Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по ? частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, і на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі по 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість, та допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць. Позивач в судове засідання не з`явилася, 08.06.2017р. надала суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів доходів, а на її утримання у розмірі 1/12 частини з усіх видів доходів та розглядати справу за її відсутності (а.с. 21). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, 29.05.2017р. надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що проти стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів доходів не заперечує, а на утримання дружини просить стягнути аліменти у розмірі 1/12 частини з усіх видів доходів та просив розглядати справу без його участі (а.с. 18). Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню як такі, що знайшли своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які врегульовані Сімейним кодексом України. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно наданої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який згідно довідки Чугуївської міської ради Харківської області № 03-10-82/670 від 03.04.2017р. проживає з позивачем (а.с. 6, 7). Позивач на теперішній час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, що не заперечувалось відповідачем. Як зазначено у позовній заяві, відповідач проходить службу за контрактом у військовій частині ПП [NUMBER] та інших осіб, які б знаходились на його утриманні не має, що також не заперечувалось відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ст. 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до вимог ст.ст.: 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; 181 ч. 3 СК України - кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; 191 СК України - аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються з дня пред`явлення позову. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і ( або ) у твердій грошовій сумі. При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: дитини проживає з матір`ю та знаходяться на її утриманні, відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, працює та отримує регулярний дохід, відсутність у нього інших осіб, які знаходяться на його утриманні та на яких сплачує аліменти. З урахуванням встановлених обставин, враховуючи матеріальне становище позивача та дитини, матеріальне становище платника аліментів, який на даний час працює та отримує регулярний дохід, не є пенсіонером чи інвалідом, відсутність інших осіб, які знаходяться на його утриманні, та з урахуванням ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 травня - 1426 грн., з 1 грудня - 1492 грн., суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття, виходячи з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дітей, оскільки прожитковий мінімум, згідно з визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає неможливим. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і ( або ) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Отже, виходячи з встановлених обставин справи та враховуючи уточнення позивачем позовних вимог в частині розміру аліментів на її утримання та заяву відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі 1/12 частини з усіх видів доходів щомісячно, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/12 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, який працездатний, працює та отримує постійний дохід, матеріальне становище позивача, яка на даний час не працює, але доказів щодо перебування у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку не надала, відсутність інших осіб, які б знаходилися на утриманні відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/12 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення молодшою дитиною трирічного віку. З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення уточнених позовних вимог позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір за дві позовні вимоги у розмірі не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, який становить 640 грн. за кожну позовну вимогу. На підставі викладеного і

Outcome: approved