Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, зазначивши, що вона навчається на другому курсі денного відділення Ладижинського коледжу Вінницького національного аграрного університету за спеціальністю «Бухгалтерський облік». Навчається за рахунок власних коштів. Відповідач є її батьком. Так як вона навчається, ніде не працює, весь час приділяє навчанню, тому потребує матеріальної допомоги. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Добровільно батько [PERSON] коштів на її утримання не надає, хоча має можливість їх надавати, так як працює на ДТЕК Ладижинська ТЕС та отримує щомісячно заробітну плату. Тому позивач звернулася до суду і просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на період навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Доповнила, що відповідач сплачував аліменти до її повноліття в розмірі 1/4 частки від заробітку, що становило біля 1500 грн. щомісячно. Відповідач не одружений, інших утриманців не має. Вона не може працювати, бо навчається, проживає в гуртожитку за який сплачує 330 грн. щомісячно. Мати не працює, матеріально допомагає. За навчання сплачує 4700 грн. в рік. В судовому засіданні відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Повідомив, що працює на Ладижинській ТЕС, загалом його заробіток становить близько 6000 6200 грн. на місяць, з яких платив аліменти на дочку до 18 років приблизно по 1500 грн.. Згоден сплачувати аліменти на дочку в розмірі до 1000 грн.. Вважає даний розмір таким, що цілком забезпечуватиме потреби дочки на час навчання. Вказав, що позивача також повинна утримувати і її мати. Зазначив, що на його утриманні перебуває хвора дружина та теща. Вказав, що позивач може працювати поза навчанням та додатково отримувати дохід. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON] є студентом Ладижинського коледжу Вінницького національного аграрного університету, факультет «Бухгалтерський облік», денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Відповідач [PERSON] працює на ДТЕК Ладижинська ТЕС токарем, щомісячно отримує заробітну плату близько 6000-6200 грн.. Дані обставини визнаються сторонами та підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про народження позивача, довідкою Ладижинського коледжу Вінницького національного аграрного університету №3135 від 14.03.2017 року. Згідно із ст. 199 СК України\~ якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вини можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до положень ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. [PERSON] потребує матеріальної допомоги у звязку із навчанням, відповідач зобовязаний утримувати дочку до закінчення навчання, може надавати матеріальну допомогу, частково визнав позов, тому з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача, суд враховує таке. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Звернувшись в суд з даним позовом, [PERSON] обґрунтовує свою вимогу про стягнення аліментів тим, що навчається, тому потребує відповідної матеріальної допомоги на проживання в гуртожитку, оплати навчання, харчування, одяг, тощо, а навчання позбавляє її можливості працювати та самостійно заробляти кошти. Зазначивши при цьому, що відповідач працює та має можливість надавати допомогу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] навчається за рахунок власних коштів, проживає в гуртожитку, тому потребує матеріальної допомоги. Твердження відповідача про те, що позивач може працевлаштуватись на період канікул не спростовує доводи позивача про необхідність в отриманні допомоги від батька. Оскільки позивач проживає окремо від батьків, тому згідно положень ч. 1 ст. 199 СК України, обоє батьків зобовязані утримувати його до закінчення навчання. Позивач у судовому засіданні вказала, що мати також матеріально їй допомагає. У позові не зазначено також інших обставин, які б свідчили про додаткову потребу позивача у коштах для свого утримання. Тому суд виходить із того, що інші такі додаткові обставини відсутні. Оскільки згідно ст. 10, 11 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Крім того, право на утримання особи, яка досягла повноліття, не є абсолютним. І згідно розяснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З чого випливає, що наявність в батька можливості надавати матеріальну допомогу не є єдиним чинником для визначення розміру допомоги, оскільки такий розмір залежить, зокрема, й від потреби дочки у матеріальній допомозі. Позивач вказує, що оплата за навчання становить 4700 грн. на рік, за гуртожиток вона сплачує 330 грн. на місяць. Враховуючи викладене, суд вважає, що аліменти, які слід стягнути з відповідача на повнолітню дочку на час навчання, необхідно визначити в розмірі 1/5 частки від доходів відповідача. В такому разі розмір аліментів становитиме близько 1200 грн. на місяць. Стягнення з батька зазначеної суми достатньо для утримання повнолітньої дочки, враховуючи, що матір дитини також має її матеріально утримувати. Щодо посилань відповідача на те, що на його утриманні перебуває хвора дружина та теща, то дані обставини є недоведеними, оскільки жодних доказів на їх підтвердження відповідачем не надано. При цьому сторони визнали ту обставину, що відповідач не перебуває в шлюбі. Проживання відповідача однією сімєю з жінкою не спростовує його можливість надавати матеріальну допомогу дочці. Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення аліментів з дня звернення до суду є безпідставною, оскільки сторони вказують, що відповідач платив аліменти до повноліття дочки. Позов подано до суду 14.03.2017 року. А 18 років позивачу [PERSON] виповнилось 20.03.1999 року. Відтак, аліменти підлягають стягненню з відповідача починаючи з 20.03.1999 року. При цьому суд вважає за необхідне розяснити, що згідно ст. 201 СК України, до відносин між батьками та повнолітніми дітьми щодо надання їм утримання застосовуються, зокрема, норми статті 192 цього кодексу, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача в дохід держави. \~\~\~\~\~\~\~ \~\~На підставі викладеного та

Outcome: partial