Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовна заява обґрунтована тим, що 10.02.2010 між сторонами було розірвано шлюб. Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу спільний син проживає разом з матір'ю, між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання та виховання спільної дитини. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає в достатньому розмірі. Позивач змушена утримувати та виховувати дитину самостійно. За таких обставин позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути на її користь на утримання дитини аліменти з відповідача в розмірі 4065 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Із урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності сторін та постановлення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що 10.02.2010 між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (а.с. 10) Сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідним Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 11) Як вбачається з Довідки № 86 від 15.06.2017, що видана ТОВ «Укркаталог», [PERSON] працює на посаді товарознавця в ТОВ «Укркаталог», а її заробітна плата в період з грудня 2016 по травень 2017 загалом складає 18034, 40 грн. (а.с. 12) Позивач також зазначила про те, що дитина перенесла 2 операції з приводу кісти придатка правого яєчника та рубцевого фімозу, що підтверджено відповідно Випискою з медичної картки стаціонарного хворого (а.с. 13-14). Позивач крім того зазначала про необхідність відвідування дитиною стоматолога та проведення лікувальних процедур, що також потребує значних фінансових витрат. Заявлений розмір аліментів відповідач обґрунтовувала й необхідністю фінансових витрат на відвідування сином гуртків, оздоровчих таботів та спортивних секцій. Позивач в позовній заяві зазначила, що відповідачем надається матеріальна допомога в надто незначній кількості та нерегулярно. Про це свідчить квитанції ПАТ «КБ «Приватбанк», з якої вбачається, що відповідачем перераховано 350 грн. на користь позивача із призначенням платежу «оплата за детскую ОПГ + ТРГ». (а.с. 19) Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. Згідно з ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі є можливим, адже це є правом того з батьків з яким проживає дитина. Разом з тим, суд вважає, що розмір аліментів, який просить позивач стягнути з відповідача в межах суми в 4065 грн. на 1 дитину є завищеним. Виходячи із засад розумності, справедливості та добросовісності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в межах суми в 3500 грн. щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову до суду і закінчуючи повноліттям дитини, з індексацією відповідно до закону. Крім того, необґрунтованою вбачається вимога позивача про стягнення відповідної суми аліментів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, відповідно до ч 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак, з метою унеможливлення порушення гарантованих державою прав дитини, суд вважає за необхідне відмовити позивачеві у частині вимог про стягнення суми аліментів на утримання дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановивши гарантований Законом мінімальний розмір аліментів в межах 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому, вимога позивача підлягає частковому задоволенню з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 23.06.17р. Згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Разом з цим, суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Outcome: partial