Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Донецьку Донецької області, Україна. В обґрунтування вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 3 від 14.01.2020 року та довідкою про причину смерті №3 від 13.01.2020 року, виданими КЗ «Міська клінічна лікарня №21 м. Донецька». Центральним районним у м. Маріуполі відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) їй відмовлено у реєстрації смерті матері та видачі свідоцтва про смерть у зв`язку з тим, що для встановлення факту смерті останнього нею пред`явлений документ, який не відповідає формі, визначеній Наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті». Оскільки встановлення факту смерті матері заявнику необхідне для отримання свідоцтва про смерть, а іншим шляхом встановити цей факт неможливо, з метою захисту своїх прав вона змушена звернутись до суду. Ухвалою від 18.02.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду. Заявник у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації акті цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у судове засідання не з`явився, надіслали заяву про розгляд справи за відсутності представника на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 3 від 14.01.2020 року та довідки про причину смерті №3 від 13.01.2020 року, виданих КЗ «Міська клінічна лікарня №21 м. Донецька», [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Донецьку Донецької області, Україна, причина смерті - хронічна легенева недостатність, хронічне обструктивне захворювання легенів. Заявник є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 27.02.1999 року; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.10.1976 року. Листом Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за вих. №79/16.2-108 від 18.02.2020 року [PERSON] відмовлено у реєстрації смерті матері [PERSON] у зв`язку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті не відповідають формі, визначеній Наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті». Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У відповідності до частин 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є об`єктивні перешкоди, у зв`язку з чим, з метою захисту прав заявника, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, встановивши факт, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Донецьку Донецької області, Україна, та зареєструвати смерть [PERSON] , [INFO] , яка народилася в ст. Лещін Солнцевського району Курської області, Росія, громадянки України, померлої [INFO] , місце смерті: м. Донецьк, Донецької області, Україна; причина смерті: хронічна легенева недостатність, хронічне обструктивне захворювання легенів. Враховуючи викладене,

Outcome: approved