Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2014 року, від якого сторони мають одну неповнолітню дитину. Позивачка вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки вони різні за характером люди з різними поглядами на життя, внаслідок чого між сторонами протягом тривалого часу склались неприязні стосунки. [PERSON] повідомила, що шлюбні стосунки між сторонами припинені у вересні 2019 року і більше не поновлювались, відтак подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з письмовою заявою, у якій просила справу розглядати за її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала, не заперечувала про винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання на неодноразові виклики не з`явився, відзиву на позов не подав, жодних письмових заяв до суду не надіслав, причин неявки у судове засідання не повідомив. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. п. 1, 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, день вручення судової повістки під розписку. Як вбачається з повідомлення Ізяславської міської ради Хмельницької області № 1263 від 11 вересня 2019 року [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] . Надіслані [PERSON] за вказаною адресою судові повістки були отримані особисто [PERSON] , що підтверджується відомостями з поштових повідомлень на 06 грудня 2019 року, 24 грудня 2019 року, 22 січня 2020 року. Іншої адреси свого місця проживання чи перебування [PERSON] суду не повідомив. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Таким чином, суд вважає, що використано достатньо засобів повідомлення відповідача про судовий розгляд вказаної справи з метою забезпечення його конституційного права на участь в судовому засіданні та доступу до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. У відповідності до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою позивачки вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду, про що суд виніс відповідну ухвалу 22 січня 2020 року. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Припинення шлюбу визначено главою 11 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне застосувати в даному випадку вимоги вказаної глави з урахуванням заявлених вимог та наявності у сторін неповнолітніх дітей. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами був зареєстрований 01 жовтня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізяславського районного управління юстиції актовим записом № 144, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого додана до матеріалів справи. Проти вказаних фактів жодних заперечень відповідачем суду подано не було. Подружні стосунки між сторонами припинені у вересні 2019 році, що підтверджується письмовими поясненнями позивачки. Проти вказаного факту жодних заперечень відповідачем суду подано не було. Шлюб сторін фактично розпався, сім`я існує формально, збереження її неможливе, можливості примирення подружжя втрачені, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, що підтверджується письмовими поясненнями позивачки. Проти вказаного факту жодних заперечень відповідачем суду подано не було.

Outcome: approved