overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження сімї позивачка вважає неможливим, спільне подружнє життя припинене з листопада 2016 року. Після розірвання шлюбу просить відновити їй прізвище на дошлюбне «Лабунець». В судове засідання позивачка не з'явилася, але подала письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.16). Відповідач не зявився до суду також, проте згідно адресованої суду письмової заяви позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності (а.с.15). Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище - Лабунець) та [PERSON] був зареєстрований 15.06.2002 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міського управляння юстиції в Чернігівській області зроблено запис за №133 (а.с.4). З копій свідоцтв про народження (а.с.5-6) вбачається, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у них неповнолітніх дітей, та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивачка наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу відновити позивачці дошлюбне прізвище «Лабунець». На підставі ст.110-114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем припинено, збереження сім'ї позивачка вважає неможливим та на примирення вона не згодна. В судове засідання позивачка не з'явилася, але подала письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.15). Відповідач до суду також не з'явився, однак про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно (а.с.11, 14), заперечень від останнього проти позову не надходило. За таких обставин суд визнав можливим розглядати справу заочно у відсутності [PERSON], оскільки в справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 03.02.2014 року виконкомом Сухополов'янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за №01 (а.с.5). З копії свідоцтва про народження (а.с.6) вбачається, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивачки вона наполягає на розлученні, а відповідач не надав заперечень проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «[PERSON]», яке вона отримала після реєстрації шлюбу. На підставі ст.110-114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем припинено з січня 2016 року, збереження сім'ї позивачка вважає неможливим та на примирення вона не згодна. В судове засідання позивачка не з'явилася, але подала письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.17). Відповідач до суду також не з'явився, однак про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно (а.с.13, 16), заперечень від останнього проти позову не надходило. За таких обставин суд визнав можливим розглядати справу заочно у відсутності [PERSON], оскільки в справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 25.04.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за №91 (а.с.6). Згідно з копією свідоцтва про народження (а.с.7) вбачається, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивачки вона наполягає на розлученні, а відповідач не надав заперечень проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «[PERSON]», яке вона отримала після реєстрації шлюбу. На підставі ст.110-114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем припинено з травня 2015 року. Збереження сімї позивачка вважає неможливим, на примирення вона не згодна. В судове засідання позивачка не з'явилася, але подала письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.14). Відповідач до суду також не з'явився, однак про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно (а.с.11, 16), заперечень від останнього проти позову не надходило. За таких обставин суд визнав можливим розглядати справу заочно у відсутності [PERSON], оскільки в справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 14.10.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Демченко), про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №70 (а.с.5). З копії свідоцтва про народження (а.с.6) вбачається, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивачки вона наполягає на розлученні, а відповідач не надав заперечень проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці її дівоче прізвище «Демченко». На підставі ст.110-114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. В судове засідання позивачка не з'явилася, але подала письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.13). Відповідач до суду також не з'явився, однак про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно (а.с.10,14), заперечень від останнього проти позову не надходило. За таких обставин суд визнав можливим розглядати справу заочно у відсутності [PERSON], оскільки в справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 15.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за №346 (а.с.4). З копії свідоцтва про народження (а.с.5) вбачається, що сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивачки вона наполягає на розлученні, а відповідач не надав заперечень проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище «[PERSON]», яке він отримав після реєстрації шлюбу, оскільки заяви про зміну прізвища від останнього не надходило. На підставі ст.110-114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем припинено з 26 грудня 2016 року, збереження сімї позивачка вважає неможливим та на примирення вона не згодна. В судове засідання позивачка не з'явилася, але подала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.17). Відповідач до суду також не з'явився, однак про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно (а.с.15-16), заперечень від останнього проти позову не надходило. За таких обставин суд визнав можливим розглядати справу заочно у відсутності [PERSON], оскільки в справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 25.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управліня юстиції Чернігівської області було зареєстровано шлюб між Карленко (дошлюбне прізвище Бойко) [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №173 (а.с.5). Згідно з копією свідоцтва про народження (а.с.6) вбачається, що сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивачки вона наполягає на розлученні, а відповідач не надав заперечень проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «Карленко», яке вона отримала після реєстрації шлюбу. На підставі ст.110-114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем припинено з листопада 2016 року, збереження сімї позивачка вважає неможливим та на примирення вона не згодна. В судове засідання позивачка не з'явилася, але подала письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.17). Відповідач до суду також не з'явився, однак про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно (а.с.12,15-16), заперечень від останнього проти позову не надходило. За таких обставин суд визнав можливим розглядати справу заочно у відсутності [PERSON], оскільки в справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 09.10.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцької міської ради Чернігівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Музиченко) [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №381 (а.с.6). З копії свідоцтва про народження (а.с.7) вбачається, що сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивачки вона наполягає на розлученні, а відповідач не надав заперечень проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «Куделя», яке вона отримала після реєстрації шлюбу. На підставі ст.110-114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем припинено з січня 2016 року, збереження сім'ї позивачка вважає неможливим та на примирення вона не згодна. В судове засідання позивачка не з'явилася, але подала письмову заяву, в якій просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи, а після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]»(а.с.14). Відповідач до суду також не з'явився, однак про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно (а.с.11,15), заперечень від останнього проти позову не надходило. За таких обставин суд визнав можливим розглядати справу заочно у відсутності [PERSON], оскільки в справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 05.12.2008 року виконкомом Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №10 (а.с.6). Згідно з копією свідоцтва про народження (а.с.5) вбачається, що сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, зважаючи на те, що згідно з письмовою заявою позивачки вона наполягає на розлученні, а відповідач не надав заперечень проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «[PERSON]», яке вона отримала після реєстрації шлюбу. На підставі ст.110-114 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved