Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO]. Крім того позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що з червня 2003 року вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Сторони проживали однією сім'єю в квартирі матері позивача та вели спільне господарство. Позивач та відповідач мають сина - [PERSON], [INFO]. У жовтня 2003 року відповідача було засуджено за скоєння злочину до шести років п'яти місяців позбавлення волі. Позивач посилається на те, що вона самостійно виховує дитину, яка постійно мешкає з нею. Що стосується відповідача, то він звільнився з місця позбавлення волі умовно-достроково. Після звільнення відповідач став мешкати від позивача окремо, а через деякий час одружився з іншою жінкою та зараз має іншу сім'ю та дитину. Позивач зазначає, що для проживання сина нею створені належні умови: в кімнаті, де вони з дитиною проживають, є окреме для дитини спальне місце з чистою постільною білизною, місце для занять та проведення дозвілля, які знаходяться у задовільному стані. Дитина має достатньо зошитів, підручників, посібників та інших канцелярських приладів, необхідних йому для навчання, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов. Позивач піклується про стан здоров'я сина, дбає та задовольняє його гармонійний розвиток в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Дитина знаходиться повністю на утриманні позивача, відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. [PERSON] не приймає участі у вихованні сина, не піклується про нього, не проявляє зацікавленості в подальшій його долі, не цікавиться успіхами сина в школі, станом його здоров'я, не піклується про фізичний та духовний стан дитини, не забезпечує необхідного медичного догляду, лікування дитини, а ткож необхідним харчуванням. Дитина не отримала від батька жодного подарунка на день народження, жодної іграшки. Підтвердженням того, що відповідач не приймає участі у вихованні сина є довідка з Пономаренківського дитячого закладу/ясла-садок, який відвідувала дитина, відповідно до якої [PERSON] дитячий садок не відвідував, дитиною не цікавився. В Пономаренківській загальноосвітній школі [PERSON] зарекомендував себе, як дисциплінований, старанний учень, який бере участь у житті класу та має друзів серед однокласників. Батько не приділяє уваги до виховання сина, не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчанням та поведінкою дитини. В судове засідання позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з'явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала /а.с. 49/. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином /а.с. 47/, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. Представник третьої особи служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила прийняти рішення на розсуд суду /а.с. 48/. Враховуючи умови, встановлені ч.1 ст.224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданого Пономаренківською сільською радою Харківського району, 21 травня 2004 року /а.с. 6/. [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір'ю - [PERSON] у квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Еко-Сервіс-15» Пономаренківської сільської ради №119 від 18 січня 2016 року /а.с. 7/. За змістом ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗК «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язання виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батько дитини, [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 16 березня 2016 року /а.с. 15/. Останній зі слів позивача не підтримує з дитиною будь-яких зв'язків, участі у вихованні не приймає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, життям дитини не цікавиться. Після відбування покарання в місцях позбавлення волі та умовно-дострокового звільнення відповідач не цікавиться сином [PERSON], не підтримує з ним родинних стосунків. Підтвердженням того, що відповідач не приймає участі у вихованні сина є довідка з Пономаренківського дитячого закладу/ясла-садок, який відвідувала дитина, відповідно до якої [PERSON] дитячий садок не відвідував, дитиною не цікавився /а.с. 9/. Відповідно до довідки про навчання та виховання [PERSON], учня 6 класу Пономаренківської ЗОШ І-ІІІ ступенів Харківської районної ради Харківської області, наданої Пономаренківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Харківської районної ради Харківської області від 06 листопада 2015 року №01-40/286, в якій з першого класу навчається [PERSON] Хлопчик навчається на середньому рівні, зарекомендував себе, як дисциплінований учень, але навчається не в повну міру своїх сил. Старанний, бере участь у житті класу, має друзів серед однокласників. Хлопець мешкає з матір'ю [PERSON], яка займається його вихованням і навчанням. Батько хлопчика не приділяє уваги вихованню сина, батьківські збори не відвідує, не цікавиться навчанням та поведінкою дитини, зв'язок з ним втрачено /а.с. 10/. Зі змісту висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 16 травня 2016 року №01-19/1374 вбачається, що за інформацією, наданою амбулаторією загальної практики - сімейної медицини с. Хроли «Центру первинної медико-санітарної допомоги сел. Рогань Харківського району», [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: [ADDRESS], знаходиться під наглядом в амбулаторії сімейного типу с. Хроли в групі здорових. До амбулаторії звертався за медичною допомогою два рази в 2015 році та один раз в 2016 році з приводу застуди. Дитина до амбулаторії приходила у супроводі матері. Інформації, щодо відвідування зазначеного закладу батьком не надано. Крім того, зі змісту висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 16 травня 2016 року №01-19/1374 вбачається, що працівниками служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Харківської області 07 квітня 2016 року проведено бесіду з малолітнім [PERSON], [INFO], з приводу з'ясування його думки про вирішення спору щодо позбавлення батьківських прав його батька по відношенню до нього. В ході зазначеної бесіди встановлено, що [PERSON] знає, що в нього є батько, який має іншу родину, але він з ним не спілкується, до місця його постійного проживання не навідується, до школи не приходить, не телефонує. Дитина інколи бачить, як батько на автомобілі проїжджає близь нього, але він не зупиняється та не спілкується з ним. Вони не проводять разом вільний час або вихідні. Хлопчик не відчуває до нього родинних почуттів. Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов'язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до своєго сина - [PERSON], [INFO]. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Харківська районна державна адміністрація Харківської області,

Outcome: approved