Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого посилалася на ту обставину, що сторони перебувають у шлюбі з 26.11.2014 року, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №671. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинено з травня 2018 року. Подальше сумісне проживання і збереження шлюбу з відповідачем не можливі та суперечить інтересам позивача. Тому, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] »; залишити дочку проживати разом з нею; стягнути з відповідача сплачений судовий збір; розглянути справу без її участі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», відзив на позовну заяву не надав, причин неявки суду не повідомив. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, у порядку заочного розгляду справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За правилами ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Так, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 26.11.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №671 (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.11.2014 року (а. с. 41). Від шлюбу подружжя має дитину: [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.02.2015 року (а. с. 42). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, а також враховуючи що надії на збереження сім`ї немає, причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу обґрунтовані, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] ,залишивши малолітню дитину проживати разом з позивачем. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем при подачі позовної заяви за квитанцією №0.0.1071093444.1 від 26.06.2018 року сплачено 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) судового збору, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вказаному розмірі. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 105, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved