Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами. Свою заяву мотивувала тим, що 20 вересня 2016 року Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області ухвалено заочне рішення по справі №308/14933/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності, яким позов задоволено, визнано за [PERSON] право власності на квартиру за адресою: м.Ужгород, вул. Собранецька, 118/8. Задовольняючи позов, суд виходив із висновку, що заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі № 2-340/11 від 06.12.2013 було визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 20.10.2005 р., укладений між [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від 08.08.2005 р. від імені [PERSON] та [PERSON], а саме квартири за адресою: м. Ужгород, вул.. Собранецька, 118/8, який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 3056. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 26.05.2010 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від 12.04.2010 від імені [PERSON], а саме квартири за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 118/8, який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №674. Скасовано реєстрацію права власності [PERSON] на спірну квартиру. Рішення набрало чинності. Виходячи з того, що договір купівлі-продажу квартири від 20.10.2005 року, на підставі якого спірна квартира вибула із власності позивача [PERSON], як і в подальшому укладений договір купівлі-продажу від 26.05.2010 року, визнані недійсними згідно заочного рішення суду по справі №2-340/11 від 06.12.2013 року, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання за позивачем [PERSON] права власності на спірну квартиру за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 118/8. Проте постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 20 грудня 2017 року у справі №712/2-340/2011 вищевказане заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 грудня 2013 року скасовано та ухвалено в справі постанову суду, якою у задоволенні позову [PERSON] про визнання недійсним договорів купівлі-продажу та скасування реєстрації власності, відмовлено. Постанова апеляційного суду Закарпатської області набрала законної сили з дня її прийняття 20.12.2017 року. Отже апеляційним судом скасовано саме те заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі № 2-340 від 06.12.2013 року, на підставі якого було ухвалено заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.09.2016 року у справі №308/14933/15-ц, а тому виникли нововиявлені обставини, які виключають задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання за ним права власності на квартиру за адресою: м.Ужгород, вул. Собранецька, 118/8.Таким чином, скасування апеляційним судом Закарпатської області рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2013 року є підставою для перегляду заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.09.2016 року у справі № 308/14933/15-ц за нововиявленими обставинами. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву з наведених в ній підстав. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] заперечував проти задоволення заяви, зазначив, що [PERSON] не є тою особою, за заявою якої може бути переглянуто рішення за новивиявленими обставинами, оскільки рішення не стосується її прав та обовязків. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно Рішення Ужгордського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.09.2016 року визнано право власності на квартиру за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 118/8. При прийнятті рішення суд виходив з того, що заочним рішенням суду по справі № 2-340/11 від 06.12.2013 року було визнано недійсними договір купівлі продажу квартири від 20.10.2005 року, укладений між [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від 08.08.2005 р. від імені [PERSON], та [PERSON], а саме квартири за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 118/8, м. Ужгород, який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Монич Р.1. та зареєстрований в реєстрі за №3056. Визнано недійсним договір купівлі - продажу від 26.05.2010 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], яка діяла на підставі довіреності від 12.04.2010 року від імені [PERSON], а саме квартири за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 118/8, м. Ужгород, який посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №674. Скасовано реєстрацію права власності [PERSON] на спірну квартиру. Рішення набрало чинності. Даним рішенням встановлено, що 08.08.2005 року [PERSON] було видано довіреність на імя [PERSON], яка була посвідчена приватним нотаріусом Ужгородського міськрайонного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за № 2219. На підставі зазначеної довіреності, 20.10.205 року, від імені [PERSON] уклала договір купівлі-продажу квартири, відчужила квартиру [PERSON] З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомоо майна, вбачається, що відомості про право власності відсутні, відомості про реєстрацію іншого речового права відсутн При прийнятті рішення судом було враховано, що договір купівлі-продажу, за яким спірна квартира вибула із володіння позивача визнаний недійсним, реєстрація спірної квартири за відповачем скасована, а відтак суд прийшов до висновку, що позивач є власником зазначеної квартири. Оскільки відповідачі не повернули позивачу правовстановлюючі документи на спірну квартиру, чим чинили перешкоди позивачу у користуванні своєю\~ власністю,\~ суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Так, постановою апеляційного суду Закарпатської області від 20.12.2017 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], ДуранВасиля Васильовича і [PERSON], де третім особами без самостійних вимог на предмет спору є: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON], Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» про визнання недійсним договорів купівлі-продажу та скасування реєстрації права власності» заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 06.12.2013 скасовано та ухвалено в справі постанову суду, якою у задоволенні позову [PERSON] про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та скасування реєстрації відмовлено. Зазначене Рішення суду набуло законної сили. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що рішення, яке покладено в обґрунтування, було підставою для ухвалення судового рішення в цій справі скасовано, а відповідно є підстави для перегляду рішення про визнання права власності у звязку з нововиявленими обставинами та відмови в задоволенні позову. Відповідно до ч. 1ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року № 4, скасування судового рішення (пункт 3 частини другої статті 361\~ЦПК) може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору. Підставою скасування судового рішення може бути лише ухвалене судом судове рішення, а не рішення третейського суду або іншого державного органу. Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв'язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв'язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи. Суд вважає доводи заявника про перегляд рішення за нововиявленими обставинами обґрунтованими. Згідно\~ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається заявник, є нововиявленими та істотними, оскільки рішення яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду скасовано, а відтак договори купівлі-продажу є дійсними, реєстрація права власності за [PERSON] не скасовано, тому підстав для визнання права власності за [PERSON] не має. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, в звязку з чим відповідно до ч. 4\~ст. 429 ЦПК України скасовує рішення суду від 20.09.2016 року та постановляє нове рішення про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved