Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання неповнолітніх сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 3 500 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.05.2017 року і до повноліття дітей. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем, який розірвано 09.02.2015 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. В зв'язку з тим, що позивачка одна не може забезпечити дітям належний рівень життя, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей на рівні прожиткового мінімуму для двох дітей. В судове засідання з розгляду справи позивачка не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, при цьому направила до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача відповідно до поданої заяви, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно та всебічно проаналізувавши представлені докази, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 16.07.1999 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] в Палаці шлюбів м. Кременчука зареєстровано шлюб за актовим записом № 484. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження дитини [NUMBER]), та сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження дитини [NUMBER]. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.02.2015 року шлюб між сторонами розірвано. [PERSON] участі у виховані дітей не приймає, матеріально їх не забезпечує. Діти [PERSON] та [PERSON] проживають з матір'ю, що підтверджується довідкою № 1444/32 від 14.04.2017 року виданою ТОВ «Місто для людей Кременчук» та знаходяться на повному її утримані. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Водночас відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів наявності постійного (офіційного) місця роботи тощо. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов'язок по утриманню дітей покладено на обох батьків, суд приходить до висновку про те, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 3500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 травня 2017 року і до досягнення повноліття дітей. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Суд вирішуючи питання про сплату судового збору виходить з того, що п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, в зв'язку з чим з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved