overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 січня 2002 року між ними було укладено шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; на даний час їх сімейні стосунки припинені через розбіжність характерів, зникнення почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть вже тривалий час, їх шлюб носить формальний характер, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати, залишивши їй прізвище [PERSON] . Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав; наполягає на винесенні рішення про розірвання шлюбу без надання часу для примирення, оскільки близько десяти років вони подружніх відносин не підтримують, спільних інтересів не мають, протягом місяця разом не проживають й збереження сім`ї неможливе. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи за місцем реєстраційного обліку (ч.7, 8 ст.128 ЦПК України) та засобами мобільного телефонного зв`язку, вказаними позивачкою у заяві, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та телефонограмою, але в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не подав. Тому, зі згоди позивачки суд ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 30 січня 2002 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борзнянського районного управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом №05. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Сторони хоча й проживали разом, але близько десяти років подружніх стосунків не підтримували, протягом місяця мешкають окремо, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, позивачка наполягає на припиненні подружніх відносин, відповідач явку в судове засідання проігнорував, шлюб між подружжям носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 травня 1987 року вона уклала шлюб з відповідачем у Виконкомі Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 02. Від спільного життя з відповідачем у них є неповнолітня дитина: син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, по причині зловживання відповідачем алкогольними напоями. Шлюб існує лише формально, стосунки припинені більше року тому. У судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позову, на примирення не згодна, прохає шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач проти позову не заперечував. На примирення не згоден. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 травня 1987 року, про що в у Виконкомі Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області того ж дня зроблено запис за № 02. (а. с. 4). Від спільного сімейного життя у сторін [INFO] року народився син [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, сумісного господарства не ведуть та фактично не спілкуються між собою. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились недружні взаємовідносини, сторони не мають наміру зберегти сім'ю. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю додаткового строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно до положень статті 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам. Заяви відповідають дійсній волі дружини та чоловіка, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 30 травня 2014 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від даного шлюбу спільних дітей не має. Подружнє життя сторін не склалось через постійне зловживання відповідачем спиртними напоями. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з 06 лютого 2015 року. Шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільне господарство, подальше збереження сім'ї є неможливим. Тому, [PERSON], просила суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON], підтримала позов та просила його задовольнити, підтвердила обставини, що викладені у позові. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами\~глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3\~ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Статтею\~\~ 112\~\~ ч.2 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-БВ № 124905 сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 травня 2014 року виконавчим комітетом Серединецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис1. Від спільного шлюбу дітей не мають. З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що сторони на даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, внаслідок чого почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Факт окремого проживання сторін, відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає примирення сторін неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 червня 2014 року між ними було укладено шлюб, від якого мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] ; на даний час їх сімейні стосунки припинені через постійні сварки, втрату почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства вже тривалий час, їх шлюб носить формальний характер, що унеможливлює їх подальше спільне подружнє життя, а тому просить шлюб розірвати, залишивши їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Позивачка в підготовчому судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав; наполягає на винесенні рішення про розірвання шлюбу в підготовчому засіданні без надання часу для примирення, оскільки близько трьох років вона з чоловіком спільно не проживає й збереження шлюбу неможливе. Відповідач відзиву на позов не подав, в підготовчому судовому засіданні з вимогами позивачки погодився й не заперечував проти розірвання шлюбу, так як збереження сім`ї неможливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За змістом положень ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) 30 червня 2014 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Ховмівською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області за актовим записом №03. Від шлюбу сторони є батьками спільної малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Близько трьох років сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, спільних інтересів не мають, примиритися не бажають, обоє наполягають на припиненні подружніх відносин, шлюб між подружжям носить формальний характер. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити з ухваленням рішення в підготовчому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31.08.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в виконавчому комітеті Малокрушлинецької сільської ради сільської ради Вінницького району Вінницької області, за актовим записом №08. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає біля неї та знаходиться на її утриманні, на утримання якої відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти згідно рішення суду. Подружнє життя не склалося, так як вони мають різні характери, погляди на життя. Відповідач безвідповідально поставився до сім'ї, майже не забезпечує сім'ю матеріально, не приділяв належної уваги їй та їх дочці. За таких обставин вони припинили шлюбні стосунки і проживають окремо з 29.08.2014 року. Шлюб існує лише формально. Тому, подальше проживання однією сім'єю та збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, згідно якої позов підтримує, просить його задоволити та розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надав заяву, згідно якої позов визнає, згоден на розлучення та просить розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, оглянувши заяви сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася, між ними відсутня злагода та взаєморозуміння і вони подружні стосунки не підтримують, та в подальшому миритися не бажають. За таких обставин суд вважає, що подальше життя подружжя та збереження шлюбу не є можливим і суперечить інтересам кожного з них. Тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати понесені позивачкою по сплаті за судовий збір в розмірі 243,60 грн. та по правовій допомозі в сумі 200 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31 жовтня 2009 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис № 1509. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання не склалося по причині зловживання відповідачем спиртних напоїв та розгульного способу життя. Крім того відповідач часто в присутності дитини влаштовував скандали. Шлюбні відносини припинені з вересня 2011 року. Просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, викладені в позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не з'явився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 31 жовтня 2009 року відділом державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис № 1509(а.с. 3); від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO](а.с. 6). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що причини, які побудили позивачку звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, так як сторони сімейні відносини не підтримують більше чотирьох років, загальне господарство не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї неможливо. Суд вважає, що сторони втратили відчуття любові і поваги один до одного. Примирення між сторонами неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31 липня 1994 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований В.-Шкарівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 4. Від шлюбу мають дочку, яка на даний час повнолітня. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через те, що останній почав зловживати спиртними напоями та зраджувати їй у подружній вірності з однією із учениць Грицівського ВПУ, де працював викладачем. Вказані обставини стали причиною припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. З 2001 року разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Вважає, що збереження шлюбу з відповідачем є неможливим, тому просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, ствердивши обставини, на які посилається в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, через телефонний зв'язок просив розгляд справи провести без його участі, позов визнав повністю. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 31 липня 1994 року В.-Шкарівською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31.07.1994 року. Судом встановлено, що сім'я фактично розпалась та збереження її неможливе, шлюб носить формальний характер. Крім того, сторони з 2001 року проживають окремо та не бажають підтримувати подружніх стосунків, а подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати, зокрема сплачені позивачем суд вважає необхідним відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача, при тому, що ці витрати підтверджені доданим до матеріалів справи платіжним документом. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31 травня 1986 року у виконкомі Карапчівської сільської ради Глибоцького районну Чернівецької області, вона зареєструвала шлюб з вiдповiдачем, актовий запис № 10. На даний час від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Вказує на те, що причиною розірвання шлюбу є суб'єктивні непорозуміння, відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння та взаємоповаги, яким передували постійні суперечки. Крім того посилається на те, що в силу скрутного матеріального становища вона вимушена була виїхати за кордон і приїжджаючи у відпустку відповідач ображав її, звинувачував у зраді та застосовував фізичну силу до неї. Вважає, що сім'я розпалась остаточно, шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе. Зважаючи на викладене, просить суд шлюб, укладений з [PERSON] розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак, звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на розірванні шлюбу. Просила справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак, звернувся до суду із заявою в якій просив шлюб розірвати, справу розглянути в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 травня 1986 року у виконкомі Карапчівської сільської ради Глибоцького районну Чернівецької області, сторони зареєструвала шлюб, актовий запис № 10. У подружжя на даний час є одна неповнолітня дитина [PERSON] [INFO]. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. Відповідно до положень ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд встановив, що сім'я розпалась через те, що між сторонами виникали суперечки та непорозуміння, в результаті чого між ними склалися неприязні відносини, подружжя припинило шлюбні відносини та не проживають разом і жоден із них не вживав заходів для примирення та збереження шлюбу, за наданий судом місячний строк для примирення подружжя не примирилося. Відсутність взаєморозуміння між сторонами призвела до втрати почуття любові та поваги, а тому, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам і шлюб слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 5 червня 1994 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Кальнянською сільською радою Деражнянського району Хмельницької області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON],1995 року народження, та донька - [PERSON],1999 року народження. В обгрунтування своїх вимог вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, відповідач не приділяє уваги сім'ї, почав зловживати спиртними напоями. Матеріально сім'ю не забезпечує, всі зароблені кошти витрачає на власні потреби. Вказує на те, що на даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, спільне господарствао не ведеться. Крім того, позивач планує створити нову сім'ю з іншим чоловіком, вважає, що подальше збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, шлюб носить формальний харктер, тому просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, подав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позов визнав, згоден на розірвання шлюбу з позивачкою. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами зареєстрований 5 червня 1994 року Кальнянською сільською радою Деражнянського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 5 червня 1994 року, актовий запис № 1. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сім'я фактично розпалась і збереження її неможливе, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ч.1 ст.110, ст.112, ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved