Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку. Позивач у позові вказала, що у будинку за адресою: смт. Новопокровка, Чугуївського р-ну, вул. Косіора, буд. 19, що належить їй на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу від 11.12.1999р., зареєстрований онук, але фактично у будинку з січня 2007 року не проживає, жодної участі в оплаті комунальних послуг та поліпшені стану квартири не приймає, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає. Оскільки відповідач не проживає у будинку більше 6 місяців, позивач не може оформити субсидію на житлово-комунальні послуги і вимушений сплачувати за нього комунальні послуги і тому просить визнати його таким, що втратив право користування будинком. Позивач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав заяву про підтримання позовних вимог, в якій просив розглядати справу без його участі (а.с. 24). Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи, оскільки, згідно з ч. 5 ст. 76 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, та через оголошення у пресі, про що свідчить № 59 газети «Слобідський край» від 19 травня 2015 року, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав (а.с. 19, 25, 36). Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності представника згідно з вимогами чинного законодавства (а.с. 35). За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником будинку № 19 по вул. Косіора, в смт. Новопокровка, Чугуївського р-ну, Харківської області, відповідно до договору купівлі-продажу від 11.12.1999р. (а.с. 5). Згідно наданої копії домової книги будинку окрім власника [PERSON] у будинку зареєстрований [PERSON] відповідач по справі, який є онуком позивача (а.с. 6, 7). Згідно наданої довідки Новопокровської селищної ради Чугуївського р-ну, Харківської обл. № 139 від 13.03.2015р. позивач [PERSON] зареєстрована у [INFO], і разом з нею зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 31). Факт не проживання відповідача з 17.01.2007 року у будинку, власником якого є позивач, підтверджується актом-підтвердження, складеного за участю депутата селищної ради та сусідів позивача: [PERSON], проживаючої за адресою: [INFO], та [PERSON], проживаючої за адресою: [INFO], затверджений селищним головою (а.с. 30). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Реєстрація ж відповідача в будинку, який належить позивачу, перешкоджає здійсненню власником права користуванням та розпорядженням своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом 6-ти місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи більше встановлених строків, проводиться в судовому порядку. Відповідно до вимог ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Таким чином, позивач не може реалізувати свої права користування та розпорядження майном, оскільки в будинку, власником якого вона є, зареєстрований її онук відповідач, який фактично не проживає з січня 2007 року, тому вимоги позивача є обґрунтованими та законними.

Outcome: approved