Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 квітня 2005 року. Від шлюбу мають двоє дітей, синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Поряд з тим, зазначила, що шлюбні відносини між ними припинено на початку січня 2015 року, з того часу спільне господарство не ведуть, оскільки відповідач виїхав на заробітки в м.Київ з метою працевлаштування та матеріального забезпечення сім'ї. За ці роки у неї з відповідачем склались дуже неприязні відносини, при нечастих спілкуваннях телефоном виникали постійні сварки, скандали та непорозуміння. А навесні 2018 року випадково зустріла відповідача в центрі міста Борщева, де останній повідомив їй про те, що у нього в Києві є інша жінка, яку він дуже покохав, та з якою в майбутньому хоче створити сім'ю. Таким чином вважає, що шлюб між ними існує формально, а тому, за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв»язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач у поданій до суду заяві, просила справу слухати у її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у його відсутності до суду не подав, як і відзиву на позов. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 12 квітня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 12 квітня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, про що складено відповідний актовий запис №32. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині «[PERSON]». Від шлюбу мають двоє дітей, синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі подружні відносини не підтримують з січня 2015 року, спільного господарства неведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved