Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до закінчення сином навчання 30 червня 2021 року, але до досягнення ним 23-х років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем вона перебувала з 1999 року по 2001 рік, й з 2007 року по 2015 рік. Від шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] й доньку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 21 червня 2016 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. 19 грудня 2017 року сину [PERSON] виповнилось 18 років і стягнення аліментів з відповідача було припинено. На даний час син [PERSON] є студентом першого курсу економічного факультету, денної форми навчання Придніпровської державної академії будівництва та архітектури, орієнтована дата закінчення навчання - 30 червня 2021 року. Навчається на контрактній основі, згідно договору №471662 від 05 серпня 2017 року, за семестр необхідно сплачувати 4750 грн., при цьому [PERSON] проживає у гуртожитку, за який сплачує 2700 грн. за півріччя проживання. Стипендії син не отримує, доходів не має, тому потребує допомоги батька на час навчання у вищому учбовому закладі. Вона є приватним підприємцем, займається роздрібною торгівлею і постійно надає [PERSON] матеріальну допомогу, але задовольнити всі потреби дорослого сина вона не може. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності (а.с.34) Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності (а.с.35). Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності (а.с.36). В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). Повнолітній [PERSON] навчається за контрактом на першому курсі економічного факультету, денної форми навчання у Державному вищому навчальному закладі «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», строк закінчення навчання - 30 червня 2021 року, що підтверджується довідкою №16 з навчального закладу від 21 січня 2018 року (а.с. 12). Згідно рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 21 червня 2016 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття (а.с.11). Згідно ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: … стан здоров'я та матеріальне становище платника податків, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина… Згідно ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач в поданій до суду заяві позовні вимоги та їх обґрунтування визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на навчання сина. З'ясувавши позицію сторін та оглянувши докази в межах заявлених вимог, суд вважає, що в наявності вбачаються законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки відповідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідачу відомо про наслідки вчинення таких процесуальних дій, а тому є підстави прийняти рішення про задоволення позову. Згідно вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON], третя особа - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, в зв'язку з тим, що син потребує додаткової матеріальної допомоги від батька, який згідно закону повинен утримувати доньку і має можливість це робити. Суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/6 частини його доходів є обґрунтованими та доцільними. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів,

Outcome: approved