Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю та зміну черговості одержання права на спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач в заяві посилається, що [INFO] року помер [PERSON], з яким за адресою [ADDRESS] проживали однією сім'єю вона, його співмешканка [PERSON], яка померла [INFO] року, син [PERSON], а її чоловік [PERSON], який помер [INFO] року, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Вважає, що вона має право на спадщину, яка відкрилася після його смерті, на земельну ділянку (пай) в розмірі 3,14 га розташовану на території Максимівської сільської ради Кременчуцького району, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як спадкоємець четвертої черги, оскільки проживала з ним однією сім'єю останніх п'ять років. Відповідач [PERSON], його рідна сестра, є єдиним спадкоємцем другої черги і успадковує все майно, а, оскільки вона доглядала його, бо він через стан здоров'я потребував сторонньої допомоги, то вважає, що має право на спадкування його майна разом з нею. Просила суд встановити факт її проживання з [PERSON] однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини та змінити їй черговість одержання права на спадкування разом з спадкоємцем другої черги [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Мудрий М.Д. позов підтримали та просили задовольнити, про обставини та підстави якого пояснили так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки. Третя особа Третя кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність та винести рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача та його уповноваженого представника, свідків, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Так, між сторонами виникли правовідносини зі спадкування, які регулюються Книгою 6, главами 84,86 ЦК України. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 1969 року проживала в [ADDRESS] з чоловіком [PERSON], його матір'ю [PERSON] та її співмешканцем спадкодавцем [PERSON], однією сім'ю, вели спільне домашнє господарство, обробляли земельну ділянку, мали спільний сімейний бюджет та розпоряджалися коштами, проводили разом відпочинок, відзначали свята, виховували дітей позивача, піклувалися один про одного. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 29 березня 2004 року Максимівською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 17. Згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,14 га розташована на території Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 437, кадастровий номер [NUMBER] Відповідач [PERSON] прийняла спадщину подавши відповідну заяву до нотаріальної контори як вбачається з матеріалів спадкової справи № 520/2004. Позивачу [PERSON] 11 грудня 2015 року державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з неподанням документів, що підтверджують її право на спадкування. В судовому засіданні Свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що [PERSON] з 1969 року, після того як вийшла заміж за [PERSON] проживала в [ADDRESS] з чоловіком, його матір'ю [PERSON] та [PERSON]. Проживали в одному будинку, вели разом господарство, обробляли огород. [PERSON] та [PERSON] були людьми похилого віку, останній тривалий час хворів, переніс операцію та потребував сторонньої догляду, допомоги та піклування, які йому надавала [PERSON] з чоловіком. Відповідно до довідок виконавчого комітету Максимівської сільської ради Кременчуцького Району Полтавської області № 1094 від 16 грудня 2015 року та № 1141 від 23 грудня 2015 року [PERSON] до дня смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] разом з співмешканкою [PERSON], її сином [PERSON], дружиною [PERSON] - [PERSON] та їх сином [PERSON]. Згідно довідки виконкому Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за № 1120 від 21 грудня 2015 року обряд поховання [PERSON] здійснила [PERSON]. Відповідно до п. 21 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» до спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] не менш як п'ять років має для позивачки юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати своє право на спадщину Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, передбачених ст.1259 цього Кодексу. Частиною 2 ст.1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Таким чином, з урахуванням системного аналізу наведених законодавчих приписів, а також доказів по справі, можна зробити висновок, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім'єю з 1969 року по день його смерті [INFO] року та тривалий час опікувалася та надавала допомогу спадкодавцеві, який її потребував через літній вік. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

Outcome: approved