Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що з 01.12.2008 року відповідач не проживає за місцем реєстрації та місце його перебування невідоме. Реєстрація відповідача в її будинку створює перешкоди для повноцінного володіння майном, як власника житлового будинку, зокрема в отриманні пільг на надання житлово-побутових послуг. Вважає, оскільки відповідач більше року не проживає у спірному будинку, то він втратив право на користування таким, оскільки жодних домовленостей між ним не було щодо користування та проживання даним будинком. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідачів. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача, проти чого позивач не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалося. Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне. Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером 46015837 від 21.10.2015 року, вбачається, що власником житлового будинку в [ADDRESS] є [PERSON] . З актів обстеження умов проживання від 18.06.2020 року, 19.08.2020 року, 18.11.2020 року, вбачається, що в житловому будинку, який належить [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано п`ятеро осіб, проте фактично проживає четверо осіб, оскільки [PERSON] , [INFO] з 01 грудня 2008 року проживає окремо і спільного господарства не ведуть. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За вимогами ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За приписами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут, тобто право користування, може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Власник житлового приміщення має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, що постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Таким чином, враховуючи встановлені вище обставини, зокрема те, що позивач є одноосібним власником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відповідач, будучи зареєстрованим у спірному будинку, понад один рік не проживає в ньому, хоча жодних перешкод йому не чинилося в цьому, тому право відповідача на користування спірним житловим будинком підлягає припиненню на вимогу власника цього майна, а позовні вимоги відповідно слід задовольнити. Окрім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved