Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, вказуючи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 26.12.2000 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який є студентом. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач на навчання дитини матеріальної допомоги не надає. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання була сповіщена належним чином. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, згоден на сплату аліментів у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, оскільки в нього на утриманні перебувають хворі батьки. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково, просив суд задовольнити в частині стягнення 1/6 частки усіх видів заробітку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно 30 грудня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що свідчить витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00012644940від 22.08.2013 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На теперішній час [PERSON] є студентом технікуму газової і нафтової промисловості Одеської національної академії харчових технологій, денна форма навчання, про що свідчить довідка №146 від 25.06.2014 року, яка видана Технікумом газової і нафтової промисловості ОНАХТ. Термін закінчення навчання - 28.06.2015 року. Як вбачається з довідки ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» № 03/10-2523 від 20.10.2014 року відповідач [PERSON] має середньомісячну заробітну плату у розмірі 6 561,68 гривень. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), позивач не надала належних доказів для стягнення додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, виходячи з цього суд повинен відмовити у задоволені цих вимог, а також відмовити у частині стягнення витрат по оплаті за навчання, так як позивач просить стягнути додаткові витрати за той період, коли дитина була неповнолітньою та позивачка отримувала аліменти. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їх утримання застосовуються норми ст. 191 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом не можуть бути враховані доводи відповідача про те, що він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, оскільки він утримує хворих батьків, однак в силу ст. 59, 60 ЦПК України доказів до суду на надав. Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, н7а які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved