Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказувала, що 16.12.2014 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Гагарінським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви за актовим записом №2474. Від шлюбу мають двох дітей синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилось невдалим, вони з відповідачем мають різні погляди на шлюб та сім`ю. Більше року проживають окремо, вона повернулась проживати на Україну, а відповідач в м. Москва (Російська Федерація), спільний побут не ведуть, не спілкуються та не мають спільних інтересів. Наміру примиритись не мають. Діти проживають разом з нею, спору щодо місця їх проживання вони з відповідачем не мають. Добровільно вирішено, що діти залишаються проживати разом з нею. За таких обставин, позивач просить розірвати шлюб, тому що подальше спільне життя неможливе і суперечить її інтересам. Також вказала, що діти потребують матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча працездатний, зареєстрований приватним підприємцем, здійснює підприємницьку діляність на території Російської Федерації, має у власності дві квартири, одну з яких здає в оренду та має дохід, інших дітей та утриманців не має, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання синів. У зв`язку з цим просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей щомісячно у розмірі 1/3 частки від заробіттку (дохду), але не не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту зверненя до суду до досягненя дітьми повноліття. В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. На виконання вимог доручення Черняхівського районного суду Житомирської області на території Російської Федерації, надійшло підтвердження про вручення відповідачу пакету документів по цивільній справі та протокол судового засідання із змісту якого слідує, що відповідач позовні вимоги позивача визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та стягення з нього аліментів на утримання дітей. Також висловлює думку щодо доцільності проживаня його дітей на території Російської Федерації, бо саме громадянами цієї країни вони є. Суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову при підготовчому розгляді справи згідно до ст.200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє за наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.12.2014 року Гагарінським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви за актовим записом №2474. Від шлюбу мають двох синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Одруження сторін виявилось невдалим, вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, тривалий час проживають окремо на території різних держав. Наміру примиритись сторони не мають. Спору щодо місця проживання дітей сторони не мають. Діти сторін проживають на території України за зареєстрованим місцем проживання матері: [ADDRESS] , перебувають на її вихованні та утриманні. Діти \~ потребують\~матеріальної допомоги.\~Відповідач добровільно\~матеріальної допомоги\~на утримання\~дітей не\~надає, хоча працездатний, здійснює підприємницьку діляність на території Російської Федерації, має у власності дві квартири, одну з яких здає в оренду та має дохід, інших дітей та утриманців не має. Вказані обставини відповідачем не оспорюються. У відповідності із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] в частині розірвання шлюбу слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, суд вважає дані вимоги обґрунтованими та підставними. Так, у відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ ч.\~1\~ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183\~СК України частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом.\~Якщо стягуються\~аліменти на\~двох і\~більше дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З огляду\~на викладене,\~враховуючи те,\~щодіти сторін власних доходів не мають, мають задовільний стан здоров`я, а також те, що відповідач має задовільний стан здоров`я, працездатний, працює, має щомісячний дохід, інших дітей та утриманців не має, а тому суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки його\~заробітку (доходу),\~але не\~менше ніж\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку щомісячно\~на кожну\~дитину, з часу\~ подачі\~позову до\~суду і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені судові витрати (а.с.1) у вигляді судового збору в сумі 768,40 грн. та в дохід держави у тому ж розмірі. На підставі наведеного

Outcome: approved