Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить припинити трудові відносини між нею та Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Калінінського району м. Горлівка Донецької області. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 20 серпня 2010 року між нею та Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Калінінського району м. Горлівка Донецької області було укладено трудовий договір, на підставі якого з 20 серпня 2010 року по 27 липня 2014 року вона працювала на посаді соціального робітника, що підтверджується даними Державного реєстру загальнообо'язкового державного соціального страхування. 29 липня 2014 року вона була змушена переїхати з постійного місця проживання в м.Горлівка Донецької області та не звільнилась з роботи. У зв'язку з тим, що Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Калінінського району м. Горлівка Донецької області розташований на території проведення антитерористичної операції, в неї не має можливості припинити трудові відносини із відповідачем у встановленому законодавством порядку, на підставі ст. 38 Кодексу Законів про працю України, через що вона не може працевлаштуватися на законних підставах або отримувати допомогу на випадок безробіття. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, про що в матеріалах справи маються відповідні документи, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі змісту трудової книжки [PERSON] се6рії [NUMBER], відповідно до наказу Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Калінінського району м. Горлівка Донецької області № 13 о/с від 20 серпня 2010 року [PERSON] прийнята на посаду соціального робітника за строковим трудовим договором на період відпустки по догляду за дитиною до трьох років основного робітника, з іспитовим строком на 1 місяць. Відповідно до наказу Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Калінінського району м. Горлівка Донецької області № 107 о/с від 25 жовтня 2011 року [PERSON] переведена на посаду соціального робітника постійно. Відповідно до індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України №7933-08/44 від 08 листопада 2016 року [PERSON] була працевлаштована у вищезазначений період часу, з заробітної плати щомісячно відраховувалась сума для нарахування пенсії до 2014 року включно. Відповідно до відомостей паспорта України серії [NUMBER], виданого Центрально-Міським РВУМВС України в у м.Горлівці від 24 січня 1997 року, вбачається, що позивач переселилась з тимчасово окупованої території району проведення антитерористичної операції, де її знято з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] та зареєстрованоїї місцепроживання за адресою: [ADDRESS]. Статтею 38 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Відповідно до положень ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача про припинення трудових відносин з Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Калінінського району м. Горлівка Донецької області, в зв'язку з тим, що роботодавець знаходиться на території проведення антитерористичної операції, через що позивач не має можливості звільнитись у встановленому законодавством порядку. При цьому суд виходить з того, що не вирішення питання про звільнення позивача є порушенням його права на вільний вибір праці, іншого способу захисту порушення права позивач не має. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України, а саме судовий збір у сумі 640 гривень суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved