Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд за межі України неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем вона знаходилась у фактичних шлюбних відносинах, 19 квітня 2008 року у них народився син [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. В серпні 2008 року між ними були припинені фактичні шлюбні відносини, і саме з цього часу вони з відповідачем мешкають окремо. Їх син народився хворою дитиною і тому має статус інваліда дитинства. Відповідач з самого народження сина не приймає ніякої участі у вихованні дитини та ухиляється від надання їй матеріальної допомоги. На даний час вона не має можливості вивозити сина за межі України на відпочинок, оздоровлення та навчання без згоди відповідача, яку не може отримати від нього добровільно. З урахуванням того, що відповідач в добровільному порядку не надає згоди на виїзд неповнолітнього сина за межі України, а даний виїзд буде здійснено виключно в інтересах дитини, вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом та просить надати їй дозвіл на виїзд за межі території України в інші країни та повернення на територію України з неповнолітнім сином [PERSON], без згоди і супроводу його батька [PERSON] до повноліття . В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник [PERSON] в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про місце, день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином шляхом оголошення в газеті Урядовий курєр. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 202697, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області [PERSON] народився 19 квітня 2008 року, в графі батьки зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON]. Згідно копії посвідчення серії ААБ № 182475 виданого УПСЗН Орджонікідзевського району на імя [PERSON] вона отримує державну соціальну допомогу на дитину інваліда до 18 років. Відповідно до змісту ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, передбачених ст.61 ЦПК України. Згідно ст.313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч.2 ст. 4 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки позивачка позбавлена можливості отримати нотаріально посвідчену згоду відповідача на виїзд сина за кордон, беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та вважає можливим надати дозвіл на виїзд її сина [PERSON] за межі України в її супроводі без згоди його батька.

Outcome: approved