старостинського округу Косівської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. Позовну заяву [PERSON] мотивує тим, що вона є власницею житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] зареєстрований у її господарстві, так як є її рідним сином. В 2005 році її син поїхав на роботу в Росію і з того часу не з?являється вдома і місце його проживання їй не відоме. В даному будинку вона проживає одна, а син раніше декілька разів телефонував їй і повідомляв, що не повернеться більше додому, так як тут не може знайти роботу і не бажає тут проживати. Також в будинку в даний час відсутні будь-які особисті речі відповідача, які б могли підтвердити, що він тут проживає. Відповідач на протязі 16 років не повідомляв про причини своєї відсутності у вказаному житловому приміщенні, а вона не перешкоджала у доступі йому до вказаного житла. Так як відповідач зареєстрований в її житловому будинку, вона, будучи інвалідом третьої групи загального захворювання, не може оформити субсидії на енергоносії. А тому вважає, що відповідач втратив право користування житлом на підставі його відсутності більше ніж один рік у даному житловому приміщенні. В судове засідання позивачка не з?явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності,позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився повторно, причини неявки суду не відомі, відзив на позов до суду не подавав. Представник Пістинського старостинського округу Косівської міської ради в судове засідання не з?явився, проте від Косівського міського голови поступило клопотання про розгляд справи без участі представника Косівської міської ради на підставі наявних у матеріалах справи доказів, вирішення позову доручають на розсуд суду згідно вимог чинного законодавства. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст.15-16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Також, згідно до вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положення статті391 ЦК України передбачають, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як було встановлено судом, позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок розташований в [ADDRESS] , що підтверджується копією Витягу про державну реєстрацію від 04.01.2011 року (а.с.4), та копією рішення Косівського районного суду від 01.12.2010 року (а.с.5), на підставі якого і було проведено державну реєстрацію права власності на вказане майно. Згідно довідки виданої Пістинським старостинським округом за №999 від 26.07.2021 року, [PERSON] , [INFO] в житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS] проживав, але власником не був (а.с.6). Також, копією посвідчення серії [NUMBER] виданого 30.05.2005 року та копією довідки МСЕ серії ІФ за №216522 від 28.03.2007 року підтверджується, що [PERSON] 1953 р.н. є інвалідом 3 групи загального захворювання (а.с.7, 9). Порядок користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду передбачено главою шостою чинного Житлового Кодексу (1983р. зі змінами). Зокрема, згідно вимог статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В свою чергу статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як видно акту обстеження житлово-побутових умов жительки [ADDRESS] [PERSON] від 06.08.2021 року, - під час обстеження було встановлено, що [PERSON] , 1953 р.н. є пенсіонером по інвалідності 3 групи, вдова. Її син [PERSON] в даному господарстві зареєстрований, але з 2005 року не проживає (а.с.8). Тобто, судом встановлено, відповідач по місцю своєї реєстрації відсутній та не проживає понад встановлені законом строки. Статтею 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, з огляду на норми закону та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до переконання про наявність підстав для визнання відповідача [PERSON] особою, яка втратила право користування житловим приміщенням розташованим в [ADDRESS] . На підставі ст.ст. 15-16, 316-319, 321, 391, 405 ЦК України, 150 ЖК України, та

Outcome: approved