Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 серпня 2012 року вони зареєстрували шлюб у виконкомі Семидубської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис за №3. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають біля неї та перебувають на її утримані. Шлюбні відносини між ними припинені з березня 2019 року з причин несумісності характерів та різних поглядів на життя, віжсутності взаєморозуміння між ними. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач має іншу сім?ю. Спору про розподіл майна, що є їх спільною сумісною власністю не виникає. Діти після розлучення будуть проживати з нею. Враховуючи зазначені обставини позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 27 листопада 1990 року виконкомом Семидубської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис №3. Після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 01.04.2021р. справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Просить суд шлюб розірвати. В судове засідання відповідач не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України ) про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 23.04.2021р., заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив до суду не подавав. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 03 серпня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Семидубської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис за №3,що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 03.08.2012р. виконкомом Семидубської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 05.06.2013р. виконкомом Семидубської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 02.09.2015р. виконкомом Семидубської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. З довідки виданої Перегонівською сільською радою Голованівського району Кіровоградської області №656 від 25.03.2021р., вбачається, що позивач проживає [ADDRESS] , до складу сім`ї позивача входить чоловік [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] , мати [PERSON] .. Статтею 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частиною першою ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частин 1, 2 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть. Згідно наданої позивачем заяви збереження шлюбу між ними неможливе. Таким чином, шлюб носить чисто формальний характер. За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу з відповідачем є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, оскільки між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, а тому збереження сім`ї є неможливим. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у позовній заяві зазначила, що після розірвання шлюбу не має наміру змінювати своє прізвище на дошлюбне, тому суд залишає їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до квитанції про сплату №0.0.2064916943.1 від 24.03.21 р. позивачем сплачено за подачу до суду позову судовий збір у розмірі 908,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача, оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача. На підставі поданих по справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved