Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу із відповідачем має сина, [PERSON], [INFO] та доньку, [PERSON], [INFO], спільне проживання з відповідачем припинили з листопада 2016 року оскільки мають різні погляди на сімейне життя втратили взаємопочуття один до одного, в звязку з цим подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який належним чином повідомлений про розгляд справи, а позовні вимоги [PERSON] задовольнити, виходячи із наступного. У відповідності до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-СР №076529 виданого 16 вересня 2003 року виконавчим комітетом Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області, актовий запис №5 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Згідно із свідоцтвом про народження серії І-СР №240337 виданого 16 вересня 2003 року виконавчим комітетом Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-СР №088493 виданого 8 липня 2009 року виконавчим комітетом Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач до суду повторно не з'явився, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, тому позов підлягає задоволенню. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З позовної заяви вбачається, що позивач бажає залишити прізвище «Коваленко». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved