Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням , а саме квартирою [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона являється законним квартиронаймачем, оскільки на підставі ордеру на вселення виданого виконавчим комітетом Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області від 23.01.2012 року зареєстрована та проживає у спірній квартирі, вчасно та в повному обсязі сплачує комунальні послуги . Разом з нею у вказаній квартирі зареєстрований [PERSON], який з 27.03.2013 року в ній не проживає. Оскільки [PERSON] ордер на вселення у спірну квартиру не видавався та він в ній не проживає понад шість місяців просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою. [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області, третя особа [PERSON] про визнання ордеру на вселення виданого виконавчим комітетом Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області від 23.01.2012 року недійсним. Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Маловичківського районного суду Кіровоградської області від 26.06.2012 року визнано незаконними дії виконавчого комітету Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області щодо виділення [PERSON] квартири [ADDRESS] визнано протиправним та скасовано рішення Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області від 19 січня 2012 року № 11 «Про виділення квартири [ADDRESS] Ухвалою суду від 10.12.2013 року зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом. Позивач та представник третьої особи в судовому засіданні підтримали позовні вимоги за первісним позовом в повному обсязі, просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.У задоволенні зустрічної позовної заяви просили відмовити.Свої заперечення представник Смолінської селищної ради Маловисківського району мотивувала тим, що 19.01.2012 року виконавчим комітетом Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області було прийнято рішення про виділення квартири [ADDRESS] [PERSON] На підставі вказаного рішення [PERSON] було видано ордер на вселення. 20 липня 2012 року Смолінською селищною радою Маловисківського району Кіровоградської області було затверджено рішення виконавчого комітету № 11 від 19.01.2012 року «Про виділення квартири [ADDRESS]». Також пояснила, що [PERSON] з березня 2013 року фактично у спірній квартирі не проживає, його речей у ній немає і не було. На даний час вільних житлових приміщень немає. Враховуючи ці обставини просила в задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник [PERSON] у задоволенні первісного позову просив відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що [PERSON] з березня 2013 року, після його вселення відповідно до рішення Маловисківського районного суду від 26.06.2013 року і по теперішній час фактично проживає у спірній квартирі, здійснює ремонтні роботи та змінив вхідні двері. Зустрічний позов просив задовольнити посилаючись на обставини викладені у ньому. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків , дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, встановив наступне. Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26.06.2012 року визнано незаконними дії виконавчого комітету Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області щодо виділення [PERSON] квартири [ADDRESS] та рішення виконавчого комітету Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області від 19.01.2012 року № 11 «Про виділення квартири [ADDRESS] », на підставі якого [PERSON] було видано ордер на вселення у спірну квартиру визнано протиправним та скасовано. Крім того суд вирішив вселити [PERSON] в спірну квартиру. Рішення суду набрало законної сили. На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист від 06.02.2013 року № 1112/657/12 про вселення [PERSON] в спірну квартиру, державним виконавцем рішення суду виконано та 27.03.2013 року [PERSON] було вселено в квартиру [ADDRESS]. Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26.06.2012 року встановлено, що прийняттям рішення виконавчого комітету Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області від 19.01.2012 року № 11 «Про виділення квартири [ADDRESS] » було грубо порушено право на житло [PERSON] У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На підставі показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] з березня 2013 року фактично не проживають ні [PERSON] ні [PERSON] Разом з цим суд критично ставиться до показань свідків [PERSON] та [PERSON] з приводу того, що [PERSON] фактично проживає у спірній квартирі, так як восени 2013 року вони були у нього в гостях, адже їхні показання спростовуються письмовими доказами, зокрема актом встановлення факту не проживання від 30.09.2013 року (а.с.26) та довідкою Новогригорівської сілької ради Маловисківського району від 10.12.2013 року № 188-03 (а.с. 59) Відповідно до приписів статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень. Докази надаються сторонами. Доведенню підлягають обставини, що мають значення для постанови рішення по справі і відносно яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання житлового приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищі, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Підстави і порядок визнання ордера на жиле приміщення недійсним визначені ст. 59 Житлового Кодексу України, згідно якої ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Враховуючи те, що прийняттям рішення виконавчого комітету Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області від 19.01.2012 року № 11 «Про виділення квартири [ADDRESS] » , на підставі якого 23.01.2012 року [PERSON] було видано ордер на вселення , грубо порушено право на житло [PERSON] суд вважає, що зустрічний позов підлягає задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст.. 71, 72 ЖК УРСР особа, яка не проживає в жилому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, може бути визнана судом такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Згідно роз»ясень , що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» житлово-експлуатаційна організація, а при її відсутності - підприємство, установа, організація як наймодавець можуть бути стороною в спорах, що виникають з договорів найму жилого приміщення. Вони вправі, зокрема, пред'являти позови про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розірвання договору найму жилого приміщення і виселення в зв'язку з систематичним порушенням правил співжиття, псуванням і руйнуванням жилих приміщень. Однак у справах із питань, віднесених до компетенції органів місцевого самоврядування чи місцевої державної адміністрації, або з питань управління житловим фондом, віднесених його власником або уповноваженим ним органом до свого відання згідно зі ст. 18 ЖК (наприклад, про визнання ордера недійсним, надання, бронювання або обмін жилого приміщення, визнання права на жиле приміщення крім випадків, коли в ньому проживають інші члени сім'ї наймача), належною стороною повинен бути відповідний орган чи власник житлового фонду. Аналіз вищезазначених норм свідчить, про те що з вимогами про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням має право звернутися наймодавець, або законний квартиронаймач. Як встановлено під час судового розгляду, [PERSON] на даний час не являється законним наймачем квартири [ADDRESS] оскільки рішення виконавчого комітету Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області від 19.01.2012 року № 11 «Про виділення квартири [ADDRESS] », на підставі якого [PERSON] було видано ордер на вселення у спірну квартиру визнано протиправним та скасовано, іншої правової підстави на проживання у спірній квартирі суду надано не було. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити [PERSON] у задоволенні її вимог за первісним позовом. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України

Outcome: approved