Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трьохрічного віку. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2012 року. На даний час вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється надавати в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини, як не надає і матеріальної допомоги на її утримання, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює і потребує матеріальної допомоги. Її коштів недостатньо для утримання сина, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття та аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від заробітку до досягнення сином трьохрічного віку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в котрій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала і просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття та аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від заробітку до досягнення сином трьохрічного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але був допитаний в порядку судового доручення Ленінським районним судом м. Миколаєва, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, просив слухати справу без його участі. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивачка [PERSON] звернулася до суду вважаючи, що відповідач [PERSON] не виконує в добровільному порядку свого обов'язку як батько дитини, чим порушує її інтереси і право на отримання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, оскільки відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому інтереси дитини підлягають до судового захисту у відповідності до вимог ст.181 СК України, так як домовленості між сторонами про способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину не досягнуто. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки, а тому відповідно до ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів, які позивачка просить стягнути з відповідача, відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України щодо мінімального розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дружини, оскільки позивачка перебуває в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому потребує матеріальної допомоги, яку в змозі надавати відповідач, оскільки він є фізично здоровою, працездатною особою, а тому суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти на утримання позивачки у відповідності зі ст. 84 СК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, правам та інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. При подачі позовної заяви до суду, позивачка [PERSON] була звільнена від оплати судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., тому у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, дані витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд визначає, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved