Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 17.01.2009 сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Це, зокрема, виявляється у тому, що [PERSON] відмовляється надавати кошти на утримання дитини, а саме на придбання їй одягу, продуктів харчування, медикаментів, навчання. Відповідач витрачає гроші на свої потреби, інтересами дитини не цікавиться. Окрім того, позивач звертає увагу, що дитина потребує додаткового догляду у лікуванні і продуктах харчування, у зв'язку з захворюванням ацетонемією. Позивачеві відомо , що відповідач на даний час працює в м. Харкові на підприємстві ТОВ «Паркінг +» та отримує заробітну плату у розмірі близько 10000 грн, а тому, на думку [PERSON], він має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини, які необхідні для її існування. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить ухвалити рішення, в силу якого стягувати з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO], починаючи з дня звернення до суду до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила суд позов задовольнити. Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що до 05.01.2017 він, отримуючи заробітну плату за місцем своєї постійної роботи, надавав матеріальну допомогу позивачеві. З 05.01.2017 сторони проживають окремо та з цього часу ніяких коштів відповідач не надає [PERSON], оскільки вони не спілкуються. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції 17.01.2009, актовий запис № 35 (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 26.06.2009, актовий запис № 402 (а.с. 8). Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, складеної 12.01.2017 дільницею № 42 КП «Жилкомсервіс» за № 59, [PERSON], [INFO], проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON], бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] у [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідач, будучи офіційно прецавлаштованим, матеріальної допомоги на утримання дитини з 05.01.2017 року не надає. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу батьків, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Таким чином, розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 506,70 грн з 1 січня 2017 року, 533,10 грн з 1 травня 2017 року та 558 грн з 1 грудня 2017 року. Таким чином, розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 506 грн 70 коп. Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище позивача та дитини, відповідача, вважає за необхідне позов задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 (одної четвертої) частини від доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову - 12.01.2017 до досягнення дитиною повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно з положеннями ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved