Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Калинівським районним відділом реєстрації актів громадського стану Вінницької області 12.08.1995 року, а/з №90. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з постійними сварками, непорозуміннями, які виникали під час спільного проживання. Відповідач відбував покарання у виді позбавлення волі після чого додому не повернувся. Позивач з відповідачем спільно не проживають. Сім'ю відновити неможливо. Просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, за обставин викладених у позові, просила суд їх задовольнити. Залишити їй прізвище у шлюбі «[PERSON]». Проти винесення судом заочного рішення не заперечила (а.с.25). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України, враховуючи, що позивач скористалася своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином - судовими повістками, направленими за адресою його місця реєстрації, згідно адресної довідки. Відповідно до поштових повідомлень судові повістки не вручені з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Відповідно до ст.ст. 74, 76 ЦПК України [PERSON] вважається таким, що повідомлений належним чином про дату та час слухання справи (а.с.22-24). Суд вважає можливим, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечила щодо такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.08.1995 року, який зареєстрований Калинівським районним відділом реєстрації актів громадського стану Вінницької області, а/з №90 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Встановленим фактичним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч. 1,3 ст.55 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням, оскільки фактичні взаємини сторін та причини розірвання свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу є неможливим та суперечать інтересам позивача, яка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на правову допомогу адвоката в сумі, підтвердженій фінансовим документом в розмірі 300,00 грн. (а.с.8) та судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved