Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, у розмірі 10 000 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що за вироком Совєтського райсуду АР Крим від 14 жовтня 2013 року [PERSON] визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та їй призначено покарання у виді одного року двох місяців позбавлення волі, від відбування покарання відповідачка звільнена з випробуванням строком на один рік. Вказуючи, що у ході сварки з відповідачкою, яка відбувалася 19 липня 2013 року, остання нанесла удар рукою в область обличчя, спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої виличної кістки з утворенням синців в області лівої очниці і лівої щоки, у зв'язку з чим позивачка до 29 липня 2013 року знаходилася на лікування у Совєтському РТМО, після чого була направлена на лікування до Республіканської лікарні ім. Сємашка для проведення операції з приводу перелому виличної кістки. Зазначає, що злочином [PERSON] завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у 10 000 гривень, та яка виразилася у завданні їй сильного психологічного стресу, пов'язаного із образами на її адресу та фізичним болем, завданим тілесними ушкодженнями. Протягом тривалого часу позивачка не могла заспокоїтися, її обличчя було пошкоджено, у зв'язку з чим вона вимушена була приймати заходи з приховання ушкоджень, що негативно сказалося на її зовнішньому вигляді. Від головного болю позивачка погано спала, змінився склад її життя, а наслідки черепно-мозкової травми вона зазнає до теперішнього часу, вона знаходиться у пригніченому стані, їй важко працювати. За вказаних обставин просить позовні вимоги задовольнити. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, послалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, погодившись сплатити у рахунок відшкодування моральної шкоди позивачки 1 000 гривень Заслухавши пояснення сторін, дослідив письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до вимог частини 1 статті 11 ЦПК України, якою закріплений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Разом з тим, згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Особа, яка вважає, що її право порушене, самостійно визначає спосіб його захисту, передбачений ст. 16 ЦК України. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування моральної (немайнової) шкоди ( п.8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З матеріалів справи вбачається, що за вироком Совєтського райсуду АР Крим від 14 жовтня 2013 року, який набрав законної сили 11 листопада 2013 року, ні ким не змінений і не скасований, [PERSON] визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України за фактом завдання тілесних ушкоджень середньої тяжкості [PERSON] та їй призначено покарання у виді одного року двох місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнена з випробуванням на один рік, якщо протягом випробувального строку вона не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї зобов'язання. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що факт вчинення [PERSON] злочину, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України та вина відповідачки у його вчиненні є доведеними та доказуванню у теперішньому судовому засіданні не підлягають. Згідно з п.1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Згідно положень п. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Безперечно у результаті завдання [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON], позивачка дійсно зазнала моральної шкоди, яка полягає у нервових переживаннях з приводу злочинного посягання на її життя та здоров'я та психологічних стражданнях з приводу проведеного лікування.. Але зазначений позивачкою [PERSON] розмір моральної шкоди в сумі 10 000 гривень не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, тому, враховуючи характер та розмір страждань, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає доцільним визначити розмір моральної шкоди в сумі 5 000 гривень. Крім того, суд враховує характер страждань, їх обсяг, тривалість протиправної поведінки відповідачки, а також тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках позивачки, небажання відповідачки в добровільному порядку відшкодувати завдану моральну шкоду, матеріальний стан відповідачки, наявність у неї на утриманні трьох неповнолітніх дітей. З відповідачки в силу ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір на користь держави пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачці відмовлено, а саме, в розмірі 121 гривня 80 копійок. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 23, 1167 ЦК України,

Outcome: partial