Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві просила суд стягнути на її користь аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, як батько зобов'язан матеріально допомагати утримувати дитину. Зазначила, що відповідач працює, але точне місце роботи їй невідомо, на користь інших осіб аліменти не сплачує. Позивачка у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду письмову заяву з клопотанням розгляду справи без її участі та проханням задоволення позовних вимог в повному обсязі. Зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення у разі не явки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлявся через оголошення у газеті «Урядовий кур'єр», про причини неявки не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони з 28.12.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 201. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], яке було видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 905, відповідач [PERSON] записаний її батьком, який не заперечує свого батьківства. Як вбачається судом із долученої до матеріалів справи довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції № 1422004453 від 08.12.2014 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Добропільської міської ради, позивачка [PERSON] перемістилися з тимчасово окупованої території з [ADDRESS], в [ADDRESS] з неповнолітньою дитиною: [PERSON], 2011 р.н. Перебування на обліку продовжено 03.07.2015р. та 16.12.2015р. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з положень ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду обґрунтувань для визначення розміру стягуваних аліментів, не спростував заявлені вимоги, суд вважає можливим задовольнити позов в повному обсязі, визначивши розмір аліментів на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 12 серпня 2015 року. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Між тим, у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивач звільнений від сплати судового збору він підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved