Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати між нею та відповідачем шлюб, зареєстрований 30 січня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міськвиконкому Харківської області, актовий запис № 24. Позивачка посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30.01.1999 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та буде проживати з нею після розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на життя, між ними втрачена довіра і взаєморозуміння, подружні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться, до примирення сторони не прагнуть, тому подальше сумісне життя та збереження сім'ї вважає неможливим, тому вона змушена звернутися до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 січня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданим 30.01.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міськвиконкому Харківської області, актовий запис № 24. Спір про розподіл майна сторонами у суді не заявлений. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із позову вбачається, що сім'я фактично розпалася, подружні відносини не підтримуються, відповідач фактично створив іншу сім'ю, до примирення сторони не прагнуть, що є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає після розірвання шлюбу можливим залишити позивачці прізвище - [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER] виданого 27.07.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міськвиконкому Харківської області. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, тому суд вважає, що місце проживання дитини після розірвання шлюбу визначити разом з матір'ю. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що спільне життя у сторін не склалося, між сторонами існують неприязні відносини, до примирення сторони не прагнуть, що є підставою для розірвання шлюбу, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Позивачка при подачі позову до суду сплатила судовий збір в сумі 243, 60 грн., що підтверджується квитанцією ПриватБанк № 5280.153.1 від 19.06.2014 року. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved