Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третьої особи -Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позивачка в судовому засіданні вточнила позовні вимоги, пояснила, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.10.2009року є власником житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], де зареєстровані відповідачі: [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], але з 2006року вони в будинку не мешкають, в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку не бажають, з оглядом на що, позивачка та її представник просять визнати їх такими, що втратили право на користування житловим будинком з надвірними спорудами [ADDRESS] та зобов'язати Ізмаїльський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області зняти з реєстраційного обліку відповідачів за адресою: [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Ізмаїльський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.71 ч.1 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що відповідачі не проживають в житловому будинку [ADDRESS] з 2006року, тобто більше шести місяців, тим самим перешкоджають позивачу у вільному користуванні та розпорядженні будинком, тому суд вважає, що є підстави визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВМО №108202, виданим 26 жовтня 2009року Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, реєстр за № 4-2475 являється власником житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS], де також зареєстровані відповідачі, які не мають відношення до права власності на вказаний будинок, реєстрація відповідачів у вказаному житловому будинку підтверджена довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб Бросківської сільської ради №560 від 03 квітня 2014року, та до теперішнього часу реєстрація не виключена, що підтверджується домовою книгою. При викладених обставинах реєстрація відповідачів за адресою будинку [ADDRESS] Ізмаїльського району Одеської області підтверджує доводи позивача про порушення прав власника, у зв'язку із чим вимога позивача про усунення перешкод у праві користування, вираженому у виключенні з реєстрації за адресою будівлі заснована на вимогах Закону України «Про власність», а також ст. ст.386, 391 ЦК України. Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved