Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача загальну заборгованість з орендної плати за договором оренди землі від 01.06.2010, зареєстрованого 23.09.2010 за №041037100006, з урахуванням пені за прострочення внесення орендної плати, інфляційних збитків та річних процентів за користування коштами в сумі 30643 грн. 07 коп., а саме: за 2015 рік у розмірі 9223 грн. 02 коп. (без податку на доходи фізичних осіб і військового збору), з яких орендна плата 3158 грн. 06 коп., пеня за прострочення внесення орендної плати 4224 грн. 73 коп., інфляційні збитки 1449 грн. 23 коп., річні проценти за користування коштами 391 грн. 00 коп.; за 2016 рік у розмірі 7494 грн. 65 коп. (без податку на доходи фізичних осіб і військового збору), з яких орендна плата 3158 грн. 06 коп., пеня за прострочення внесення орендної плати 3098 грн. 22 коп., інфляційні збитки 942 грн. 37 коп., річні проценти за користування коштами 296 грн. 00 коп.; за 2017 рік у розмірі 6073 грн. 34 коп. (без податку на доходи фізичних осіб і військового збору), з яких орендна плата 3158 грн. 06 коп., пеня за прострочення внесення орендної плати 2263 грн. 99 коп., інфляційні збитки 449 грн. 29 коп., річні проценти за користування коштами 202 грн. 00 коп.; за 2018 рік у розмірі 4575 грн. 30 коп. (без податку на доходи фізичних осіб і військового збору), з яких орендна плата 3158 грн. 06 коп., пеня за прострочення внесення орендної плати 1182 грн. 22 коп., інфляційні збитки 128 грн. 02 коп., річні проценти за користування коштами 107 грн. 00 коп.; за 2019 рік у розмірі 3276 грн. 76 коп. (без податку на доходи фізичних осіб і військового збору), з яких орендна плата 3158 грн. 06 коп., пеня за прострочення внесення орендної плати 106 грн. 70 коп., інфляційні збитки 0 грн. 00 коп., річні проценти за користування коштами 12 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №106500 вона є власником земельної ділянки площею 5,10 га з кадастровим номером 3522287400:02:000:0418, розташованої на території Трепівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. Між нею та ФГ «Максимова Бориса Григоровича» щодо вказаної земельної ділянки 01.06.2010 укладено договір оренди землі строком на десять років. За умовами договору орендар повинен у строк до 31 грудня поточного року вносити орендну плату в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації, її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законом. У порушення умов договору, відповідач з 2015 року орендну плату їй не виплачує. На її усні та письмові звернення з приводу виплати орендної плати відповіді вона не отримала. Загальний розмір невиплаченої орендної плати за період з 2015 року по 2019 рік складає 15790 грн. 30 коп. За несплату орендної плати в передбачені договором строки відповідач також повинен сплатити пеню, розмір якої за весь період, за її розрахунком, становить 10875 грн. 86 коп. Крім того, станом на 17.02.2020 її інфляційні втрати за весь період склали 2968 грн. 91 коп., а 3% річних становлять 1008 грн. Викладені обставини змусили її звернутися до суду з даною позовною заявою. Представник відповідача подав суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив відмовити в його задоволенні, оскільки за 2018 та за 2019 рік відповідачем нараховано [PERSON] орендну плату в розмірі 4633 грн. 54 коп. та 4658 грн. 39 коп. відповідно. Вказана орендна плата виплачена [PERSON] шляхом поштових переказів №6475 та №16481. Орендна плата з 2015 року до 2017 року включно виплачувалась [PERSON] на підставі наданої йому позивачкою довіреності на отримання орендної плати від 26.08.2011, яку [PERSON] відкликала в 2017 році. Таким чином, відповідач належно виконував обов`язки, що передбачені договором оренди землі від 01.06.2010, тому права позивачки відповідачем не порушені. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, посилаючись на викладені у відзиві на позовну заяву обставини. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №106500 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,10 га з кадастровим номером 3522287400:02:000:0418, розташованої на території Трепівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області (а.с.29). Уточнений розрахунок свідчить про те, що станом на 01.01.2010 проіндексована нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки становила 56230 грн. (а.с.28). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, відповідно до витягу з технічної документації, станом на 11.02.2020 становить 155108 грн. 88 коп. (а.с.32). Між [PERSON] та ФГ «Максимова Бориса Григоровича» щодо вказаної земельної ділянки 01.06.2010 укладено договір оренди землі строком на десять років, тобто до 23.09.2010 (а.с.25-26). Земельна ділянка передана орендарю, про що свідчить акт при йому-передачі земельної ділянки в оренду (а.с.27). За умовами договору, орендар повинен у строк до 31 грудня поточного року вносити орендну плату в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексації, її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законом, що передбачено пунктами 9, 10, 11 договору. Лист про виплату заборгованості з орендної плати [PERSON] направила відповідачу 29.01.2020 (а.с.33, 33-а, 34). Згідно з розрахунками позивачки, загальний розмір невиплаченої орендної плати за період з 2015 року по 2019 рік складає 15790 грн. 30 коп.; розмір пені за вказаний період становить 10875 грн. 86 коп.; станом на 17.02.2020 інфляційні втрати за вказаний період склали 2968 грн. 91 коп., а 3% річних становлять 1008 грн. (а.с.36-46). Водночас, під час розгляду справи встановлено, що позивачка 26.08.2011 видала на ім`я фізичної особи [PERSON] довіреність терміном на десять років, яка надавала йому право, зокрема, одержувати грошові суми, належні [PERSON] за договором оренди земельної ділянки. Дана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бондаренко А.В. за номером в реєстрі нотаріальних дій 1389 (а.с.71). Згідно з частинами 1, 3 статті 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Повноваження представника фізичної особи може здійснюватися за довіреністю, якою є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. За загальним правилом, довірена особа, яка виступає від імені довірителя, зобов`язана діяти в її інтересах добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Згідно з п.2 ч.1 ст.248 ЦК України, представництво за довіреністю припиняється в тому числі у разі скасування довіреності особою, яка її видала. Відповідно до частини 3 даної статті, у разі припинення представництва за довіреністю представник зобов`язаний негайно повернути довіреність. У довідці від 06.04.2020 №04/20 вказано, що на підставі вказаної довіреності від 26.08.2011 фізична особа [PERSON] отримував від ФГ «Максимова Бориса Григоровича» належну [PERSON] орендну плату за 2015, 2016, 2017 роки (а.с.105). Позивачка заявою від 05.12.2017 скасувала надану нею довіреність від 26.08.2011 (а.с.107). Довідка про нарахування та виплату орендної плати [PERSON] свідчить про те, що за 2018 та за 2019 рік відповідачем нараховано [PERSON] орендну плату в розмірі 4633 грн. 54 коп. та 4658 грн. 39 коп. відповідно (а.с.72). Вказана орендна плата виплачена [PERSON] шляхом поштових переказів №6475 та № 16481 (а.с.73, 74). Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час укладення договору оренди), Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Частинами 1-3 статті 21 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час укладення договору оренди) передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка вказувала, що відповідачем систематично не сплачувалась їй орендна плата протягом 2015-2019 років і тому вона просить її стягнути в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи, на підставі наданих представником відповідача доказів, встановлено і не спростовано позивачкою, що на підставі наданої нею довіреності фізична особа [PERSON] отримував від відповідача орендну плату протягом 2015-2017 років. Відповідно, підстави, заявлені позивачкою для стягнення з відповідача ФГ «Максимова Бориса Григоровича» заборгованості по орендній платі за 2015-2017 роки, відсутні. За період з 2018-2019 роки позивачка особисто отримала орендну плату шляхом поштових переказів, про що в судовому засіданні й не заперечувала. Доводи [PERSON] щодо неповного проведення з нею розрахунку за цей період (при цьому вона не могла вказати, яка саме сума їй не доплачена) не обґрунтовані та жодними доказами не доведені. Дослідивши надані сторонами докази та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності,

Outcome: dismissed