Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. У позовній заяві позивач посилається на те, що вона - [PERSON] , [INFO] , дошлюбне прізвище - [PERSON] , 29 серпня 2015 року одружилася з [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що їхній шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області - 29.08.2015 р., актовий запис за № 460, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Вказує, що вони від шлюбу вони мають двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.01.2016 року, та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.12.2017 року. Зазначає, що під час спільного проживання виявилося, що у них з відповідачем різні погляди на життя. Це відображалося зокрема у відсутності порозуміння між ними, недбайливим ставленням з боку відповідача до неї та неповагою, із-за чого часто виникали конфліктні ситуації та сварки. Стверджує, що з грудня 2017 року вони з відповідачем почали проживати окремо. Відповідач переїхав проживати у місто Мукачево, а вона з дітьми проживає у [ADDRESS] . Пояснює, що у зв`язку з цим, шлюбні стосунки були фактично припинені. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. За наведених обставин їхній з відповідачем шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем неможливе. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя, як подружжя, і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам їхніх дітей, примирення між ними неможливе. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище чоловіка - « [PERSON] ». На підставі вищевикладеного просить суд: 1. Розірвати шлюб між нею та відповідачем. 2. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка - « [PERSON] ». 3. Малолітніх дітей залишити проживати з нею. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.11.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Ужгородського\~міськрайонного суду\~Закарпатської області\~від 21.02.2020\~року надано сторонам\~у справі\~за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, строк для примирення до 20.03.2020 р., а провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.03.2020 року провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу\~поновлено. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.10.2020\~року закрито підготовче провадження та призначено вказану цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак, 09.10.2020 року подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак, 19.06.2020 року його представник адвокат Ставичний П.І. подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. В порядку передбаченому ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України, представник органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому Шатров В.В. 05.10.2020 року подав висновок зі змісту якого вбачається, що розглянувши наявні матеріали та враховуючи інтереси малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , органом опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому встановлено, що доцільним буде визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою її місця проживання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 29.08.2015 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , (після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] ) було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, за актовим записом № 460, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 29.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області. Судом встановлено, що від даного шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, наявною в матеріалах справи, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.01.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, наявною в матеріалах справи, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.12.2017 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, батьками яких записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, шлюбних стосунків вони не підтримують, даний шлюб існує тільки формально. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за наданий для примирення строк сторони не примирилися, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню. Що стосується питання визначення місця проживання дітей: малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 05.10.2020 року, органом опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому встановлено, що доцільним буде визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою її місця проживання. Зі змісту позовної заяви вбачається, що спору щодо визначення місця проживання дітей між сторонами немає, діти проживають разом з матір`ю, а тому суд вважає за можливе визначити місця проживання дитей разом з матір`ю. Що стосується вимоги позивача про залишення їй після шлюбу прізвища чоловіка « [PERSON] », то така підлягає задоволенню, так як, відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у розмірі 1\~536,80 грн.

Outcome: approved