Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн 00 коп щомісячно, починаючи з 21 серпня 2020 року і до досягнення дитиною 23 років, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, а всі обов`язки щодо утримання та виховання спільної дитини - сина [PERSON] , який на сьогодні навчається в 21-ій групі історичного факультету денної форми навчання Харківського національного педагогічного університету імені Г. С. Сковороди, вона несе самостійно. Оскільки відповідач у справі добровільно не надає допомоги, а навчання потребує значних матеріальних витрат, пов`язаних із проживанням, харчуванням, придбанням одягу та взуття, позивачка просить суд стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити та справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення та просив справу розглянути в його відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, не заперечував проти їх задоволення, справу просив розглянути в його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 вересня 2002 року, виданого Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 13, батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 24 лютого 2003 року, виданого Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] та [PERSON] одружились 24 лютого 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 2. Згідно з довідкою № 123 від 20 серпня 2020 року, наданою Харківським національним педагогічним університетом імені Г. С. Сковороди, [PERSON] є студентом 21 групи 2 курсу історичного факультету денної форми навчання Харківського національного педагогічного університету імені Г. С. Сковороди. В цей час [PERSON] знаходиться на повному утриманні матері, відповідач добровільно не надає допомоги на його утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 цієї ж статті право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. Так, відповідач працює на різних роботах, дохід отримує, на утриманні інших неповнолітніх дітей не має. За таких обставин суд вважає, що відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини до закінчення нею навчання. Крім того, суд вважає встановленим факт потреби матеріальної допомоги сину у зв`язку з навчанням, оскільки він є студентом денної форми навчання, в зв`язку з цим ніде не працює. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. З урахуванням всіх обставин справи, стану здоров`я та матеріального становища дитини та платника аліментів, суд визначає цю частку у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн 00 коп щомісячно, присуджуючи аліменти, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до п. 1) ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилалася позивачка як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved