overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що, по-перше, їх сімейне життя не склалося, в звязку з чим у січні 2017 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини, після чого заходів для примирення не вживали; і, по-друге, подальше спільне проживання з відповідачем та збереження їх шлюбу неможливе, так як вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач також просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, в тексті якої вказав, що предявлений позивачем до нього позов про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 15 жовтня 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 809; від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки через відсутність порозуміння, різницю в поглядах на життя та різницю характерів між ними відбувалися непорозуміння, що призвело до суттєвого погіршення їх стосунків. Будучи незадоволеними таким сімейним життям, сторони у січні 2017 року припинили шлюбно-сімейні відносини, та в подальшому не вживали заходів для примирення. Крім того, в своїх адресованих суду письмових заявах сторони вказали, що строк для примирення їм не потрібен. Більш того, позивач в позовній заяві зазначає, що станом на цей час він і відповідач втратили почуття любові один до одного, в звязку з чим подальше спільне життя з відповідачем і збереження їх шлюбу суперечило б її моральним принципам та інтересам. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що, по-перше, їх сімейне життя не склалося, в звязку з чим у січні 2017 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини, після чого заходів для примирення не вживали; і, по-друге, подальше спільне проживання з відповідачем та збереження їх шлюбу неможливе, так як вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач також просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, в тексті якої вказав, що предявлений позивачем до нього позов про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 15 червня 2015 року у Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 301; від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки через відсутність порозуміння, різницю в поглядах на життя та різницю характерів між ними відбувалися непорозуміння, що призвело до суттєвого погіршення їх стосунків. Будучи незадоволеними таким сімейним життям, сторони шість місяців тому припинили шлюбно-сімейні відносини, та в подальшому не вживали заходів для примирення. Крім того, в своїх адресованих суду письмових заявах сторони вказали, що строк для примирення їм не потрібен. Більш того, позивач в позовній заяві зазначає, що станом на цей час він і відповідач втратили почуття любові один до одного, в звязку з чим подальше спільне життя з відповідачем і збереження їх шлюбу суперечило б його моральним принципам та інтересам. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що, спільне життя з відповідачем не склалося, бо вони мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки, на підставі чого сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми, в зв'язку з чим вони припинили шлюбно-сімейні відносини, після чого заходів для примирення не вживали. Крім того, позивач вказує, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження їх шлюбу неможливе, так як вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а також суперечить її інтересам. Позивач та її представник [PERSON] просили розглянути справу без їх участі та задовольнити позов, про що подали адресовані суду свої письмові заяви, які приєднані судом до матеріалів справи. Відповідач не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить довідковий лист від 27.11.2017 року, причину своєї неявки суду не повідомив. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 30 грудня 1975 року у міському ЗАГС Каменськ-Уральська Свердловської області, актовий запис № 1146; від шлюбу сторони мають повнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що призвело до суттєвого погіршення їх стосунків. Будучи незадоволеними таким сімейним життям, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, та в подальшому не вживали заходів для примирення. В позовній заяві позивач зазначає, що строк для примирення їм не потрібен. Більш того, позивач в позовній заяві зазначає, що станом на цей час вона і відповідач втратили почуття любові один до одного, в зв'язку з чим подальше спільне життя з відповідачем і збереження їх шлюбу суперечило б її моральним принципам та інтересам. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне життя з відповідачем не склалося з появою іншої жінки у відповідача. Подружні стосунки та ведення спільного господарства фактично припинені з 02 вересня 2016. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Позивач просила розглянути справу без її участі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання ним судової повістки, причину своєї неявки суду не повідомив. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 21 лютого 2009 року у Першому Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 128; від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося з появою у відповідача іншої жінки. Будучи незадоволеними таким сімейним життям, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, та в подальшому не вживали заходів для примирення. Більш того, позивач в позовній заяві зазначає, що шлюбно-сімейні відносини припинені між ними 02 вересня 2016 року, в звязку з чим подальше спільне життя з відповідачем і збереження їх шлюбу суперечило б її моральним принципам та інтересам. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин не бажання бути разом та відсутністю почуттів, живуть кожен своїм життям і не намагаються перейнятися проблемами іншого. За час спільного проживання вони переконалися, що у них немає спільних інтересів. Подружні стосунки та ведення спільного господарства фактично припинені остаточно. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Позивач просила розглянути справу без її участі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання ним судової повістки, причину своєї неявки суду не повідомив. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 25 листопада 2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 106; від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин не бажання бути разом та відсутністю почуттів. Будучи незадоволеними таким сімейним життям, сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, та в подальшому не вживали заходів для примирення. Більш того, позивач в позовній заяві зазначає, що станом на цей час вона і відповідач живуть кожен своїм життям і не намагаються перейнятися проблемами іншого, в звязку з чим подальше спільне життя з відповідачем і збереження їх шлюбу суперечило б її моральним принципам та інтересам. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що через різне виховання та ставлення до основних життєвих цінностей в них діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, тому їх сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до взаємного відчуження та припинення шлюбно-сімейних відносин між ними, а також, що збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач також просив розглянути справу без його участі, про що подав адресоване суду своє письмове клопотання, в тексті якого вказав, що пред'явлений позивачем до нього позов про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі. Це клопотання відповідача приєднано судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 30 квітня 2008 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 332; від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач вказує, що через різне виховання та ставлення до основних життєвих цінностей й діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося. Будучи незадоволеними таким сімейним життям, сторони в березні 2017 року припинили шлюбно-сімейні відносини. В своїй адресованій суду письмовій заяві позивач вказала, що строк для примирення з відповідачем не потрібен. Більш того, в позовній заяві позивач вказує, що станом на цей час вона остаточно переконалася в тому, що подальше життя з відповідачем та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересами та інтересам їхньої дитини. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли. Також суд бере до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, й сторони досягли згоди стосовно того, що після розірвання шлюбу між ними їх неповнолітня донька [PERSON], [INFO], залишатиметься проживати з матір'ю - позивачем [PERSON] На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтвання позовних вимог позивач вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрований 23.09.2001 р. Від шлюбу в них народилася донька Вікторія, 18.05.2002 р. З квітня 2018 р. між ними виникли непорозуміння, внаслідок чого кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У звязку з цим припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. З обоюдної вини сімя повністю розпалася, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення. Позивач просить суд винести рішення яким: шлюб з відповідачем розірвати, стягнути з відповідача на свою користь 50% сплачено судового збору; просить прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. В суді позивач позов підтримала, просить його задоволити. Суду позивач пояснила, що шлюбні стосунки з відповідачем припинили в квітні 2018 р., відповідач забрав речі і пішов проживати до себе, з того часу спільне проживання не поновлювали, примирення з відповідачем не можливе, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в суді позов визнав, не заперечив щодо розірвання шлюбу. Суду відповідач пояснив, що причиною розірвання шлюбу є різні характери, дійсно в квітні 2018 р. пішов з сімї оскільки не міг там проживати, просить строк на примирення не надавати. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 23.09.2001 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Камянець-Подільського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 624. Від спільного проживання у шлюбі у сторін народилася донька Вікторія, [INFO]. В звязку з різними поглядами на життя, різні характери, відсутністю бажання спільно вирішувати сімейні проблеми, побутові проблеми в сімї часто виникали непорозуміння. Сторони припинили спільне проживання в квітні 2018 р., з того часу проживають окремо, не ведуть спільне проживання. Позивач миритися з відповідачем не бажає оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам, відповідач щодо розірвання шлюбу в суді не заперечив. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно \~ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування \~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~Враховуючи обставини справи, визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому підстав для збереження \~сімї \~немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні своїх вимог посилається на те, що 26 серпня 2015 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований в Бригадирівській сільській раді Ізюмського району Харківської області, актовий запис № 3. До шлюбу вступила вперше. Дошлюбне прізвище - [PERSON]. Від стосунків мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], котра мешкає разом з позивачем. Впродовж значного часу сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, та позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Сім'я фактично розпалася з квітня 2017 року. Позивач не має наміру поновлювати стосунки. Позивач в позовній заяві просила справу розглянути без її участі, розірвати шлюб тастягнути з відповідача сплачений нею судовий збір. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом з таких підстав неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача [PERSON], оскільки він належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не з'явився в судове засідання, заперечень проти позову не надав, заяви про розгляд справи у її відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України. За таких обставин суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог [PERSON] зазначила, що за останні роки її стосунки з відповідачем погіршилися, вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв'язку з чим між ними постійно виникають сварки та непорозуміння. У зв'язку з цим вони припинили шлюбні відносини і припинили ведення спільного господарства. Позивач вважає неможливим збереження шлюбу і посилається на те, що подальше перебування у шлюбі суперечить як її інтересам, такі інтересам чоловіка. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності його та позивача. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку, проте вдруге не з'явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони в судове засідання не з'явилися, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2003 р. (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Судом встановлено, що у стосунках між подружжям відсутні почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомога та підтримка, що призвело до систематичних сварок і стало причиною припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який існує лише формально, порушує принцип його добровільності і суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved