Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Зазначає, що з 15.06.2004 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. З лютого 2014 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, спільне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з відсутністю порозуміння та постійними сварками. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Вважає подальше подружнє життя та збереження шлюбу неможливим, просить розірвати шлюб та стягнути аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини від заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття доньки. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу подружжя та стягнення аліментів на утримання доньки, оскільки примирення між ними не можливе із-за небажання зберегти сім'ю. Суд вважає поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем і вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.06.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Компаніївського РУЮ Кіровоградської області, актовий запис № 14 (а.с.6). Сторони спільного господарства не ведуть та припинили сімейні відносини, клопотань про надання часу на примирення до суду від сторін не надходило, наполягають на розірванні шлюбу. Згідно з п.2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]», в той час як зі свідоцтва про шлюб вбачається, що дошлюбне прізвище позивача - «[PERSON]», в зв'язку з чим суд вважає за можливе відновити позивачу дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При вирішенні питання про стягнення аліментів суд відповідно до ст.182 СК України має враховувати матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження від 13.03.2006 року відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.8). З довідки виданої виконкомом Компаніївської селищної ради Кіровоградської області від 01.04.14 р. неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю - [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с.7) Відповідач працює в дитячому навчальному закладі № 1 смт. Компаніївка, його заробітна плата в середньому становить 1218 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує працездатний вік та стан здоров'я відповідача, відсутність у відповідача інших дітей, яким-би він сплачував аліменти, повне визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення аліментів, тому вважає за можливе визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню, у визначеному позивачем розмірі. Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved