Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та уточненою позовною заявою до [PERSON], який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] про визначення порядку користування квартирою та вселення, в якій зазначає, що вона з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28.07.2001 року, який було розірвано рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області 09.02.2011 року. Від сумісного життя вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. За час шлюбу, 17.08.2001 року, за договором купівлі-продажу ними була придбана квартира [ADDRESS]. Також зазначає, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15.01.2013 року за нею було визнано право власності на 1/2 частку спірної квартири. В даній квартирі зареєстровані вона, [PERSON], їхній син [PERSON], але фактично в ній мешкає [PERSON] зі своєю співмешканкою та малолітнім сином [PERSON]. Спірна квартира складається з трьох окремих кімнат, житлова площа яких складає 45,3 кв.м, з яких площа однієї кімнати - 10,5 кв.м; площа другої кімнати - 17,4 кв.м; площа третьої кімнати 17,4 кв.м; кухні, площею - 5,5 кв.м; ванної кімнати, площею - 2,1 кв.м; вбиральні, площею - 1,1 кв.м; коридору, площею - 6,0 кв.м; відбудованої шафи, площею 1,1 кв.м; балкону площею - 0,8 кв.м. [PERSON] вказує, що [PERSON] користується всією спірною квартирою, не даючи їй та їх сину [PERSON] можливості навіть потрапити у квартиру, так як [PERSON] змінив замок на вхідних дверях, ключі від якого ні їй, ні сину не надав. У звязку з тим, що відповідач чинить їй з сином перешкоди у користуванні квартирою, вони вимушені тимчасово мешкати у її батьків, що створює незручності як для неї з дитиною так і для її батьків. Кімната, на яку вона претендує і фактично користувалася найбільш часто - житловою площею 17,4 кв.м, яка не суміжна з балконом. Кімната, якою найбільш часто користувався їх син [PERSON] - житловою площею 10,5 кв.м. Крім того, [PERSON] зазначає, що [PERSON] самовільно, без отримання дозволу з Тернівсьского міського відділу архітектури, зробив перепланування житлової кімнати, площею 17,4 кв.м, яка не суміжна з балконом, шляхом улаштування глухої перегородки в приміщенні житлової кімнати для влаштування 2-х приміщень. Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15.05.2014 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої були поставлені певні питання. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 2477/2478-14 по даній справі експерт відповідаючи на перше запитання зазначив, що по виконаним будівельним роботам, які були проведені в квартирі, встановлена невідповідність нормам та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН), а саме: при переплануванні приміщення 5 (17,4 кв.м), яка суміжна з балконом в 2-а приміщення, в нововлаштованому приміщенні площею 10,3 кв.м відсутній віконний проріз для забезпечення вентиляції, природного освітлення та інсоляції, що не допускається при улаштуванні жилих кімнат. Площа нововлаштованого приміщення 6,7 кв.м не відповідає вимогам ДБН для улаштування житлової кімнати, яка повинна бути не менше 10 кв.м За таких обставин, визначити технічну можливість, з урахуванням виконаних робіт в спірній квартирі, порядку користування квартирою, а саме виділити: [PERSON] житлову кімнату площею 17,4 кв.м не суміжну з балконом, [PERSON] - кімнату площею 10,5 кв.м, відповідачу [PERSON] кімнату площею 17,4 кв.м суміжну з балконом технічно не можливо, оскільки перепланування житлової кімнати площею 17,4 кв.м., що суміжна з балконом на 2-а приміщення не відповідає вимогам та нормам ДБН для постійного мешкання. Проте визначити порядок користування квартирою № 84 в буд. № 17 по вул. Маяковського в м. Тернівка Дніпропетровської області можливо за плануванням згідно технічного паспорту від 28.08.2001 року, а саме відновлення існуючого приміщення площею 17,4 кв.м у відповідність з вимогами ДБН. В такому разі перешкоджань при визначенні заявленому порядку користування квартирою не встановлено. У звязку з чим, позивач [PERSON] просить зобов'язати\~[PERSON]\~відновити кімнату\~площею 17,4\~кв.м\~суміжну з балконом у відповідність з плануванням даного приміщення за технічним паспортом від 28.08.2001 року шляхом демонтування побудованої глухої перегородки, яка розділяє дану кімнату на 2-а приміщення; встановити порядок користування приміщенням [ADDRESS], виділивши їй житлову кімнату, площею 17,4 кв.м, яка не суміжна з балконом, а їх сину - [PERSON] житлову кімнату, площею 10,5 кв.м; виділити відповідачу [PERSON] та його малолітньому сину [PERSON] у користування житлову кімнату площею 17,4 кв.м, яка суміжна з балконом, площею 0,8 кв.м.; кухню, площею - 5,5 кв.м, ванну кімнату, площею - 2,1 кв.м, вбиральню, площею - 1,1 кв.м, коридор, площею - 6,0 кв.м, вбудовану шафу, площею 1,1 кв.м залишити у спільному користуванні; стягнути з відповідача понесені по справі судові витрати. [PERSON], який діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою та уточненою зустрічною позовною заявою до [PERSON],\~яка діє\~в своїх\~інтересах та\~інтересах [PERSON],\~третьої особи\~про визначення порядку користування квартирою та розподілу на окремі фінансово-облікові рахунки власників спільного нерухомого майна, в якій зазначає, що з уточненими позовними вимогами [PERSON] він не погоджується, так як вони порушують права його малолітнього сина [PERSON], який мешкає разом з ним у спірній квартирі. Крім того, [PERSON] зазначає, що 15.01.2013 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області було винесено рішення про розподіл майна , набутого під час шлюбу та розподілено між [PERSON] та [PERSON] спільне сумісне нерухоме майно та визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину [ADDRESS]. Так, [PERSON] вважає, що актуальною позовною вимогою у зустрічній позовній заяві являється розподілення на окремі фінансово-облікові рахунки власників спірної квартири. Крім того, [PERSON] вважає можливим виділити для спільного користування кімнату площею 10,5 кв.м - синам [PERSON] та [PERSON]. У звязку з чим, [PERSON] просить розподілити фінансово-обліковий рахунок квартири [ADDRESS] між [PERSON]В та [PERSON] в залежності від виділених ідеальних часток на зазначену квартиру; встановити порядок користування приміщенням [ADDRESS], виділивши [PERSON] у користування житлову кімнату площею 17,4 кв.м, яка суміжна з балконом; виділити [PERSON] у користування житлову кімнату, площею 17,4 кв.м, яка не суміжна з балконом, синам [PERSON], [PERSON] у спільне користування житлову кімнату, площею 10,5 кв.м; кухню, площею 5,5 кв.м, ванну кімнату, площею 2,1 кв.м, вбиральню, площею 1,1 кв.м, коридор, площею 6,0 кв.м, вбудовану шафу, площею 1,1 кв.м залишити у спільному користуванні; судові витрати по справі розподілити солідарно між позивачем і відповідачем. Позивач за первісним уточненим позовом та відповідач за уточненою зустрічною позовною заявою [PERSON] па представник [PERSON] - адвокат [PERSON] у судове засідання не зявилися, однак адвокат [PERSON] надав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі з урахуванням уточнених позовних вимог, зазначив, що уточнені позовні вимоги підтримує повністю, зустрічний позов не визнає (т. 2 а.с. 101). Відповідач за первісним уточненим позовом та позивач за уточненою зустрічною позовною заявою [PERSON] та представник [PERSON] - адвокат [PERSON] у судове засідання не зявилися, однак адвокат [PERSON] надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги не підтримує, уточнені позовні вимоги за зустрічною позовною заявою просить задовольнити в повному обсязі (т. 2 а.с. 103). Представник третьої\~особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, однак надав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог (т. 2 а.с. 96-97). З урахуванням наявності зустрічного позову суд розглядає справу за правилами загального позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Статтею 41\~Конституції України\~визначено,\~що кожен\~має право\~володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю,\~результатами своєї\~інтелектуальної,\~творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За змістом положень ч.ч. 1, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно з ст. 321 ЦПК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 28.07.2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 09.02.2011 року, яке набрало законної сили 22.02.2011 року (т. 1 а.с. 8), що також підтверджується відмітками у паспорті (т. 1 а.с. 13). Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 161607, виданого 07.06.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (т. 1 а.с. 9). Також, з матеріалів справи встановлено, що в період шлюбу, а саме 17.08.2001 року [PERSON] купив [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого 17.08.2001 року приватним нотаріусом Тернівського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1977 (т. 1 а.с. 28). 28.08.2001 року право приватної власності на [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] в Міжміському колективному госпрозрахунковому бюро технічної інвентаризації м. Тернівка Дніпропетровської області під № 11-221/34 (т. 1 а.с. 28). За рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15.01.2013 року, яке набрало законної сили 28.01.2013 року, розподілено між [PERSON] та [PERSON] спільне сумісне майно та визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину [ADDRESS] (т. 1 а.с. 10). За статтею 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Враховуючи викладене, сторони мають рівні права використовувати помешкання - квартиру за адресою: [ADDRESS], для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Щодо уточнених позовних вимог позивача [PERSON] відновити кімнату\~площею 17,4\~кв.м\~суміжну з балконом у відповідність з плануванням даного приміщення за технічним паспортом від 28.08.2001 року шляхом демонтування побудованої глухої перегородки, яка розділяє дану кімнату на 2-а приміщення, суд приходить до наступного. Згідно з технічним паспортом на квартиру за адресою: [ADDRESS], складеного Міжміським комунальним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації м. Тернівка Дніпропетровської області від 28.08.2001 року, квартира складається з: 3 кімнат житловою площею 45,3 кв.м, у тому числі: 1 - кімната 17,4 кв.м, 2 - кімната 17,4 кв.м, 3 - кімната 10,5 кв.м, кухні, площею 5,5 кв.м, ванної кімнати, площею 2,1 кв.м, вбиральні, площею 1,1 кв.м, коридору, площею 6,0 кв.м, вбудованої шафи, площею 1,1 кв.м (т. 1 а.с. 39-40). Положеннями ст.ст. 12, 81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 ст.\~78\~ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З матеріалів справи встановлено, що за клопотанням представника [PERSON] - адвоката [PERSON] ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14.05.2014 року в даній справі призначалася судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (т.1 а.с. 75-76). Так, з висновку № 2477/2478-14 судової будівельно-технічної експертизи, складеного судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз 15.06.2015 року встановлено, що виконані будівельні роботи, проведені в [ADDRESS] не відповідають нормам та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН), а саме: при переплануванні приміщення 5 (17,4 кв.м) в 2-а приміщення, в нововлаштованому приміщенні площею 10,3 кв.м відсутній віконний проріз для забезпечення вентиляції, природного освітлення та інсоляції, що не допускається при улаштуванні житлових кімнат. Площа нововлаштованого приміщення 6,7 кв.м не відповідає вимогам ДБН для улаштування житлової кімнати, яка повинна бути не менше 10 кв.м. Перепланування житлових кімнат в нежитлове в жилих багатоповерхових будинках та зменшення її площі не допускається. Визначити порядок користування квартирою № 84 у буд. № 17 по вул. Маяковського в м. Тернівка Дніпропетровської області, можливо за плануванням згідно технічного паспорту від 28.08.2001 року, а саме відновлення існуючого приміщення 7 площею 17,4 кв.м у відповідність з вимогами ДБН. В загальне користування [PERSON], [PERSON], [PERSON] інші приміщення (коридор, туалет, ванна, кухня, вбудована шафа) виділяються в рівних частинах (т. 1 а.с. 136-151). Крім того, за повторним клопотанням представника [PERSON] - адвоката [PERSON] ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 26.05.2017 року в даній справі призначалася судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої доручено [PERSON] (т.1 а.с. 254-255). Згідно з висновком судового експерта ФОП [PERSON] № 28 судової будівельно-технічної експертизи від 12.11.2017 року також встановлено, що у звязку з проведеним переплануванням [ADDRESS], порівнюючи нові приміщення з вимогами та нормами ДБН В2.2-15-2005 «Будівлі і споруди. Житлові будівлі. Основні положення», в [ADDRESS] встановлена невідповідність нормам та вимогам нормативно-правових актів. Перепланування житлових кімнат в нежитлове приміщення в жилих багатоповерхових будинках та зменшення її площі не допускається (т. 2 а.с. 12-34). Згідно з\~п.п.\~1.4.3.,\~1.4.4.,\~1.4.6\~Правил утримання\~жилих будинків\~та прибудинкових\~територій, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 року № 17 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 927/11207, до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, враховуючи викладене та те, що [PERSON] провів переобладнання приміщення, а саме в [ADDRESS], в порушення норм ДБН, а тому суд вважає за необхідне зобовязати [PERSON] відновити кімнату площею 17,4 кв.м суміжну з балконом у відповідність з плануванням даного приміщення за технічним паспортом від 28.08.2001 року шляхом демонтування побудованої глухої перегородки, яка розділяє дану кімнату на 2-а приміщення. Вирішуючи питання щодо уточнених позовних вимог [PERSON] та уточнених зустрічних позовних вимог [PERSON], який діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON] про встановлення порядку користування приміщенням [ADDRESS] та виділення сторонам житлових кімнат, суд приходить до наступного. Статтею 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. З уточненої позовної заяви [PERSON] та з уточненої зустрічної позовної заяви [PERSON], який діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON] видно, що сторони просять визначити порядок користування квартирою, а тому у даному випадку спірні правовідносини стосуються встановлення порядку спільного користування сторонами, тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обовязковим. Крім того, ст. 358 ЦК України свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17.02.2016 року у справі № 6-1500цс15 та у постанові Другої судової палати КЦС Верховного суду від 19.09.2018 року у справі № 366/103/16. Як встановлено в судовому засіданні, [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності по 1/2 частині [PERSON] та [PERSON]. Крім того, з матеріалів справи встановлено, що після розірвання шлюбу 09.02.2011 року між сторонами, у [PERSON] народилась дитина - [PERSON], [INFO], матірю якого є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-КИ № 531906, виданого 11.03.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (т. 1 а.с. 159). Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої 08.09.2017 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (т. 1 а.с. 113). В судовому засіданні встановлено, що по 1/2 частині квартири належить [PERSON] та [PERSON], що відповідає 30,95 кв.м кожному (загальна площа квартири 61,9 кв.м), у відповідності з технічним паспортом на квартиру за адресою: [ADDRESS], складеного Міжміським комунальним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації м. Тернівка Дніпропетровської області від 28.08.2001 року (т. 1 а.с. 39-40). З уточненої\~зустрічної позовної\~заяви [PERSON],\~який діє\~в своїх\~інтересах та\~інтересах [PERSON] видно, що [PERSON] просить суд виділити йому у користування житлову кімнату площею 17,4 кв.м, яка суміжна з балконом, виділити [PERSON] у користування житлову кімнату площею 17,4 кв.м, яка не суміжна з балконом, синам [PERSON] та [PERSON] виділити у спільне користування житлову кімнату площею 10,5 кв.м. Водночас, вказані уточнені позовні вимоги за уточненою зустрічною позовною заявою та доводи [PERSON] щодо їх задоволення підлягають частковому задоволенню, оскільки з висновку судового експерта ФОП [PERSON] № 28 судової будівельно-технічної експертизи від 12.11.2017 року видно, що в [ADDRESS] виконане перепланування, а саме перепланування житлової кімнати № 5 (17,4 кв.м) суміжної з балконом в 2-а приміщення, площею 10,3 кв.м та приміщення, площею 6,7 кв.м, тому визначити технічну можливість порядку користування квартирою № 84 в буд. № 17 по вул. Маяковського в м. Тернівка Дніпропетровської області, з виділенням синам [PERSON] та [PERSON] в спільне користування житлової кімнати, площею 10,5 кв.м неможливо. Крім того, з висновку судової будівельно-технічної експертизи від 12.11.2017 року видно, що навіть, якщо відновити приміщення [ADDRESS] згідно з технічним паспортом від 28.08.2001 року, а саме відновлення приміщення № 5 площею 17,4 кв.м у відповідність ДБН, враховуючи вимоги та норми ДБН В.2.2-15-2005, п. 2.24, встановити порядок користування [ADDRESS], з виділенням синам [PERSON] та [PERSON] в спільне користування житлової кімнати площею 10,5 кв.м неможливо, мінімальна площа на дві особи повинна бути не менше 14 кв.м (т. 1 а.с. 137-151, т. 2 а.с. 13-34). Так, відповідно до п. 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Будівлі і споруди. Житлові будинки. Основні положення» затверджені наказом Держбуду України від 18.05.2005 року № 80, мінімальна площа спальні на одну особу - 10 м.кв, на дві - 14 м.кв.. Крім того, відповідно до ст. 47 ЖК Української РСР норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Також, згідно з ч. 2 ст. 50 ЖК Української\~РСР при наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років, крім подружжя. Отже, враховуючи ту обставину, що домовленості на користування квартирою співвласниками не досягнуто, частку кожного у спільній власності квартири, наявність у [PERSON] неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], заяву представника служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, який не заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON], ст.ст. 47, 50 ЖК Української РСР, п. 2.24 ДБН В.2.2-15-2005, суд приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог [PERSON] щодо встановлення порядку користування приміщенням квартири та часткове задоволення уточненого зустрічного позову [PERSON] в частині встановлення порядку користування приміщенням квартири, а саме встановити порядок користування приміщенням квартири [ADDRESS]: виділити у користування [PERSON], [INFO], житлову кімнату 17,4 кв.м, яка не суміжна з балконом; виділити у користування неповнолітньому [PERSON], [INFO], житлову кімнату площею 10,5 кв.м; виділити у користування [PERSON], [INFO], та малолітньому [PERSON], [INFO], кімнату площею 17,4 кв.м., яка суміжна з балконом; залишити у спільному користуванні [PERSON], [INFO], неповнолітньому [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та малолітньому [PERSON], [INFO], кухню, площею 5,5 кв.м, ванну кімнату, площею 2,1 кв.м, вбиральню, площею 1,1 кв.м, коридор, площею 6,0 кв.м, вбудовану шафу, площею 1,1 кв.м. Вирішуючи питання\~щодо уточнених\~зустрічних позовних\~вимог [PERSON],\~який діє\~в своїх\~інтересах та\~інтересах [PERSON] про розподіл фінансово-облікового рахунку квартири [ADDRESS] між [PERSON]В та [PERSON] в залежності від виділених ідеальних часток на зазначену квартиру, суд приходить до наступного. Згідно з актом № 112 від 20.02.2014 року, виданого ЖРЕК-1 Комунального підприємства «Тернівське-житлово комунальне підприємство» встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але не проживають в [INFO] з грудня 2011 року, що підтверджують сусіди (т. 1 а.с. 36). Як встановлено в судовому засіданні, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (т. 1 а.с. 113). Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, що інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 179 ЖК Української РСР передбачено, що користування будинками державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з\~п.п.\~8,\~10\~«Правил користування\~приміщеннями жилих\~будинків і\~гуртожитків»,\~затверджених Постановою\~КМУ від\~08.10.1992\~року №\~572\~(із\~змінами),\~передбачено,\~що співвласники\~житлового будинку,\~гуртожитку зобовязані\~забезпечувати належне\~утримання,\~експлуатацію,\~реконструкцію,\~реставрацію,\~поточний і\~капітальний ремонт,\~технічне переоснащення\~спільного майна\~житлового будинку,\~гуртожитку пропорційно\~до частки\~співвласника на\~умовах співфінансування.\~Мешканці квартири,\~житлового приміщення\~у гуртожитку,\~в яких\~проживає два\~і більше\~співвласники,\~наймачі (орендарі)\~розподіляють за\~узгодженням загальні\~витрати на\~оплату житлово-комунальних\~та інших\~послуг. За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до\~ст.\~13\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» до\~житлово-комунальних\~послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної\~енергії для\~забезпечення функціонування\~спільного майна\~багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. З огляду на те, що виконання обов'язку сторін щодо оплати житлово-комунальних послуг ускладнюється їх суперечками з приводу поділу особового рахунку між ними за відсутності відповідного судового рішення, беручи до уваги, що можливість поділу плати за житлово-комунальні послуги відповідно до встановленого конкретного порядку володіння та користування квартирою передбачене чинним законодавством, суд дійшов висновку про можливість задоволення вимоги [PERSON], який діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON] за уточненою зустрічною позовною заявою про розподіл фінансово-облікового рахунку [ADDRESS] на оплату комунальних послуг між співвласниками [PERSON] та [PERSON] на два окремих особових рахунка в залежності від виділених ідеальних часток на зазначену квартиру та у відповідності з порядком користування житловими кімнатами. Що стосується уточнених позовних вимог [PERSON] та уточнених вимог за зустрічною позовною заявою [PERSON], який діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON] щодо стягнення понесених судових витрат по справі, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у звязку з тим, що уточнена позовна заява [PERSON] задоволена повністю, тому з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Пунктом 2 ч. 3 цієї статті передбачено, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Зокрема, у даній справі були проведені судові будівельно-технічні експертизи, за результатами проведення яких судовими експертами були складені відповідні висновки № 2477/2478-14 від 15.06.2015 року, № 28 від 12.11.2017 року та акт здачі-приймання висновку судового експерта у розмірі 3542,40 грн., договір № 18 на проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 25.05.2017 року у розмірі 1210,55 грн. (т. 1 а.с. 150, 250а). В свою чергу, уточнена зустрічна позовна [PERSON], який діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON] задоволена часткова, у звязку з чим, судовий збір та витрати на проведення судових будівельно-технічних експертиз в порядку ст. 141 ЦПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2880 грн. та судові витрати на проведення судових будівельно-технічні експертиз в розмірі 3564,72 грн.. Враховуючи викладене,\~

Outcome: partial