Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08.04.2012 року [PERSON] позичив у неї грошові кошти в розмірі 90 000 гривень та зобов'язався повернути їх до 01.09.2013 року. В зазначений термін [PERSON] не зміг повернути позичені кошти, тому, 10.01.2014 року між сторонами був укладений договір про передачу відступного, за умовами якого [PERSON], в рахунок погашення боргу перед [PERSON] в розмірі 90 000 гривень, передає їй належну йому квартиру [ADDRESS] Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи сповіщалась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно з яким [PERSON] позичив у позивача грошові кошти в розмірі 90 000 гривень з терміном повернення до 01.09.2013 року. Згідно ст. ст. 526, 527, 530, 532, ЦК України, зобов'язання повинно бути виконане належним чином сторонами у встановлений договором або законом строк, у встановленому місці, встановленим у договорі чином. У встановлений термін відповідач не зміг повернути позичені кошти. 10 січня 2014 року позивач та відповідач підписали угоду про передачу відступного, відповідно до пункту 1 якої, [PERSON] передає в рахунок погашення боргу в розмірі 90 000 гривень в порядку ст.. 600 ЦК України, а [PERSON] приймає у власність квартиру [ADDRESS] загальною площею 70,2 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м., яка належить [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування серії ВМО № 608901 від 14.10.2009 року, реєстровий номер 563 Відповідно до ст. 600 ЦК України, зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна, тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюється сторонами. Передання відступного є одним із способів припинення зобов'язання за згодою сторін. В даному випадку сторони дійшли згоди щодо того, що замість виконання зобов'язання, тобто повернення суми грошових коштів переданих боржником позивачем, та які становлять його зміст, боржник виконує інші дії, а саме передає нерухоме майно кредиторові. Аналізуючи положення статті, об'єктом відступного може бути нерухоме майно. Розмір відступного встановлюється сторонами. Відступне має бути оформлено договором, в якому вказується розмір відступного, порядок та строк його надання. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно, перехід та припинення підлягають державній реєстрації, яка здійснюється відповідним державним органом. Проте, вказаним положенням не передбачено можливості проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке передано у якості відступного, тому суд вважає за необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, тим самим захистити її майнові права. На підставі викладеного та

Outcome: approved