Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 25 червня 2013 року в районній державній адміністрації міста Аланії, Турецька Республіка у відповідності до Гаазької Конвенції від 05 жовтня 1961 року, після розлучення залишити прізвище [PERSON]; стягнення з [PERSON], громадянина [PERSON] Республіки, місце проживання [PERSON] Республіка, провінція Сейхан, місто Адана, вул. 72021 № 11 аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON] [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, з урахуванням щомісячної індексації відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» починаючи з 04.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття 04.05.2033 року, допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць; стягнення з [PERSON], громадянина [PERSON] Республіки, місце проживання [PERSON] Республіка, провінція Сейхан, місто Адана. вул. 72021 № 11 судового збору в сумі 551 грн. 10 коп. на користь [PERSON]; місцем проживання малолітньої [PERSON] [PERSON] визначити за місцем реєстрації і проживання матері [PERSON], Україна, [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що 25.06.2013 року районною державною адміністрацією міста Аланія, Турецька Республіка у відповідності до Гаазької Конвенції від 5 жовтня 1961 року був зареєстрований шлюб між позивачем та громадянином [PERSON] Республіки [PERSON]. 04.05.2015 року у м. Аланія Турецька Республіка народилася дочка, яка зареєстрована і є громадянкою України. З 2014 року позивач усвідомлювала, що через вагітність, пологи і нагляд за дитиною у наступні 2 роки у неї не буде часу і можливості працювати і тому чоловік має заробляти більше і заощадити кошти для забезпечення сім'ї. Відповідач отримував кошти за почасову роботу і тому мав можливість збільшити заробіток. Проте на прохання позивача відповідач не реагував, а заявляв, що зараз кошти є і вони будуть у майбутньому. У сторін часто виникали сварки з даного приводу. Через таке непорозуміння позивач страждала, відчувала неспокій і тривогу, що негативно впливало на стан її здоров'я і стан дитини. У листопаді 2014 року позивача звільнили з останнього місця роботи у готелі Рубі Платінум, м. Аланія, Турецька Республіка у звязку із вагітністю. У цей найважливіший час позивач сподівалась на гідну поведінку, відповідальність відповідача, який мав би заробляти гроші для забезпечення сім'ї у майбутньому. Проте відповідач також звільнився. На прохання позивача про необхідність накопичування коштів не звертав уваги. Позивач страждала від тривоги за своє майбутнє і майбутнє дитини. З листопада 2014 року і до часу повернення в Україну у травні 2015 року відповідач так і не знайшов постійного місця роботи і стабільного заробітку. У серпні 2015 року від знайомих і сусідів з якими проживали у [INFO] позивачу стало відомо, що після її повернення в Україну [PERSON] продав майно, яке було нажито під час спільного життя (у тому числі спальня, м'які меблі, холодильник, пральна машина, телевізор, 2 дивани, СВЧ піч) і залишив місце останнього проживання у м. Конакли. Зараз там проживають інші наймачі житла громадяни [PERSON]. Особисті речі, куплені позивачем до укладення шлюбу ноутбук НР 635, електронну книжку, одяг, взуття відповідач забрав собі. У 2015-2016 роках позивач неодноразово просила направити поштою її і дочки особисті речі, відповідач обіцяв, проте свої обіцянки не виконав. Також відповідач обіцяв заробити і надіслати кошти для забезпечення дочки [PERSON], проте протягом 2015 -2016 років кошти не надіслав. З 04.05.2015 року і до теперішнього часу [PERSON] про дитину не піклується, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Враховуючи обставини вказані позивачем, вона заявляє про необхідність застосування приписів ч.2 ст. 191 СК України і стягнути аліменти за минулий час із дня народження дочки 04.05.2015 року, Позивач і її сім'я піклується і надалі буде піклуватися про належне утримання, виховання і розвиток дочки [PERSON]. Протягом 2015-2016 років позивач без допомоги відповідача виховує і забезпечує розвиток дочки, неухильно дотримується порядку медичного нагляду дитини, разом із сім'єю проживає у 4-х кімнатній квартирі загальною площею 84 кв.м. Позивач і [PERSON] проживають у окремій кімнаті площею 18 кв.м., яка належить позивачу на правах приватної власності. У 2015 -2016 роках для дочки було закуплено шафа для особистих речей, дитяче ліжко, ортопедичний матрац, постільна білизна, одежа, взуття, дитячі іграшки, книжки, електронні іграшки для розвитку і вчинення іноземних мов. Дитина забезпечена всім необхідним для комфортного проживання і розвитку, ніякого іншого варіанту проживання для позивача і її дочки немає. Позивач в судове засідання не зявилась, надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі із стягненням всіх судових витрат. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся згідно ч.7 ст. 76 ЦПК України. Судова повістка на судове засідання 23.12.2016 року (резервна дата 23.01.2017 року) вважається врученою згідно ч. 8 ст. 76 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування Новозаводської районної у місті Чернігові ради в судове засідання не з'явився, про дату слухання повідомлялося відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України. Суд

Outcome: partial