Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію ? вартості автомобіля ЗАЗ -1103 номер [NUMBER] . На обґрунтування свого позову вказала, що вона перебувала у шлюбі з 1998 року із відповідачем. У 2005 році вони придбали автомобіль ЗАЗ-1103 номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , номер двигуна - [NUMBER] у автосалоні «Хмельниччина-авто». Вона дізналась, що без її відомо [PERSON] продав спільний автомобіль [PERSON] . З даного приводу вона звернулась до СП Хмельницького ВП ГУНП у Хмельницькій області, та отримала відповідь, що дійсно відповідач відчужив автомобіль та повідомив поліції, що придбавав останній за особисті кошти та вона до нього ніякого відношення не має. Усі документи на спірний автомобіль знаходяться у чоловіка, у тому числі і квитанція про сплату вартості. У 2018 році шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Оскільки автомобіль був придбаний подружжям у шлюбі підлягає поділу. Позивач та представник позивача, в судовому засіданні позовні вимоги уточнили та просять стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію ? вартості автомобіля ЗАЗ -1103 номер [NUMBER] в розмірі 15765 гривень. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Направив до суду відзив, в якому вказав, що проти позову заперечує, оскільки в позовній заяві та додатках відсутні докази перебування у шлюбі позивача. Питання про поділ майна та грошову компенсацію було узгоджено та вирішено ще до 28 вересня 2018 року. Позивач заявила в суді, що спору про поділ майна не має. В копії сервісної книжки на автомобіль, в гарантійному свідоцтві, наданої в додатках до позову, зазначено, що рік випуску автомобіля 2006, а дата продажу 13.12.2005 року, що не відповідає дійсності. Крім того, згідно із частиною п`ятою статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 10 січня 1998 року. Вказаний шлюб було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу від 28 вересня 2018 року. У своїй позовні заяві, яка подана до суду 03 серпня 2018 року, [PERSON] вказав, що протягом останніх декількох років стосунки у подружжя розладились, зникло взаєморозуміння і повага. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами 14.12.2005 року за [PERSON] зареєстровано придбаний автомобіль ЗАЗ-1103 номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , номер двигуна - [NUMBER] . 22.08.2018 року [PERSON] перереєстровує вказаний автомобіль по договору укладеному в ТЦС (ТЦС 6841) на [PERSON] , про що свідчить повідомлення Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області від 24 листопада 2020 року. Відповідно до висновку від 18 вересня 2018 року, що затверджений зпачальником ХВП ГУНП в Хмельницькій області - в ході проведення перевірки, [PERSON] , який від письмових пояснень відмовився, в усній формі повідомив, що автомобіль марки ВАЗ Славута» д.н..з. [NUMBER] , придбаний ним особисто та дружина ніякого відношення до вказаного автомобіля не має. Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №001/21 від 20 січня 2021 року - середня ринкова вартість автомобіля ЗАЗ 1103, реєстраційний номер [NUMBER] ( [NUMBER] ), без його огляду, на дату оцінки складає 31530 гривень Стаття 60 СК України передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 Цивільного кодексу України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Вказаною постановою роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя. Враховуючи, що автомобіль «ЗАЗ-1103» номер [NUMBER] , придбаний під час шлюбу сторін, є спільною сумісною власністю подружжя, доказів тому, що вказаний автомобіль є особистою власністю [PERSON] до суду не надано, проте відповідач відчужив його без згоди позивача як іншого із подружжя, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація вартості 1/2 частини спірного транспортного засобу, яка відповідно до висновку авто товарознавчої експертизи №001/21 складає - 15765 гривень. Зі сторони відповідача, не надано до суду доказів на спростування вищезазначеного.

Outcome: approved