Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати між нею та відповідачем шлюб, зареєстрований 05 серпня 1988 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Лозова Харківської області, актовий запис № 334; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]; судовий збір розподілити порівну. Позивач посилається на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05.08.1988 року, від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на життя, між ними втрачена довіра і взаєморозуміння, сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведеться, до примирення сторони не прагнуть, відповідач вживає алкогольні напої, фактично створив іншу сім'ю, тому подальше сумісне життя та збереження сім'ї вважає неможливим. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги уточнила, просила не стягувати з відповідача сплачений судовий збір. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав. не заперечує проти розірвання шлюбу. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 1988 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданим 05.08.1988 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Лозова Харківської області, актовий запис № 334. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спір про розподіл майна сторонами в суді не заявлений. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із позову вбачається, що сім'я фактично розпалася, відповідач вживає алкогольні напої, ображає позивача, виганяє її з квартири, сторонами подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведеться, до примирення сторони не прагнуть, що є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд, враховуючи бажання позивача, вважає можливим залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище - [PERSON]. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що спільне життя у сторін не склалося, між сторонами існують неприязні відносини, до примирення сторони не прагнуть, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Позивачем по справі при подачі позову до суду був сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.808682779.1 від 18.07.2017 року. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, враховуючи бажання позивача, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на її користь половину сплаченого судового збору в сумі 320,00 грн.

Outcome: approved