overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.02.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №40, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки виявилися невдалими, з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, втрати любові та поваги один до одного, в зв'язку з чим їх сім'я фактично розпалася, вони разом не проживають, та сумісного господарства не ведуть. Також позивач повідомила, що від шлюбу дітей не мають. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав, своєї думки щодо позову не висловив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.02.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №40. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін на час розгляду справи відсутній, дітей не мають. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.03.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №82, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що шлюбні відносини припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуттів поваги та любові, спільне господарство не ведуть. Спір щодо розподілу спільного сумісного майна відсутній. Також позивач повідомила, що від шлюбу з відповідачем мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 01.02.2019 року відповідач позов не визнав, звернувшись до суду із клопотанням про відкладення справи та надання йому строку для примирення з позивачкою. Заява була задоволена та судом було надано сторонам строк на примирення у півтора місяці. Після спливу строку на примирення, позивачка заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.03.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №82. Від спільного шлюбу сторони мають дітей: дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дітей у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.04.2008 року (свідоцтво про шлюб серії 1-ЕЛ №027375 актовий запис №02 від 12.04.2008 року видане виконкомом Грем'яцької сільської ради, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області), мотивуючи позов тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинені. При цьому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини мотивуючи дані вимоги тим, що відповідач [PERSON], у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, а дитина: [PERSON] [INFO] знаходиться на повному утриманні у позивачки і тому вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін та проаналізувавши зібрані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. По справі встановлено, що сімейне життя сторін не можливе. Шлюбні відносини припинені. За таких обставин суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. При цьому, відповідач є батьком [PERSON] [INFO], та в порушення вимог ст.180 Сімейного кодексу України, ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому кошти на утримання дитини необхідно стягнути у судовому порядку. Суд на підставі ст.183 Сімейного кодексу України вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи інтереси неповнолітнього [PERSON] [INFO], суд вважає за необхідне залишити на вихованні у позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.05.2009 року Виконкомом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 04, мотивуючи тим, що вони втратили почуття любові та взаєморозуміння, у звязку з чим почали часто сваритися. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], спір щодо визначення місця проживання якого буде розглядатися в іншому судовому провадженні. На теперішній час шлюбні відносини між ними припинилися. Вважає примирення неможливим. Спору щодо розподілу майна нема. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та вважає, що є шанси на збереження сімї. Ухвалою суду від 28.10.2015р. на задоволення клопотання відповідача судом було надано [PERSON] та [PERSON] строк для примирення до 23.12.2015 року. Однак, станом на 23.12.2015р. примирення не досягнуто. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у розгляді справи, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 12.05.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖД № 076335 від 12.05.2009 року, виданим Виконкомом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 203475 від 25.11.2009 року, виданим Виконкомом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (а.с.5). Сторони однією сімєю не проживають. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Спір щодо визначення місця проживання та участі у вихованні дитини розглядається окремо. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки можливості не вбачається, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.06.2010 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] актовий запис №31 від 12.06.2010 року видане відділом РАЦСу, Новгород-Сіверського РУЮ, Чернігівської області), мотивуючи позов тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинені. При цьому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини мотивуючи дані вимоги тим, що відповідач [PERSON], у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, а дитина: [PERSON] [INFO] знаходиться на повному утриманні у позивачки і тому вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін та проаналізувавши зібрані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. По справі встановлено, що сімейне життя сторін не можливе. Шлюбні відносини припинені. За таких обставин суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. При цьому, відповідач є батьком [PERSON] [INFO], та в порушення вимог ст.180 Сімейного кодексу України, ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітини. Тому кошти на утримання дитини необхідно стягнути у судовому порядку. Суд на підставі ст.183 Сімейного кодексу України вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи інтереси неповнолітнього [PERSON] [INFO], суд вважає за необхідне залишити на вихованні у позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого, 12.07.2003 року в Жовтневій Другій Сільській раді Вовчанського району Харківської області актовий запис №6 від якого вони мають неповнолітню дитинуБитюк [PERSON] [INFO]. На обґрунтування позову позивач зазначила, що з відповідачем стали виникати проблеми в сімейному житті, а саме відповідач не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, не брав участі у веденні домашнього господарства, не надавав належної матеріальної допомоги сімї, не займався вихованням дитини. Сімейні відносини з [PERSON] з 2014 року припинені. Тому, на даний час позивач вважає збереження шлюбу та сімї в подальшому неможливим, та наполягає на розірванні даного шлюбу. Позивач, в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] в судове засідання також не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суд не повідомив. Перевіривши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за таких підстав. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, шлюб може бути розірваний, якщо суд дійде висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них та їхніх дітей. Як встановлено судом, сторони не проживають разом, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивач вважає збереження шлюбу неможливим та наполягає на його розірванні, а відповідач проти цього не заперечує. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими, суперечить як їх інтересам, так і інтересам їх дитини що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №430, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що шлюбні відносини припинені у звязку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуттів поваги та любові, спільне господарство не ведуть. Також позивач повідомила, що від шлюбу з відповідачем мають дитину - [PERSON], [INFO]. В попередньому судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, а також просили стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. Відповідач визнав позов. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №430. Від спільного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір та спір про місце проживання дитини у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дитини, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.09.1999 року. У обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, байдужість відповідача, який не дбає за родину, з приводу чого між ними виникали конфлікти та сварки, які негативно впливали на її моральний стан та душевний спокій. Зазначила, що на даний час протягом п`яти років вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Вказала, що за таких обставин вона втратила до відповідача почуття поваги та любові, а тому вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 12.09.1999 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей, що вбачається із свідоцтва про шлюб та копій свідоцтв про народження. В судовому засіданні встановлено, що сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, позивачка і відповідач протягом п`яти років спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання відповідача проживати разом у шлюбі. Позивачка у судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу, оскільки не бажає в подальшому перебувати у шлюбних відносинах з відповідачем, котрий проти розірвання шлюбу також не заперечував, про що ствердив у судовому засіданні. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, запис №449, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки виявилися невдалими, з причин відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя, втрати любові та поваги один до одного, в звязку з чим їх сімя фактично розпалася, вони разом не проживають, та сумісного господарства не ведуть. Також позивачка повідомила, що від шлюбу з відповідачем мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав, своєї думки щодо позову не висловив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, запис №449. Сторони від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір у сторін, а також спір про місце проживання дитини на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, інтересам їх дитини, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved