Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи його тим, що 21 листопада 2015 року між нею та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області зареєстровано шлюб, актовий запис №90. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування, в зв`язку з цим шлюбні стосунки носять формальний характер, тому звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 05 липня 2021 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від неї до суду надійшло клопотання про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених у позовній заяві та просить їх задовольнити (а.с.25). Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Від нього до суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.26). Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом за наявності для того законних підстав, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 21 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №90, свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області 21.11.2015 року (а.с.24). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] виданого Бобринецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 24.06.2016 року (а.с.6). Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору, щодо поділу спільно нажитого майна немає. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити собі дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що причиною розпаду сім`ї стало несумісність характерів, втрата почуття кохання та поваги один до одного, внаслідок чого часто виникали сварки, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З огляду на викладене, а також те, що відповідач повністю визнав позов та його визнання прийняте судом за наявності для того законних підстав, суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, сторони не проживають спільно та подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає та позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved