Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 7 травня 2005 року, від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO], сина, [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Спільне проживання з відповідачем припинили з травня 2017 року по причині того, що мають різні погляди на сімейне життя, а тому звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку щомісячно. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-СР №001399 виданого 7 травня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Сміла Смілянського міськрайвідділу управління юстиції Черкаської області, актовий запис №147 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Згідно із свідоцтвом про народження серії 1-СР №016904 виданого 14 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області сторони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO](а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-СР №050692 виданого 25 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO](а.с.8). Згідно з свідоцтвом про народження серії І-СР №157192 виданого 18 жовтня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області сторони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO](а.с.9). Відповідно до довідки №117459 квартального комітету №20 від 13 червня 2017 року [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з матірю [PERSON] в м. Сміла по вул. Л.Толстого, 9 та знаходяться на її утриманні (а.с. 5). Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не наполягає на наданні строку для примирення, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, тому позов підлягає задоволенню. Окрім того, згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Окрім того, відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин, з врахуванням визнання відповідачем обставин зазначених у позовній заяві, суд вважає її такою, що ґрунтується на вимогах закону та підлягає до задоволення. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду про стягнення аліментів то відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 гривень. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З позовної заяви вбачається, що позивач бажає залишити прізвище «Корнієнко». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved