Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 18.08.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки його поведінка погано впливає на дитину. Шлюбні та сімейні відносини між ними фактично припинені, разом вони не проживають. Спільне господарство з відповідачем не ведеться, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Син після фактичного розірвання шлюбу залишиться проживати разом з нею. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в позовній заяві, підтримала позовні вимоги у повному обсязі та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 28.10.2014 р. позовні вимоги не визнав, пояснив, що бажає зберегти родину. Просив надати строк для примирення з позивачкою тривалістю два місяці. В судовому засіданні 29.12.2014 р. відповідач позовні вимоги не визнав та просив не розривати шлюб з позивачкою. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 18 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, сторони з 18 серпня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що зроблено відповідний актовий запис № 541. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01 квітня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [INFO] народився [PERSON], батьком якого записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 235. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Як було встановлено в судовому засіданні подружжя тривалий час мешкає окремо, спільне господарство не ведеться. Протягом строку, наданого судом, примирення між сторонами не відбулось. З пояснень позивача та позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, позивач не бажає жити однією сім'єю з відповідачем. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 254 від 29.07.2014 року про сплату судового збору у сумі 243 грн. 60 коп., у зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути вказану суму судових витрат з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved