Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок №12 по вул. Калініна, с. Семенів р Богодухівського району Харківської області. Свої вимоги мотивує тим, що 11 березня 2015 року померла [PERSON]. Спадкоємцем за заповітом після її смерті є позивач, яка у встановленому порядку прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Богодухівської державної нотаріальної контори. Інші спадкоємці відсутні. До спадкового майна входить житловий будинок№12 по вул. Калініна, с. Семенів Яр Богодухівського району Харківської області, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на нього. Богодухівською міською радою відмовлено у видачі [PERSON] дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно оскільки отримати його може лише власник майна, та оскільки він помер, позивачу рекомендовано звернутися до суду. Факт належності спадкодавцю житлового будинку підтверджується довідкою КП «Богодухівське БТІ», копією свідоцтва про право власності, виданого Богодухівською міською радою 30.01.1987 року на підставі рішення виконкому Богодухівської міської ради від 09.12.1986 року. В попереднє судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про слухання справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає та просить ухвалити рішення про їх задоволення в попередньому судовому засіданні. Представник відповідача та третьої особи до суду не зявились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого позову виходячи з наступного: Відповідно до свідоцтва про смерть від 17.03.2015 року серії 1-ВЛ № 488496, виданого Відділом ДРАЦС РС Богодухівського РУЮ Харківської області, [PERSON] померла 11 березня 2015 року у віці 97 років у м. Богодухів Харківської області. Згідно заповіту, посвідченого 01.08.2000 року державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] все своє майно, що буде їй належати на день смерті, заповідає [PERSON]. Згідно довідки КП «Богодухівське БТІ» №338 від 18.09.2015 року, станом на 31.12.2012 року власником житлового будинку за адресою: вул. Калініна, 12 с. Семенів Яр Богодухівського району Харківської області є [PERSON] згідно свідоцтва про право власності, виданого Богодухівської міською радою 30.01.1987 року на підставі рішення виконкому Богодухівської міської ради від 09.12.1986 року. Обставина належності зазначеного майна спадкодавцю підтверджується також наданими копіями зазначених свідоцтва та рішення. Згідно відповіді Богодухівської міської ради Харківської області від 23.9.2015 року, отримати дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно може лише його власник. Оскільки власником нерухомого майна за адресою вул. Калініна, 12 с. Семенів Яр Богодухівського району Харківської області є [PERSON], яка померла 11.03.2015 року, тому [PERSON]І не видано дублікат вказаного свідоцтва. Згідно листа завідуючої Богодухівської Державної нотаріальної контори [PERSON] від 30.09.2015 року, з приводу спадкування за заповітом після померлої 11.03.2015 року [PERSON] житлового будинку №12 по вул. Калініна в с. Семенів Яр Богодухівського району Харківської області, [PERSON] повідомлено що у звязку з смертю власника нерухомого майна, на яке не була проведена первинна реєстрація права власності і відсутній правовстановлюючий документ, питання належності цього майна попередньому власнику та визнання наступного власника повинні вирішуватися у судовому порядку. У даному випадку правовстановлюючий документ відсутній. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст.ст. 12161218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті Згідно вимог ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268\~ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до\~Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року реєстрацію будинків із обслуговуючими будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих рад депутатів трудящих. Обєктами реєстрації були будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером на вулиці, провулку, площі. Реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу Української РСР, що належали місцевим радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належали громадянам на праві особистої власності. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного\~Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Таким чином, права, набуті шляхом створення або придбання нерухомості у власність до набранням чинності Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 29.06.1998 року, з дотриманням установленого порядку набуття, однак без державної реєстрації, слід вважати такими, що виникли та набуті в установленому законом порядку. Таким чином, оскільки відсутній оригінал свідоцтва про право власності спадкодавця на спадкове майно, позивач (спадкоємець за заповітом) позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок і право позивача може бути визнано в судовому порядку. Крім того, відповідач та третя особа не заперечували проти задоволення позову. В звязку з викладеними обставинами, суд вважає за можливе позов задовольнити та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, який належав її батьку. На підставі викладеного,

Outcome: approved