Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що між нею та відповідачем по даній справі зареєстровано шлюб 15.12.2011 року, Тубільцівською сільською радою Черкаської району Черкаської області, актовий запис №11. Від цього шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Сімейні відносини між сторонами припинені з 29.12.2013 року, спільне господарство не ведеться, майнового спору не мають. Шлюб просить розірвати з тієї причини, що з відповідачем не знаходять спільної мови. На примирення не згодна. Просить залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач на попереднє судове засідання не з'явилася, проте від неї до суду 01.10.2014 р. надійшла заява в якій вона просить розглядати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач на попереднє судове засідання не з'явився, проте від нього до суду 01.10.2014 р. надійшла заява в якій він росить розглядати справу у його відсутність, позов визнає, просить розірвати шлюб. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Сторонам відомі наслідки визнання позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у відповідності до ч. 4 ст.174 ЦПК України суд в праві за наявності для того законних підстав ухвалити рішення про задоволення позову. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що з відповідачем по даній справі позивач перебувала в шлюбі зареєстрованому 15.12.2011 року, Тубільцівською сільською радою Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 11, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, майнового спору не мають. Шлюб сторони розривають з тієї причини, що не знаходять спільної мови. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved