Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 4901 грн. 61 коп. на відшкодування майнової шкоди завданої злочином та 60 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В подальшому [PERSON] позовні вимоги збільшила та остаточно просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 9132 грн. 52 коп. на відшкодування майнової шкоди завданої злочином та 60 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивувала тим, що 09.11.2017 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука у кримінальній справі №537/3160/17 визнано [PERSON] винуватим у пред'явленому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки та на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» від відбування призначеного цим вироком суду покарання звільнено, кримінальне провадження №12017170110000800 по обвинуваченню [PERSON] закрито. Її позов про відшкодування завданої злочином шкоди виділено із матеріалів кримінального провадження та передано його для розгляду в порядку цивільного судочинства. Вироком Крюківського районного суду міста Кременчука від 09.11.2017 року [PERSON] визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України, а саме: в тому, що він 06.05.2017 приблизно о 05 год. 50 хв., в світлий час доби без опадів, по сухому асфальтобетонному покриттю вул. Шевченка в м. Кременчуці, яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, зі сторони вул. [PERSON] в напрямку вул. Першотравиевої м. Кременчука, керуючи автомобілем [NUMBER], рухався водій [PERSON], який перевозив в якості пасажирів її - [PERSON] та [PERSON]. В цей саме час по вул. Миколаївська, яка є другорядною відносно вул. Шевченка та на якій встановлено дорожній знак 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», зі сторони вул. Небесної Сотні в напрямку до вул. Гагаріна, керуючи автомобілем «Mazda 323» реєстраційний номер [PERSON] LUB 5025 Н, рухався водій [PERSON]. Наближаючись до нерегульованого перехрестя вулиць Миколаївська - Шевченка м. Кременчука, на світлофорному об'єкті якого був ввімкнений в режимі миготіння сигнал жовтого кольору, водій [PERSON], порушуючи вимоги п.п. 16.1., 16.11. та п. 2.2. розділу 33 «Правил дорожнього руху України», не надав дорогу автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що наближався до даного перехрестя по головній дорозі, виїхав на вищевказане нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг та допустив зіткнення передньою частиною автомобіля «Mazda 323» з лівою боковою частиною автомобіпя «Skoda Octavia». В результаті зіткнення пасажир автомобіля «Skoda Octavia» вона - [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 485 від 15.06.2017 року у неї виявлені тілесні ушкодження у вигляді: перелому 5-го ребра зліва, який утворився від дії тупих предметів, можливо і виступаючих предметів салону автомобіля під час ДТП, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали довготривалий розлад здоров'я. Вирок Крюківського районного суду міста Кременчука від 09.11.2017 року набрав законної сили 11.12.2017 року. Відповідно до висновку авто технічної експертизи № 485 від 15.06.2017 року, дії водія [PERSON] не відповідали вимогам ПДР, що знаходиться у причинному зв'язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. В наслідок протиправних дій відповідача (порушень правил дорожнього руху) їй була спричинена майнова шкода на загальну суму 9 132, 52 грн., яка складається з витрат пов'язаних з лікуванням. Окрім цього, їй була завдана моральна шкода, через що порушені її нормальні життєві зв'язки, стан здоров'я та можливість нормально працювати, оскільки у неї з'явились проблеми с пересуванням так як вона має головокружіння постійні. У зв'язку з такими значними переживаннями та душевними стражданнями, ступеня вини відповідача, виходячи з принципів розумності спричинену їй моральну шкоду оцінює в сумі 60 000 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що зазначені в позові. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву до суду не подав. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, - постановив: провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вироку Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 09.11.2017 року, який набрав законної сили 11.12.2017 року, [PERSON] винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» [PERSON] від відбування призначеного цим вироком суду покарання звільнений. Як вбачається з вказаного вироку суду [PERSON] визнано винним у тому, що останній 06.05.2017 приблизно о 05 год. 50 хв. керуючи автомобілем «Mazda 323» реєстраційний номер [PERSON] LUB 5025 та наближаючись до нерегульованого перехрестя вулиць Миколаївська - Шевченка в м.Кременчуці, на світлофорному обєкті якого був ввімкнений в режимі миготіння сигнал жовтого кольору, порушуючи вимоги п.п. 16.1., 16.11. та п. 2.2. розділу 33 «Правил дорожнього руху України», не надав дорогу автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що наближався до даного перехрестя по головній дорозі, виїхав на вищевказане нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг та допустив зіткнення передньою частиною автомобіля «Mazda 323» з лівою боковою частиною автомобіля «Skoda Octavia». В результаті зіткнення пасажир автомобіля «Skoda Octavia» [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 485 від 15.06.2017 року у [PERSON] виявлені тілесні ушкодження у вигляді: перелому 5-го ребра зліва, який утворився від дії тупих предметів, можливо і виступаючих предметів салону автомобіля під час ДТП, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали довготривалий розлад здоровя. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тобто вказаним вироком суду встановлено, що внаслідок необережних дій відповідача, позивач отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділені КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» з 10.05.2017 року по 22.05.2017 року з діагнозом: закрита травма грудної клітки, закритий перелом 5 ребра зліва та останньою за власний рахунок було придбано медикаменти на загальну суму 4 201 грн. 61 коп. та сплачено 700 грн. за медико діагностичні послуги, що підтверджується актом надання послуг КММДЦ082566 від 11.05.2017 року, фіскальними чеками від 06.05.2017 року, 14.05.2017 року, 16.05.2017 року, 18.05.2017 року, 07.08.217 року, 27.07.2017 року, 28.07.2017 року, 31.07.2017 року, 07.08.2017 року, 04.08.2017 року. Крім того, як встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується листком непрацездатності серії АДН №689850, виданого Першою міською поліклінікою м. Кременчука 27.02.2018 року, [PERSON] в звязку з погіршенням стану здоровя знаходилась на амбулаторному лікуванні в Першій міській поліклініці м.Кременчука з 27.02.2018 року по 06.03.2018 року та як вбачається з фіскальних чеків, наданих позивачем, останньою було придбано медикаменти на загальну суму 4 230 грн. 11 коп.. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст..1187 ЦК України \~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, а також те, що як встановлено судом, внаслідок необережних дій відповідача, позивачу було спричинено тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості та внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач перебувала на лікуванні у закладах охорони здоров»я і для проведення лікування останньому було придбано ліки та оплачено медико діагностичні послуги на загальну суму 9\~132 грн. 52 коп., то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди є законними та обгрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд приходить до наступних висновків. Згідно ст..23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної [PERSON] Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Як встановлено судом, внаслідок неправомірних дій відповідача, позивач зазнала фізичного болю та стдаждань, так як їй було спричинено тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Тобто позивачу безумовно завдано моральну шкоду. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди, з урахуванням встановлених судом обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, підлягають частковому задоволенню в розмірі 20 000 грн. Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: partial