Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що вона доводиться бабусею неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Батьки [PERSON] не займалися вихованням та матеріальним забезпеченням своєї доньки. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2013 року [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради №352 від 21 листопада 2013 року «Про встановлення опіки над дитиною [PERSON], [INFO]» позивача призначено опікуном [PERSON], яка є ученицею 3-Б СШ №35 м. Дніпропетровська. Повністю матеріальним забезпеченням дитини та її вихованням займається позивачка. Виходячи з вищевикладеного позивачка просить суд стягнути з відповідачів на її користь на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на користь опікуна [PERSON], [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, надала суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Крім того, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної цивільної справи без участі сторін, обмежившись дослідженням письмових доказів, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні обставини та визначив відповідні до них правовідносини. Дійсно, [PERSON] доводиться бабусею неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 4). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2013 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Рішенням Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради №352 від 21 листопада 2013 року «Про встановлення опіки над дитиною [PERSON], [INFO]» позивача призначено опікуном [PERSON] (а.с. 7), яка є ученицею 3-Б СШ №35 м. Дніпропетровська (а.с. 8). На теперішній час позивачка займається матеріальним забезпеченням та вихованням дитини. Правовідносини, що виникли між сторонами законодавчо урегульовані наступним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги обґрунтованість позовної заяви [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує стан здоров'я відповідачки, її матеріальне становище, матеріальне становище дитини, відсутність у відповідачів інших неповнолітніх дітей, та вважає необхідним стягувати з відповідачів на користь позивачки аліменти, на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідачів в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved