Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно , починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку на період відпустки по догляду за донькою [PERSON], [INFO] до досягнення нею 3-х річного віку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] , яка в даний час проживає разом з нею, її вихованням і утриманням займається вона. Відповідач на утримання дитини та на її утримання матеріальної допомоги не надає. Відповідач інших дітей не має, аліменти нікому не виплачує. 01.12.2014 р. до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу , про виключення з актового запису про народження дитини запису про особу як батька , згідно якої [PERSON] посилається на те, що на момент реєстрації шлюбу [PERSON] була вагітною , разом вони прожили два місяці, після чого вона пішла до колишнього співмешканця , який і був присутній при пологах та зустрічав її з пологового будинку , тому вважає, що він не є батьком дитини [PERSON]. Просить виключити з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , яка народилась у м. Комсомольськ Полтавської області , запис про батька [PERSON] та розірвати шлюб між [PERSON] і [PERSON] Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 12.05.2015 р. провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, виключення з актового запису про народження дитини запису про особу як батька , закрито провадження в частині вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримала повністю, посилаючись на обставини зазначені в ньому, зазначивши , що останнім часом її матеріальне положення та матеріальне положення неповнолітньої дочки значно погіршилось в зв»язку з захворюванням і лікуванням [PERSON] в квітні - травні 2015р. в дитячому відділенні ПОКІЛ в зв»язку з тяжким перебігом менінгококової інфекції . Проти зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини запису про особу як батька, заперечувала посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Відповідач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги до [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини запису про особу як батька, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини визнав частково і зазначив, що згоден платити аліменти позивачу на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, що не перевищує 500 грн , оскільки звільнився з роботи і має намір виїхати на інше місце проживання. Позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини не визнав повністю , посилаючись на своє скрутне матеріальне становище , оскільки він за власним бажанням звільнився з роботи і має намір переїхати на інше місце проживання, в даний час не працює , не має ніякого доходу і знаходиться на утриманні своєї матері. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає разом з позивачем, вона займається її вихованням та утриманням. Відповідач на утримання дитини та на утримання позивача матеріальної допомоги позивачу не надає. Позивач в даний час не працює , оскільки здійснює догляд за донькою до досягнення нею трьох річного віку і потребує матеріальної допомоги відповідача . Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років . Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до копії трудової книжки [PERSON] звільнився з ДП «Феротранс» 07.05.2015 р. за власним бажанням в зв'язку з переїздом до іншого місця проживання . Визначаючи строк, з якого і до якого стягуються аліменти на утримання дружини , суд виходить з норм ст.79, ч.2 ст.84 СК України, відповідно до яких аліменти на утримання дружини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною трьох років, однак з урахуванням обставин справи, пов»язаних із звільненням [PERSON] необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти від дня пред'явлення позову і до дня звільнення з роботи , оскільки він звільнився за власним бажанням, а в цей період він міг надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дружини в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку. Суд вважає, що [PERSON] в даний час не має можливості утримувати дружину, за відсутності постійного стабільного заробітку, але [PERSON] подала позовну заяву до суду 04.11.2014 р. на момент коли [PERSON] працював та отримував стабільну заробітну плату, але матеріально дружину та дитину не забезпечував , тому суд вважає, що вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на її утримання підлягають до часткового задоволення, та необхідно стягнути з [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку починаючи з 14.11.2014 р. до 07.05.2015 р. включно, тобто до моменту звільнення [PERSON] з роботи. З урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, і інших обставин, що мають істотне значення, суд вважає, що позов в частині вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини обґрунтований і підлягає до задоволення повністю, в частині стягнення аліментів на утримання дружини обґрунтований і підлягає до часткового задоволення і з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку починаючи з 14.11.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття і аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку з 14.11.2014 р. до 07.05.2015 р. включно . Згідно ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до висновку експерта № 21 від 16.12.2014р., молекулярно - генетичним дослідження встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99 % , таким чином біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено (а.с. 47-50). За таких обставин суд вважає, що вимоги [PERSON] щодо виключення його з актового запису про народження [PERSON] спростовуються вищезазначеним висновком експерта , інших доказів на обґрунтування цих вимог ним не надано , а тому ці вимоги до задоволення не підлягають. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідні роз'яснення зазначені і у Постанові Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» , тобто якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог . При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. На підставі викладеного та

Outcome: partial