Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON], до [PERSON] структурного підрозділу «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» про визнання протиправним та скасування наказу про відрахування зі складу студентів. Позов обґрунтований тим, що 11 серпня 2014 року між [PERSON] та відокремленим структурним підрозділом «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету», було укладено Договір про навчання № 48. Відповідно до умов вказаного договору: виконавець бере на себе зобовязання за рахунок коштів Замовника здійснити навчання (підготовку) студента, освітня послуга, а саме: отримання ним освітньо-кваліфікаційного рівня молодший спеціаліст за спеціальністю «правознавство» з денною формою навчання. Строк надання освітньої послуги 4 роки. Наказом від 19 лютого 2016 року №11 сина позивача [PERSON] відрахували зі складу студентів за невиконання навчального плану 2 курсу спеціальності «Правознавство» денної форми навчання та умов договору про навчання № 48 від 11 серпня 2014 року. Про зазначений наказ позивачу стало відомо лише 26 березня 2016 року, коли вона отримала лист Укрпоштою. Позивачу не відомо, в чому саме полягало невиконання навчального плану [PERSON] та які порушення умов договору допущено. Її син дійсно деякий час не відвідував заняття через перебування на лікуванні. За вказаних обставин позивач просила суд визнати протиправним та скасувати наказ [PERSON] структурного підрозділу «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» від 19 лютого 2016 року № 11-1 «Про відрахування зі складу студентів [PERSON] та поновити його в групу П-21, на другий курс юридичного відділення за спеціальністю «Правознавство» Василівського коледжу Таврійського державного агротехнологічного університету. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і пояснила, що у її сина [PERSON] під час навчання не склалися відносини з одногрупниками, вони знущалися над ним, про що вона неодноразово повідомляла керівництво коледжу. 28 вересня 2015 року [PERSON] був затриманий працівниками поліції під час уроку в коледжі, під час затримання ним були отримані тілесні ушкодження, у звязку з чим він тривалий час проходив лікування. Про те, що її син не відвідує заняття саме через перебування на лікуванні, вона неодноразово повідомляла керівництво коледжу і куратора групи. 30 грудня 2015 року вона прийшла в коледж і надала довідки про перебування [PERSON] на лікуванні, а також написала заяву про перенесення сесії. Проте в березні 2016 року поштою вона отримала наказ про відрахування її сина зі складу студентів коледжу. Вважає, що директором коледжу незаконно виданий вказаний наказ, без будь-яких підстав, тому він підлягає скасуванню. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволенні позову, у звязку з його необґрунтованістю, а також надав письмові заперечення (т.1 а.с.25), в яких зазначено, що студентом [PERSON] були порушені умови Договору про навчання № 48 від 11 серпня 2014 року, передбачені в частині 4 «Обовязки студента», а саме: «в передбачені навчальним планом строки виконувати навчальні завдання, здавати семінари, заліки, контрольні роботи». Також були порушені умови Договору замовником [PERSON], яка згідно п.3.1 ч.3 Договору №48 повинна своєчасно вносити плату за отримання студентом освітньої послуги у розмірі 3000 грн. за I семестр до 21 серпня поточного року; 600 грн. за II семестр до моменту відрахування, а саме: до 19 лютого 2016 року. Таким чином, [PERSON] шляхом невиконання навчального плану, а його мати [PERSON] в частині не здійснення оплати за надані освітні послуги, порушили умови Договору про навчання, тому студента було відраховано зі складу студентів на законних підставах. Представник третьої особи Міністерства освіти і науки України в судове засідання не зявився, про розгляд справи третя особа була належним чином повідомлена, про причини неявки суду не відомо, письмові пояснення, докази та заперечення не надано. Представник третьої особи Департамента освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації в судове засідання не зявився, але надав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи Таврійського Державного агротехнологічного університету в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює директором [PERSON] структурного підрозділу «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» на підставі довіреності та положення. З 28 вересня 2015 року студент [PERSON] перестав відвідувати заняття. Через тривалу відсутність студента вона та куратор групи неодноразово намагалися зясувати причини його відсутності. Мати [PERSON] повідомляла, що її син лікується, але належних доказів на підтвердження своїх слів не надавала. [PERSON] не здавав заліки, модулі, не зявився для здачі сесії, тому майже по всім предметам був не атестований, тому на педагогічній раді 25 грудня 2016 року було прийняте рішення про його відрахування зі складу студентів коледжу. Для відрахування студентів передбачено отримання погодження служби в справах дітей, тому коледж звернувся до служби з відповідним поданням, і в лютому 2016 року було отримане погодження на відрахування [PERSON] Крім того, в порушення умов договору про навчання, не було здійснено оплату послуг на загальну суму 3600 грн., що стало додатковою підставою для відрахування [PERSON] сі кладу студентів коледжу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона займає посаду заступника директора коледжу. Їй відомо, що з 28 вересня 2015 року студент [PERSON] не відвідував заняття. Через не атестацію з більшості предметів на педагогічній раді 25 грудня 2016 року було прийнято рішення про його відрахування. 30 грудня 2015 року до коледжу прийшла його мати [PERSON] і надала декілька копій медичних довідок, але вони були завірені неналежним чином і, крім того, були подані запізно. Вона пояснила [PERSON] про можливість оформлення академічної відпустки, або продовження навчанні з нового навчального року. Але після того, [PERSON] до коледжу більше не зявлялася. Після отримання погодження зі Служби в справах дітей, директором був виданий наказ про відрахування [PERSON] зі складу студентів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює викладачем в коледжі і була куратором групи, де навчався [PERSON] За період свого навчання [PERSON] постійно спізнювався, не вів конспекти, на зауваження не реагував. Після 28 вересня 2016 року він взагалі перестав відвідувати заняття. В телефонному режимі його мати [PERSON] повідомляла, що син перебуває на лікування, але підтверджуючих документів від неї не надходило. Лише 30 грудня 2015 року [PERSON] надала декілька копій медичних довідок. Але на той час на педагогічній раді вже було прийнято рішення про відрахування [PERSON] зі складу студентів коледжу за невиконання навчального плану. Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку по необхідність відмовити в задоволенні позову з таких підстав: У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході судового розгляду було встановлено, що 11 серпня 2014 року між [PERSON] структурним підрозділом «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» та [PERSON] був укладений договор про навчання, згідно якого виконавець бере на себе зобовязання за рахунок коштів Замовника здійснити навчання (підготовку) студента, освітня послуга, а саме: отримання ним освітньо-кваліфікаційного рівня молодший спеціаліст за спеціальністю «правознавство» з денною формою навчання. Строк надання освітньої послуги 4 роки. Вартість освітньої послуги за весь термін навчання становить 24000 грн., за семестр 3000 грн. ( а.с. 6). Наказом №107-У від 18 серпня 2014 року [PERSON] був зарахований до з 1 вересня 2014 року студентом першого курсу денної форми навчання за спеціальністю «Правознавство» на основі базової загальної середньої освіти за результатами вступних випробувань на контрактній основі. У відповідності до Наказу № 11-У від 19 лютого 2016 року, [PERSON] відраховано зі складу студентів [PERSON] структурного підрозділу «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» за невиконання навчального плану 2 курсу спеціальності «Правознавство» денної форми навчання та умов договору про навчання № 48 від 11 серпня 2014 року.( а .с. 4). У відповідності до довідки від 12 квітня 2016 року, виданої КЗ « Василівський центр первинної медико-санітарної допомоги « Василівської районної ради Запорізької області, [PERSON] проходив лікування та консультації спеціалістів к медичних закладах у періоди: з 15 вересня 2015 року по 19 вересня 2015 року, 28 вересня 2015 року, 29 вересня 2015 року, з 30 вересня 2015 року по 24 жовтня 2015 року, з 26 жовтня 2015 року по 9 листопада 2015 року, з 10 листопада 2015 року по 20 листопада 2015 року, з 21 листопада 2015 року по 2 грудня 2015 року, з 7 грудня 2015 року по 11 січня 2016 року, 25 грудня 2015 року, з 21 січня 2016 року по 4 лютого 2016 року ( а.с. 7). У відповідності до витягу з протоколу за № 05 від 25 грудня 2015 року, ВСП «Василівський коледж ТДАТУ», було ухвалено рішення про відрахування зі складу студентів [PERSON] студента групи П-21 юридично інформаційного відділення за невиконання навчального плану та умов договору про навчання від 11 серпня 2014 року №48 ( а.с. 30). Згідно довідки від 25 квітня 2015 року, виданої відокремленим структурним підрозділом «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету», заборгованість за освітню послугу: отримання освітньо - кваліфікаційного рівня молодший спеціаліст за спеціальністю «Правознавство», [PERSON], згідно «Договору про навчання від 11 серпня 2014 року №48 станом на 25 квітня 2016 року становить 3600 грн. ( а.с. 32). Згідно до повідомлення від 18 лютого 2016 року за № 01-13/46, Служба у справах дітей Василівської районної держаної адміністраці Запорізької області надала згоду на відрахування з контингенту студентів відокремленим структурним підрозділом «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» неповнолітнього [PERSON] [INFO]. ( а.с. 33) У відповідності до зведеної відомості підсумкових оцінок за I семестр 2015-2016 навчального року, групи П-21 [PERSON] середній бал успішності становить 2,0 ( а.с. 56). У відповідності до повідомлення від 11 листопада 2015 року завідувача юридично- інформаційного відділення, [PERSON] був направлений лист для необхідності повідомлення останньою про причину відсутності на заняттях її сина [PERSON]. (а.с. 120). За приписами ст. 53 Конституції України кожен має право на освіту. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше; дитинство - період розвитку людини до досягнення повноліття. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на освіту; держава гарантує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; надання державних стипендій та пільг учням і студентам цих закладів у порядку, встановленому законодавством України; у порядку, встановленому законодавством, держава забезпечує підтримку та заохочення особливо обдарованих дітей шляхом направлення їх на навчання до провідних вітчизняних та іноземних навчальних закладів і встановлення спеціальних стипендій. У відповідності з ч. 1 ст. 45 Закону України «Про вищу освіту», в редакції. яка була чинна на час спірних правовідносин, особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, можуть бути відраховані з вищого навчального закладу: за власним бажанням; за невиконання навчального плану; за порушення умов контракту; в інших випадках, передбачених законами. Відповідно до п. 14, 15 Наказу Міністерства освіти України №245 від 15.07.1996р. «Про затвердження Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти» студент може бути відрахований з вищого закладу освіти: за власним бажанням, у звязку з переведенням до іншого вищого закладу освіти, за станом здоровя на підставі висновку ЛКК, за академічну неуспішність, за порушення навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку вищого закладу освіти. Відрахування неповнолітніх студентів здійснюється за погодженням зі службою у справах неповнолітніх місцевих органів виконавчої влади. Згідно ч.1\~ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначні на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторін. Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу,\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, [PERSON] предявлено позов до [PERSON] структурного підрозділу «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету». Проте згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, [PERSON] структурний підрозділ «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» є відокремленим структурним підрозділом юридичної особи - Таврійського державного агротехнологічного університету. Крім того, в пункті 1.3 положення про [PERSON] структурний підрозділ «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету», затвердженого 25 лютого 2015 року, чітко зазначено, що [PERSON] структурний підрозділ «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» не є юридичної особою. Таким чином, судом зясовано, що [PERSON] структурний підрозділ «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» не має статусу юридичної особи, а є лише відокремленим структурним підрозділом юридичної особи - Таврійського державного агротехнологічного університету. При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, субєктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Статтею 30 ЦПК України передбачено, що сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава. За змістом наведених норм позовне провадження характеризується наявністю матеріально-правового спору між сторонами, відповідачем у справах позовного провадження є особа - учасник цивільних правовідносин, яка порушує, не визнає або оспорює відповідні права позивача. Відповідно до ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру. Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Із зазначеного слід зробити однозначний висновок, що як заміна первісного відповідача належним відповідачем, так залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача здійснюється судом виключно за клопотанням позивача. Із розяснень викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч.ч. 1 та 2 ст. 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. При цьому суд звертає увагу на те, що ч. 4 ст. 10 ЦПК України встановлено обовязок суду сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи, зокрема шляхом розяснення особам їхніх прав та обовязків, попередження про наслідки вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій і сприянню здійснення їхніх прав у певних випадках. Разом з тим виходячи з принципів диспозитивності та змагальності цивільного процесу, суд не вправі з власної ініціативи встановлювати якісь обставини, що мають значення для справи. В той же час ході судового розгляду судом створені усі необхідні умови для реалізації позивачем своїх прав на подання заяв та клопотань. В той же час позивач [PERSON] розпорядилася своїми процесуальними правами на свій розсуд, предявивши позов саме до [PERSON] структурного підрозділу «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету», який не є юридичною особою, а відтак не має процесуального статусу відповідача, та клопотання про заміну відповідача чи залучення співвідповідача суд не подала. До початку розгляду справи по суті, судом були розяснені учасникам процесу їх права та обовязки. За таких обставин, з урахуванням того, що судом при розгляді справи встановлено, що у [PERSON] структурного підрозділу «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» не має статусу юридичної особи, а тому він є неналежним відповідачем, тобто позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, клопотання про заміну неналежного відповідача на належного позивачем в судовому засіданні не заявлялись, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до відповідача [PERSON] структурного підрозділу «Василівський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету», оскільки позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом. Додатково суд розяснює позивачу [PERSON] її право звернутися із тотожним позовом до належного відповідача, яким є юридична особа - Таврійський державний агротехнологічний університет.

Outcome: dismissed