Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою відповідно до якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що 10 жовтня 2003 року, між нею та відповідачем було укладено шлюб. Її прізвище до укладення шлюбу - Снурнікова. \~ \~ \~ \~Від шлюбу вони мають двох дітей: дочку - [PERSON] та дочку [PERSON]. [PERSON] та [PERSON], постійно проживають разом з нею, дане питання між ними вирішено в добровільному порядку. За час перебування з відповідачем в шлюбі, їх сімейні відносини поступово погіршилися, а спільне життя не склалось. Вони практично стали чужими людьми один одному, почуття поваги, любові між нами зараз відсутні. Різні погляди на життя, створюють непорозуміння, які в свою чергу тільки погіршують нормальну моральну атмосферу сімї, яка має будуватися на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що відсутні між ними, наслідком чого є негативний вплив на стосунки з відповідачем. Шлюбні відносини в них припинились з квітня 2018 року. З цього часу вони не проживають однією родиною, не ведуть спільного господарства, мешкають в окремих оселях, в кожного з них окремі кошти, тому вона глибоко переконана, що сенсу і можливості підтримувати сімейні відносини немає. Знайти порозуміння між собою вони не можуть, тому примирення, задля збереження сімї та продовження шлюбних відносин з відповідачем є неможливим. Шлюб вони розривають вперше. Оскільки відповідач в добровільному порядку шлюб розірвати не бажає, вона змушена наполягати на розірванні шлюбу в судовому порядку. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилась, подала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує та просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, подав до суду заяву, відповідно до якої позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розглядати справу у його відсутність. За викладених обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ст.206\~ЦПК України\~відповідач може\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави. Розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 10 жовтня 2003 року у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції за актовим записом № 975, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КЕ №097648, яке видане 10.10.2003 року. Від вказаного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І КЕ №133749, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області 07 вересня 2004 року та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І КЕ №097332, яке видане Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 20 липня 2009 року. Сторони шлюбних відносин не підтримують з квітня 2018 року, з чого часу проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у звязку із різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміри відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України \~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ст.142 ЦПК України та ч.4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов підлягає задоволенню та відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. і повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved