Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У позовній заяві позивач посилається на те, що 1/3 частина будинку, який знаходиться по [ADDRESS] , належить їй - [PERSON] на праві власності. Вказує, що у вищезазначеному будинку зареєстровані, однак понад 10 років не проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] , оскільки мешкають за межами України. Даний факт може бути засвідчено показами інших співвласників житлового будинку, а саме [PERSON] та [PERSON] . Стверджує, що відповідачі не приймають жодної участі у приведенні у порядок даного господарства, не сплачують комунальні платежі. Вказує, що реєстрація сторонніх осіб створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. На підставі вищевказаного просить суд визнати гр. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] такими, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.11.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, при цьому від її представника [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторін, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , у підготовче засідання не з`явилися, при цьому подали через канцелярію суду заяви про розгляд справи без їх участі, у яких зазначають, що не заперечують проти зняття їх з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Треті особи, [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.12.2011 року житловий будинок, який знаходиться за адресою : [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Судом встановлено, що відповідачі - [PERSON] , 1940 року народження, та [PERSON] , 1946 року народження, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з акту про фактичне місце проживання від 02.09.2019 року, складеного ТОВ «Наш - Добробут» гр. [PERSON] , 1940 року народження, та [PERSON] , 1946 року народження, зареєстровані, але не проживають з 2010 року за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до правової позиції викладеної в Постанові ВСУ від 05 листопада 2014 року (справа №6-158цс14), у випадку припинення права власності особи на житлове приміщення, припиняється і право користування (проживання) у цьому приміщенні членів його сім`ї. Так, право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Відповідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідачі не проживають у вказаному житловому приміщенні з 2010 року, не є членами сім`ї позивача та співвласниками житлового приміщення, а також правових підстав для користування даним житловим будинком не мають, суд вважає, що відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на те, що обставини, на які посилалася позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню. З огляду на визнання відповідачами позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 384,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved