Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення розміру аліментів. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі №209/4763/16 ( провадження № 2/209/447/17) від 27 лютого 2017 року 2020 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі однієї треті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 29 грудня 2016 року. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років. Просить суд визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття, щомісяця, з 13 травня 2017 року. Ухвалою суду від 06 вересня 2021 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням справи до розгляду по суті в порядку спрощеного провадження на 06 жовтня 2021 року о 10.00 годині. Позивача в судове засідання не з`явилася, надав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін згідно вимог ст.211 ч.3 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи достатньо матеріалів про правовідносини сторін, відповідач позов визнає, відсутня необхідність заслуховування особистих пояснень сторін. У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини: Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] /а.с.5/ та сина- [PERSON] , якому [INFO] виповнилось 18 років, що підтверджується копією його паспорту/а.с.7/. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі №209/4763/16 ( провадження № 2/209/447/17) від 27 лютого 2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі однієї треті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 29 грудня 2016 року, що підтверджується його копією /а.с.9/. На теперішній час позивач бажає змінити розмір стягнення аліментів, шляхом зменшення їх частки з 1/3 частини на 1/4, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.3 ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від. доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось з них. Згідно ч.1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або, одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно зі ст.76 ЦПК України докази встановлюються на підставі... пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про визначення розміру аліментів в зв`язку з тим, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, а мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто суд вважає що позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів. Враховуючи, що предметом даного позову є зменшення розміру аліментів, відповідно до положень ст. 191 СКУ зменшення розміру аліментів відбувається з моменту набрання рішенням суду законної сили, тому позовні вимоги про стягнення аліментів за період 13 травня 2017 року задоволенню не підлягають.

Outcome: partial