Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.06.1991 року. У обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що протягом останніх десяти років між нею та відповідачем виникають конфлікти, під час яких він ображає її, застосовує відносно неї фізичне насильство, що негативно впливає на її моральний стан та душевний спокій. Крім того, зазначила, що відповідач не турбується про сім`ю, не приділяє уваги їй та дітям, живе своїм життям. За таких обставин вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому звернулася до суду з даним позовом. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що за термін, наданий судом на примирення, примирення між нею та відповідачем не відбулося, відтак позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечував, у зв`язку з чим ухвалою суду від 24.06.2014 року сторонам було надано термін на примирення - два місяці. Ухвалою суду від 02.09.2014 року провадження у справі було відновлено та призначено судове засідання на 19.09.2014 року, яке, у зв`язку з неявкою відповідача, було відкладено на 10.10.2014 року, однак, відповідач, будучи належним чином повідомлений, повторно у судове засідання не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 01.06.1991 року, від якого мають трьох дітей, двоє з яких є повнолітніми, що вбачається із свідоцтва про шлюб та копій свідоцтва про народження дітей. В судовому засіданні встановлено, що сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, позивачка і відповідач спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання відповідача проживати разом у шлюбі. За термін, наданий судом на примирення, примирення між сторонами не відбулося. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved