Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини щомісячного доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1000,00 грн. щомісячно. В позовній заяві вказала, що з 2016 року проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON] Мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачем та перебуває на повному її утриманні. На даний час вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Вона інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має. В судове засідання позивач не з`явилась, надавши до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. Надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши, що згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 400,00 грн. щомісяця. Аліменти на дружину сплачувати не має можливості, оскільки через важкий стан здоров`я не працює та знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.04.2019 року Савранським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Малолітній син проживає разом із позивачем, яка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, тому позбавлена можливості одержувати додатковий дохід. Згідно положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є передбачена ст. 181 СК України можливість судового стягнення коштів на її утримання. Відповідно до \~ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.\~84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст.91 СК \~жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до\~частин другої - четвертої статті 84\~та\~статей 86\~і\~88\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи положення вказаної норми, позивачем не надано доказів того, що відповідач офіційно працює, що дозволило б йому сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] в частці від доходу, а також позивачем не доведено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання. З урахуванням викладеного, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, враховуючи рівність обов`язків батьків щодо матеріального утримання дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] . [INFO] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: partial