Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та дружину, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.11.2019 року року вони із [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про що складено відповідний актовий запис за №2161 Зазначає, що після одруження вони проживали в господарстві її родичів, що в с.Киселів Чернівецького району. Посилається на те, що [INFO] у них народилася донька [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про її народження. Крім цього вказує на те, що нормальні подружні усталені відносини між ними не склалися через різні характери, різні потреби та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, а тому 13.09.2020 року вони припинили подружні відносини в зв`язку із недосягненням згоди в побутових питаннях. Відповідач взагалі матеріально сім`ю не утримував, а тому вони почали проживати окремо, а в грудні 2020 року він виїхав за кордон в Польщу, де перебуває по даний час. Також зазначає, що дитиною відповідач взагалі не цікавиться, жодного разу не дзвонив, матеріально не допомагає, а тому вона вирішила, що збереження шлюбу є недоцільним та на даний час в провадженні суду перебуває справа за її позовом про розірвання шлюбу. Крім цього посилається на те, що донька зареєстрована та проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно взагалі ніякої допомоги дитині не надає, нею не цікавиться, жодного разу з нею в інтересах дитини не спілкувався. Дитина перебуває на штучному вигодовуванні, що потребує значних матеріальних витрат, оскільки 1 упаковка суміші коштує 450грн., а на місяць дитині потрібно 4 упаковки суміші, що становить 1800грн.; крім того дитині потрібні засоби гігієни, одяг, взуття, іграшки та інші предмети і засоби необхідні для забезпечення її життєдіяльності. Вона самостійно не спроможна забезпечити дитину всім необхідним, оскільки не працює, ще навчається, а тому єдиним її доходом є соціальна допомога на дитину. Крім цього вказує, що відповідач являється молодою, здоровою людиною працездатного віку, тривалий період часу перебуває на заробітках в Польщі, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Крім того іншої сім`ї, неповнолітніх дітей чи утриманців відповідач не має. Враховуючи наведене просила позов задовольнити, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 гривень. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення із позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі по 1200 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала письмову заяву про підтримання позовних вимог, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якому просить стягнути з нього на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із дня звернення до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття та на утримання матері по 600 грн. до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до [INFO] . Так, відповідач зазначає, що позов визнає частково, оскільки матеріально не спроможний сплачувати аліменти в розмірі по 2500 грн. на утримання дитини та по 1200 грн. на утримання матері. Вказує, що у нього немає постійного місця роботи та стабільного заробітку і в даний час не працює, підприємницькою діяльністю не займається. Сума 2500 гривень є занадто великою для нього, тому згідний сплачувати по 1500 гривень, на дитину але не менше 50 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини щомісячно до її повноліття та на утримання матері по 600 грн. до досягнення дитиною трьох років. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 07.11.2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07.11.2019 року у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, про що складено відповідний актовий запис за №2161(а.с.11) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.06.2020 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). З довідки, виданої [PERSON] виконавчим комітетом Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області №1181 від 30.08.2021 року, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживає її донька [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на обліку в Киселівській АЗПСМ з народження (а.с.13, 14). Актом обстеження матеріально-побутових умов сімї №25 від 30.08.2021 року, стверджується те, що [PERSON] з донькою проживає в господарстві свого дядька, будинок газифікований, де проживають також: мати позивачки [PERSON] , батько [PERSON] , сестра [PERSON] , дядько [PERSON] . Зі слів заявниці батько доньки з ними не проживає, спільне господарство не ведуть (а.с.15). Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). Визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на момент ухвалення рішення судом. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 липня 2021 року становить 2013грн. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В судовому засіданні не здобуто доказів перебування на утриманні [PERSON] інших непрацездатних осіб. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч.6 ст. 84 СК право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. З огляду на вищевикладене розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання доньки [PERSON] до досягнення дитиною повноліття, суд вважає аліменти в розмірі по 2000 гривень щомісячно до повноліття дитини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання матері до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до [INFO] в розмірі по 1000 грн. щомісячно. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 908 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України . Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial