Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати із відповідача - [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх повнолітньої доньки - [PERSON], яка народилася [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказує, що з 08 листопада 2014 року по 07 червня 2000 року вона перебувала в шлюбі із відповідачем і в них є спільна дитина. Також, позивачка зазначає, що з 01 вересня 2013 року їхня повнолітня донька навчається на першому курсі денного відділення Комунального закладу «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» Харківської обласної ради і в зв'язку з цим вона потребує матеріальної допомоги від свого батька. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надавши до суду заяву за № 513/ 01-34/14 від 11 березня 2014 року, згідно якої вона наполягає на задоволенні свого позову та просить суд розгляд справи провести за її відсутності. При цьому, позивачка в заяві зазначила, що вона не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 25). Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про прични своєї неявки не повідомив. Заява про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходила. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання фіксування технічними засобами не здійснювалося. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивачка у відповідній заяві вказала про свою згоду на ухвалення судом заочного рішення, суд постановив відповідну ухвалу про заочний розгляд справи. Врахувавши думку позивачки, викладену у її заяві, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Коломацькою селищною радою Коломацького району Харківської області 28 червня 1995 року, батьком [PERSON], [INFO], є відповідач - [PERSON], про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 24 (а.с.11). Згідно довідки, виданої 15 січня 2014 року Комунальним закладом «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» Харківської обласної ради за вих. № 830-п, [PERSON] дійсно навчається на першому курсі вищевказаного навчального закладу (а.с.09). Згідно відповідних відміток у паспорті серії [NUMBER], виданого 12 лютого 1999 року Коломацьким РВ УМВС України в Харківській області (а.с. 4) та у паспорті серії [NUMBER], виданого 16 серпня 2011 року Коломацьким РВ ГУМВС України в Харківській області (а.с. 6), позивчка [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстровані та проживають за однією адресою: [ADDRESS]. У відповідності до вимог ч.1 та ч.2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин, взявши до уваги те, що відповідач є батьком дитини, яка проживає зі своєю матір'ю та продовжує навчання, а також врахувавши ту обставину, що відповідач є працездатною особою та може надавати відповідну матеріальну допомогу своїй доньці, яка потребує такої допомоги, суд вважає обґрунтованою вимогу позивачки стосовно стягнення із відповідача на її користь аліментів. При цьому, врахувавши всі обставини справи, розмір стягуваних на користь позивачки аліментів суд визначає в частці, що складає 1/4частину всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період її навчання, щомісячно, починаючи з 24 січня 2014 року до досягнення [PERSON], [INFO], двадцяти трьох років. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, витрати, пов'язані з розглядом справи, суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved