overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання її чоловіка [PERSON], [INFO], недієздатним, посилаючись на те, що [PERSON] хворіє на хронічну психічну хворобу, є інвалідом 2-ої групи, перебуває на обліку у лікаря-невропатолога, неодноразово лікувався у психіатричній лікарні. Через хворобу [PERSON] не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, потребує опіки і захисту своїх прав і законних інтересів. Через це виникла необхідність у визнанні його недієздатним. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заяву. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації подала заяву про слухання справи без її участі, тому суд, враховуючи думку заявниці, матеріали та обставини справи, вважає за можливе розглянути справу без участі представника заінтересованої особи. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є інвалідом 2-ої групи, неодноразово проходив стаціонарне лікування у неврологічних відділеннях лікарень, перебуває під наглядом лікаря-невропатолога, що підтверджується дослідженою судом медичною карткою [PERSON] (а.с.5). Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта №910 від 28.10.2014 р., [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання-шизофренію параноїдну, параноїдний синдром (F20.0-згідно з МКХ-10) і за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.47, 48). Оскільки [PERSON] виявляє ознаки психічного захворювання та по своєму психічному стану не здатен розуміти значення своїх дій і керувати ними, то його необхідно визнати недієздатним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання її чоловіка [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], який мешкав за адресою: вул. Жовтнева 52, с. Половинкине Старобільського району Луганської області, безвісно відсутнім. У своїй заяві [PERSON] посилається на те, що з 03.11.2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В 2010 році [PERSON] виїхав на заробітки в Російську Федерацію і до теперішнього часу вона його не бачила, у неї відсутні будь які відомості про місцезнаходження чоловіка, з дитиною він не спілкується. Таким чином, вона не має відомостей про свого колишнього чоловіка більш ніж один рік. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилась, у своїй письмовій заяві свою заяву підтримала і просить суд визнати безвісно відсутнім її чоловіка [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області [PERSON] в судове засідання не зявилась, у своїй письмовій заяві не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Свідок [PERSON] в своїй заяві пояснив, що знає заявницю [PERSON] Її чоловіка [PERSON] він знає з 2008 року, мешкали разом на одній вулиці. Останній раз бачив [PERSON] у січні 2010 році, після того як той поїхав на заробітки в Російську Федерацію, він його не бачив і нічого про нього не знає. Свідок [PERSON] в своїй письмовій заяві пояснив, що чоловіка заявниці [PERSON] знає з 2008 року, мешкали разом на одній вулиці. Останній раз бачив [PERSON] у січні 2010 році, після того як той поїхав на заробітки в Російську Федерацію в 2010 році, він його не бачив і нічого про нього не знає. Пояснення свідків [PERSON] і [PERSON] у суду сумніву не викликають, оскільки їх пояснення не протиречать іншим доказам по справі. Факт перебування заявниці [PERSON] у шлюбі з [PERSON] з 03 листопада 2006 року, підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). З довідки Старобільського відділу поліції [PERSON], значиться в розшуку як безвісти зниклий (а.с.7) З довідки Виконкому Половинкінської сільської ради від 12.04.2016 року вбачається, що [PERSON] є чоловіком [PERSON], і він з січня 2010 року не проживає за адресою: [INFO] (а.с.11). У відповідності зі ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. З таких підстав, суд вважає визнати безвісно відсутнім [PERSON] На підставі викладеного і ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання її чоловіка [PERSON], [INFO], уродженця м. Старобільська Луганської області, який проживав за адресою: [ADDRESS], безвісно відсутнім. У своїй заяві [PERSON] посилається на те, що 30 жовтня 1999 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. В кінці листопада 1999 року [PERSON] зібрав свої речі та пішов з будинку, в якому вони разом мешкали за адресою: [ADDRESS]. З цього часу місце знаходження його невідоме. Шлюб вона розірвала через суд, [PERSON] до суду не з'являвся. Рішення суду про розірвання шлюбу набрало чинності 25 травня 2007 року. До теперішнього часу вона його не бачила, з дитиною не спілкується. Таким чином вона не має відомостей про свого колишнього чоловіка більш ніж один рік. Заявник [PERSON] в судовому засіданні свою заяву підтримала і просить суд визнати безвісно відсутнім її чоловіка [PERSON], [INFO], уродженця м. Старобільська Луганської області, який проживав за адресою: [ADDRESS]. Представник заінтересованої особи - Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації Крючков О.М. у судове засідання не з'явився. В своїй письмовій заяві не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] та просить суд розглянути справу у її відсутності. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що він знає заявницю і її чоловіка [PERSON]. Чоловіка заявника [PERSON] він вже більше п'ятнадцяти років не бачив і не знає, де він є. Свідок [PERSON] підтвердила в судовому засіданні факт відсутності чоловіка заявниці [PERSON] більше п'ятнадцяти років. Пояснення свідків [PERSON] і [PERSON] у суду сумніву не викликають, оскільки їх пояснення не протиречать іншим доказам по справі. Факт перебування заявниці [PERSON] у шлюбі з [PERSON] з 30 жовтня 1999 року підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10). 25.05.2007 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. З довідки виконкому Старобільської міської ради від 12.02.2015 року вбачається, що [PERSON], 1973 року народження не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Довідка Старобільського РВ ГУМВС України в Луганській області від 06.02.2015 року свідчить про те, що у провадженні Старобільського РВ ГУМВС знаходиться кримінальне провадження № 12014130580001736 по факти втрати зв'язку з 2000 року з [PERSON], [INFO], до теперішнього часу місце знаходження його не встановлено (а.с.5). У відповідності зі ст. 43 ЦК України,- фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У зв'язку з вищевказаними обставинами [PERSON] слід визнати безвісно відсутнім. На підставі викладеного і ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання її чоловіка [PERSON], [INFO], уродженця с. Нова Заімка Заводоуковського району Тюменської області Російська Федерація, який мешкав за адресою: [ADDRESS] безвісно відсутнім. У своїй заяві [PERSON] посилається на те, що 21.03.1987 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Після народження дитини, а саме з 1990 року стосунки між ними як подружжям припинилися. Ії чоловік [PERSON] почав тривалий час мешкати у різних місцях, зловживав спиртними напоями та був неврівноважений. Останній раз вона його бачила влітку 2003 року, він виглядів погано, було видно неозброєним оком, що він зловживає спиртними напоями, ніде не працював. До теперішнього часу вона його не бачила, з дитиною не спілкується, хоча раніше інколи навідував доньку. Таким чином вона не має відомостей про свого колишнього чоловіка більш ніж один рік. Заявник [PERSON] в судовому засіданні свою заяву підтримала і просить суд визнати безвісно відсутнім її чоловіка [PERSON], [INFO]. Представник заінтересованої особи - Старобільської міської ради Сердечна О.В. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що вона знає заявницю і її чоловіка приблизно 10 років. Чоловіка заявниці [PERSON] - [PERSON] вона не бачила і не знає де він є. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що вона знає родину заявниці приблизно 30 років, жили по-сусідству. Чоловіка заявниці [PERSON] - [PERSON] вона більше дестяти років не бачила і не знає де він є. Пояснення свідків [PERSON] і [PERSON] у суду сумніву не викликають, оскільки їх пояснення не протиречать іншим доказам по справі. Факт перебування заявниці [PERSON] у шлюбі з [PERSON] з 21 березня 1987 року підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.10). З довідки Виконкому Старобільської міської ради від 03.12.2013 року вбачається, що відомостей про [PERSON], який є чоловіком [PERSON], немає і за адресою: [ADDRESS] він на протязі десяти років не проживав (а.с.11). Довідка Старобільського РВ ГУМВС України в Луганській області від 18.12.2013 року свідчить про те, що в теперішній час встановити місцезнаходження [PERSON] не має можливості (а.с.5). У відповідності зі ст. 43 ЦК України,- фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У зв'язку з вишевказаними обставинами, [PERSON] слід визнати безвісно відсутнім. На підставі викладеного і ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання її чоловіка [PERSON], [INFO], уродженця с. Чорна Старокостянтинівського району Хмельницької області, громадянина України, який мешкав за адресою: [ADDRESS], безвісно відсутнім. У своїй заяві [PERSON] посилається на те, що 31 березня 2009 року вона розірвала шлюб зі [PERSON], з цього часу вони проживають окремо. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Вже більш ніж рік жодних відомостей від колишнього чоловіка не має. Його місце знаходження їй не відоме. Аліменти він не сплачує, допомогу дитині не надає. Заявник має намір тимчасово виїхати за межі України разом з дитиною для працевлаштування, але для цього їй необхідна згода колишнього чоловіка. Згоду отримати вона не має можливості, оскільки їй не відомо де перебуває [PERSON] Просила суд винести рішення, яким визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідне для виїзду разом з донькою за кордон. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій заяву підтримала та просила суд розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] та просила суд розглянути справу без її участі. З письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] судом встановлено, що вони є сусідами [PERSON] Більше року тому [PERSON] виїхав з постійного місця проживання і більше не з'являвся. Стосунки з донькою та колишньою дружиною не підтримує. Письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] у суду сумніву не викликають, оскільки їх пояснення не протиречать іншим доказам по справі. Дослідивши заяву [PERSON] про визнання фізичної особи безвісно відсутньою та перевіривши доводи викладені в ній, заяви свідків [PERSON] та [PERSON], суд вважає за необхідне заяву задовольнити виходячи з наступного. З заяви [PERSON] та письмових пояснень свідків судом встановлено, що місце знаходження [PERSON] більше ніж рік не відоме, заявник втратила зв'язок з ним. Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] протягом більше ніж одного року відсутній за місцем постійного проживання за адресою: [ADDRESS], і з того часу за зазначеним його місцем проживання не має відомостей про місце його перебування. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання не має відомостей про місце його перебування. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім має для заявника юридичне значення та надасть їй можливість виїхати за кордон для працевлаштування разом з дитиною, у зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити заяву та визнати [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі викладеного, ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання її чоловіка [PERSON] недієздатним, з тих підстав, що він страждає на тяжке психічне захворювання втратив здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Представник заявника [PERSON] заяву підтримала. При розгляді справи встановлено, що заявник є дружиною [PERSON], який зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №425 від 12.10.2016р., [PERSON] страждає на стійкий тяжкий психічний розлад у вигляді судинної деменції (F01.0) та не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. На підставі вимог ст.39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Судом встановлені саме такі обставини, а тому суд вважає необхідним заяву про визнання громадянина недієздатним задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своєї заяви заявник посилалася на ті обставини, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.01.2019 її сина [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним. Змінами, внесеними до ЦПК України, передбачено, що строк дії рішення про визнання особи недієздатною не може перевищувати двох років. Син заявника є інвалідом І групи підгрупи «А», має ряд тяжких захворювань: вроджена патологія центральної нервової системи, аутизм, психічний розлад, тощо. Внаслідок своїх захворювань він не може формулювати та висловлювати свої думки, постійно потребує сторонньої допомоги. На даний час [PERSON] продовжує хворіти та має стійкий психічний розлад, внаслідок чого він продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, значного поліпшення його стану не спостерігається. Ухвалою суду від 18.02.2021 року провадження у зазначеній цивільній справі відкрито. В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримала та просила її задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа - представник Органу опіки та піклування - виконавчий комітет Харківської міської ради Трембач Н.В. в судовому засіданні підтримала подання про встановлення опіки та не заперечувала проти задоволення вимог заявника [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до проведеної судом амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 372 від 13.07.2021 року [PERSON] на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості. Також у висновку зазначено, що на теперішній час відповідно до свого психічного стану він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Заявник [PERSON] є мамою [PERSON] , здійснює за ним догляд, разом вони зареєстровані в Московському районі м. Харкова, що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї), які знаходяться в матеріалах справи. В зв`язку з чим, суд вважає можливим задовольнити подання опікунської ради Адміністрації Московського району Харківської міської ради та призначити [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатним [PERSON], [INFO], встановлення над ним опіки і призначення її опікуном, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що її рідний брат [PERSON] з 2000 року стоїть на обліку в психоневрологічному диспансері м. Краматорська з діагнозом органічний гамоциноз, F 06.0 (глухо-німота), є інвалідом 3-ої групи. Після смерті їх матері [PERSON] 16.09.2014 року він залишився без опіки та піклування. У звязку із захворюванням [PERSON] не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, не може розпоряджатися своїм майном, потребує постійного нагляду, сторонньої допомоги і контролю. Просить суд визнати недієздатним [PERSON] та встановити її опікуном. У судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги та просила їх задовольнити. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Представник органу опіки і піклування виконкому Краматорської міської ради [PERSON] у судове засідання не зявилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала. Вивчивши доводи заяви, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до довідки МСЕК [PERSON] є інвалідом 3-ої групи (а.с.28-29). Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 07.05.2015 року №78, [PERSON], [INFO], страждає помірною розумовою відсталістю, внаслідок перенесеного менінгоенцефаліту з епізодичними галюцинаторними включеннями. Ступінь вираженості недоумства, інтелектуально-мнестического недорозвинення, емоційно-вольових порушень позбавляє випробуваного здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Для захисту цивільних прав має потребу у встановленні опіки. Згідно 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається з подання органу опіки та піклування від 27.04.2015 року, [PERSON] працює на посаді електромонтер станційного устаткування Центру телекомунікаційних послуг №4 Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком», матеріально та житлом забезпечена, здатна створити для [PERSON] всі необхідні побутові умови, забезпечити доглядом та лікуванням, захистити його соціальні права. За станом здоровя [PERSON] може виконувати обовязки опікуна. Опікунська рада з питань захисту прав повнолітніх осіб, які за станом здоровя не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обовязки, вважає можливим подати [PERSON] опікуном над [PERSON] у разі визнання його недієздатним. При таких обставинах суд вважає обґрунтованою заяву [PERSON] про визнання [PERSON], [INFO] недієздатним та встановлення над ним опіки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатним [PERSON], [INFO], встановлення над ним опіки, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], є її сином. Він є інвалідом дитинства та перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері № 5 м. Харкова. Внаслідок хронічного, психічного розладу у [PERSON] порушена моторика, він не може розписуватися, не орієнтується в простих життєвих ситуаціях, потребує постійного догляду: має порушення сну, не приймає самостійно їжу, самостійно не одягається, потребує постійного супроводження за межами дому. Заявник [PERSON] направила суду заяву, в якій просила розглядати справу без фіксації судового процесу. Заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Представник Органу опіки та піклування виконавчий комітет Харківської міської ради направив суду заяву, в якій справу просив розглянути за його відсутності, вимоги заявника задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до проведеної судом амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 934 від 18.12.2018 року [PERSON] на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості. Також у висновку зазначено, що на теперішній час відповідно до свого психічного стану він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Заявник [PERSON] є мамою [PERSON], здійснює за ним догляд, разом вони зареєстровані в Московському районі м. Харкова, що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сімї), які знаходяться в матеріалах справи. В звязку з чим, суд вважає можливим задовольнити подання опікунської ради Адміністрації Московського району Харківської міської ради та призначити [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved