Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON]. Позивач посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 01.06.2001 року, шлюб між ними розірваний 15.06.2016 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Сину вже чотирнадцять років, він не виявляє потреби у присутності батька та не має до нього ніяких почуттів. Весь цей час відповідач життя сина не цікавиться, не телефонує йому, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. За рішенням суду з відповідача на її користь стягнуті на утримання сина аліменти в розмірі 800,00 грн. щомісяця, але відповідачем не сплачено аліментів жодного разу, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Представник третьої особи - служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не зявилась, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та винесення рішення згідно діючого законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України,у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 2001 по 2016 роки, що підтверджується копією рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.06.2016 року (а.с.14-15). В копії свідоцтва про народження дитини серія 1-ВЛ № 259037, виданого 24.09.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 367, зазначено, що рідним батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а.с.13). Дитина проживає разом з матірю, на утримання дитини з відповідача [PERSON] стягнено аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісяця, що підтверджується довідкою КП «ЖУК» Лозівської міської ради Харківської області від 20.10.2017 року (а.с.20), копіями рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.08.2016 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 13.09.2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду Харківської області від 19.07.2017 року (а.с.16,17,18-19). Відповідно до інформації Лозівської [PERSON] ступенів № 11 від 28.09.2017 року за № 01-31/417 учень 9-Б класу [PERSON], [INFO], навчається в даній школі з 1 класу, володіє учбовим матеріалом на високому рівні, приймає активну участь у житті класу та школи, активно займається позашкільною освітою - займається на відділенні плавання Лозівської дитячо-юнацької спортивної школи «Юність» Лозівської міської ради Харківської області з 2012 року і по теперішній час. Мати цікавиться навчанням дитини та відповідально ставиться до її виховання в сімї. Батько з сімєю не проживає, вихованням сина не займається, на класні та шкільні батьківські збори не приходить, всі питання повязані з навчанням дитини вирішує мама, що також підтверджується характеристиками з місця навчання, висновком психолого-педагогічних спостережень (а.с.21-24). З висновку виконавчого комітету Лозівського Лозівської міської ради, як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до [PERSON] від 22.01.2018 року вбачається, що відповідач [PERSON] фактично проживає за адресою: [INFO]. Він не приймає участі у вихованні сина, не спілкується з ним особисто, не цікавиться його життям, станом здоров'я, розвитком. [PERSON] по відношенню до матері [PERSON] має почуття прив'язаності, в бесіді спеціалісту служби у справах дітей міської ради повідомляв, як мати ним опікується, доглядає, контролює, забезпечує умови проживання та догляд. Пояснив, що з батьком останній раз бачився у вересні 2015 року, не заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав. Враховуючи вищезазначене, виконавчий комітет Лозівської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON], [INFO] (а.с.56-57). Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] свідомо ухиляється від виховання сина. З огляду на вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved