Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 17.12.2010 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], на яку стягуються аліменти за рішенням суду, та [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач не надає допомоги. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, суду пояснила, що з відповідачем проживають окремо, він працює і має можливість надавати допомогу у визначеному нею розмірі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що працює двірником у НВК №1, має постійний заробіток. ? частину заробітку виплачує в рахунок аліментів на дитину від першого шлюбу [PERSON], ще ? - на утримання дочки [PERSON], що складає половину його доходу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти, визначається судом. Судом встановлено, що з 17.12.2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, на даний час проживають окремо. Мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю і перебувають на її утриманні. Відповідач офіційно працевлаштований у НВК №1, має постійний заробіток, за судовими рішеннями сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку та на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку. Матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], [INFO], не надає. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, свідоцтвом про одруження, свідоцтвами про народження дітей, довідкою про склад сім'ї, довідкою про доходи, рішеннями Шепетівського міськрайонного суду від 24.03.2009р., 12.12.2012р. та іншими матеріалами справи. Суд вважає, що в даному випадку слід врахувати вимоги ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Враховуючи встановлені обставини справи, а також стан здоров'я та матеріальне становище дитини, і те, що загальний розмір відрахувань із заробітної плати відповідача у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей буде становити 68%, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved