Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме: автомобіля марки AUDI 80, 1988 року випуску, білого кольору, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний державний номерний знак [NUMBER] , зареєстрований 09.09.2010, а також ключі від вказаного автомобіля та реєстраційний талон на транспортний засіб, мотивуючи свої вимоги тим, що вказаний автомобіль на праві власності належав її сину [PERSON] , який помер [INFO] , позивач як спадкоємець першої черги за законом 12.04.2021 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого набула право власності на вказаний автомобіль, однак як власник позбавлена можливості користуватись та розпоряджатись вказаним майном, оскільки автомобіль знаходиться в [ADDRESS] , що належить відповідачу [PERSON] , та яка чинить перешкоди для вільного користування належним їй майном. У зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подала, у судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечує, при цьому, заперечує проти стягнення з неї витрат на оплату юридичних послуг. Заслухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно проналізувавши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 317 ЦПК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Стаття 41 Конституції України, ст. 319 Цивільного кодексу України гарантують право власника на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Судом встановлено, що [INFO] в с. Іванівка В.Писарівського району Сумської області помер [PERSON] (а.с. 9). 12 квітня 2021 року приватним нотаріусом В.Писарівського районного нотаріального округу Сумської області Васильченко Н.В. в межах спадкової справи № 112/2020 [PERSON] , [INFO] , як спадкоємцю на підставі ст. 1261 ЦК України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з автомобіля марки (моделі) AUDI 80, 1988 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований 09.09.2010, що належав спадкодавцю, що підтверджується довідкою № 31/18/5943-193 від 04.02.2021, виданою Головним сервісним центром МВС Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Сумській області (філія ГСЦ МВС) Територіальним сервісним центром № 5943 (ТСЦ МВС № 5943) (а.с. 6). Видача свідоцтва зареєстрована в Спадковому реєстрі 20.04.2021 за № 469 (а.с. 7). З довідки про результати розгляду матеріалу ЄО № 3318 від 22.04.2021, зареєстрованого Охтирським РВП ГУ НП в Сумській області за фактом повідомлення [PERSON] , вбачається, що у своєму зверненні [PERSON] повідомила, що колишня співмешканка її померлого сина [PERSON] не повертає автомобіль марки AUDI 80, державний номер [NUMBER] , власником якого був її син та на який нею отримано свідоцтво про право на спадщину; також зазначено, що [PERSON] (мати [PERSON] ) повідомила, що автомобіль повертати не буде, оскільки її онук [PERSON] також має право на спадщину (а.с. 8). Згідно даної довідки у події ознак кримінального правопорушення не встановлено, Відповідно до положень ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Для застосування статті 387 ЦК України необхідною умовою є доведеність позивачем того факту, що він є власником рухомого майна і таке право власності підтверджене правовстановлюючими документами; особа, яка звернулась до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Пунктом 23 цієї Постанови визначено, що відповідно до статті 387 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому, суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю чи витребування майна з чужого незаконного володіння. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 18 травня 2020 року (справа № 381/3165/17) віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого не власника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Згідно з Постановою Верховного Суду України від 02 березня 2016 року (справа № 6-3090цс15) витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність витребування із незаконного володіння відповідача [PERSON] транспортного засобу марки AUDI 80, 1988 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, які повернути власнику [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до розрахункової квитанції № 1 від 21.05.2021 [PERSON] сплатила 1000, 00 грн. адвокату Ключнику С.В. в рахунок оплати послуг у вигляді правової допомоги зі складання позовної заяви. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved