Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 03 лютого 2004 року і зареєстрованого Берестівською сільською радою Володимирецького району, актовий запис №1. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2004 року, від шлюбу мають четверо неповнолітніх дітей, шлюбне життя з відповідачем не склалося через різного роду непорозуміння, різні погляди на життя. На протязі тривалого часу сторони шлюбних та сімейних відносин не підтримують. Вказаний позов [PERSON] надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 13.11.2018 року. 14.11.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків. Після усунення недоліків, 26.12.2018 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 21.01.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання жодного разу не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, як вбачається зі ст.ст.104, 105, 110 СК України, шлюб може бути припинено у зв'язку з його розірванням на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд приймає до уваги фактичні взаємини між подружжям, фактичні причини розірвання шлюбу та інші обставини. В даному випадку в судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, подружні та сімейні взаємини між сторонами припинено остаточно, подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін. Виходячи з наведеного, суд вважає, що є передбачені законодавством підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач [PERSON] після реєстрації шлюбу змінювала прізвище, і не клопотала про його зміну на дошлюбне, вона може іменуватись цим прізвищем і після розірвання шлюбу. Як вбачається з ч.2, ч.3, ч.4 ст.29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років та фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Судом встановлено, що неповнолітні [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] проживають разом з матір'ю, і спір з цього приводу між подружжям відсутній. Виходячи з наведеного, суд вважає, що є передбачені законодавством підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved