Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди. Із врахуванням уточнення позовних вимог у відповідності до норм статті 277 ЦК України просила визнати недостовірною інформацію, зобов'язати відповідача її спростувати шляхом видалення відео. Також, просила стягнути з відповідача заподіяну моральну шкоду та судові витрати. Мотивуючи свої вимоги позивач зазначає, що 08 лютого 2017 року приблизно о 15 годині 30 хвилин до неї в кабінет зайшов [PERSON] з питання посприяти у вирішенні його особистого питання, шляхом впливу на працівників ТОВ «І.Т.В.Сервіс Плюс», які відмовили в оформленні йому документів. На прохання відповідача розяснила, що не є штатним працівником ТОВ «І.Т.В.Сервіс Плюс», тому не може вирішити це питання. У подальшому відповідач почав поводити себе зухвало, повідомив що в разі відмови у вирішенні питання буде здійснювати відеофіксацію та викладе відео в мережу Інтернет. Заперечуючи проти здійснення відеофіксації, позивач покликалася на норму статті 307 ЦК України. Незважаючи на це, відповідач продовжував здійснювати відеозапис, маючи при собі посвідчення журналіста та зловживаючи своїми правами з метою вирішення особистих питань. В той же день позивач звернулася з відповідною заявою до відділення поліції. 10 лютого 2017 року побачила в мережі Інтернет, (а саме: www.youtube.com. www/fasebook.com/ www/twitter.com. www.vk.com.) заставку до відеороликів, де знаходилося її обличчя та назва «Мошенники ИТВ Сервис Плюс» (частина 1 та 2). Вважає, що поширене відповідачем відео принижує її честь, гідність та ділову репутацію. Зазначила, що працює юристом, раніше не була притягнута до кримінальної відповідальності за статтею 190 КК України. Також, вважає що розповсюджене відео висвітлює її з негативної сторони, оскільки перед початком відеофіксації відповідач на протязі години поводив себе нахабно, при цьому постійно провокував її. Такі дії [PERSON] завдали їй моральної шкоди, яка виразилася в переживаннях, моральних стражданнях, порушенні душевної рівноваги, а також розладом здоровя. Таким чином вважає, що вказані вище дії [PERSON] порочать її честь, гідність та ділову репутацію, тому просила визнати поширену [PERSON] інформацію в мережі Інтернет www.youtube.com. www/fasebook.com/ www/twitter.com. www.vk.com. за назвою «Мошенники ИТВ Сервис Плюс» (частина 1 та 2) недостовірною та зобовязати відповідача спростувати поширену інформацію шляхом видалення відео. Також, просила стягнути з відповідача заподіяну моральну шкоду в розмірі 50000 гривень та судові витрати. 2 із 6 В судовому засіданні позивач просила задоволити уточнені позовні вимоги визнати поширену [PERSON] інформацію в мережі Інтернет, (а саме: www.youtube.com. www/fasebook.com/ www/twitter.com. www.vk.com.) за назвою «Мошенники ИТВ Сервис Плюс» (частина 1 та 2) недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON]. Зобовязати відповідача спростувати поширену в мережі Інтернет, (а саме: www.youtube.com. www/fasebook.com/ www/twitter.com. www.vk.com.) недостовірну інформацію шляхом видалення відео за назвою «Мошенники ИТВ Сервис Плюс» (частина 1 та 2) з мережі Інтернет. Стягнути заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 50000 гривень та судові витрати. Відповідач заперечуючи проти задоволення позову ствердив, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження викладених у позовній заяві доводів. Крім того, вважає, що діяв виключно як журналіст, а позивач в свою чергу є працівником ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» оскільки неодноразово зверталася до суду з відповідними заявами як представник даного Товариства. Також, зазначив що звернувся до ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» з метою оформлення будинкової книги, проте йому було відмовлено за вказівкою позивача, яка своїми діями виказувала своє упереджене ставлення. Після чого, він виявив бажання висвітлити в засобах масової інформації порядок видачі будинкової книги. Звернувся до в.о.директора ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», який запропонував звернутися до юристів. У кабінеті юристів більше години намагався вияснити порядок оформлення будинкових книг, після чого почав знімати відео. Будучи користувачем каналу www.youtube.com. (канал DRIVER1990) розмістив відео «Мошенники ИТВ Сервис Плюс» (частина 1 та 2). Вважає свої дії такими, що не порушують права будь-якої особи, тому просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Частиною 4\~статті 32 Конституції України, статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 201,277 ЦК України визначено гарантоване право кожної людини на захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію. Разом з тим, за змістом зазначених норм законодавства, кожному гарантується право на свободу висловлення поглядів, у тому числі, право поширювати\~\~інформацію без втручання органів державної влади, за умови, що вони діють добросовісно і надають правильну\~\~і достовірну інформацію, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав. Кожен, відповідно до статті 68 Конституції України зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно приписів статтей 297 та 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, а також на недоторканність своєї ділової репутації. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі, ділової репутації. Наданими суду доказам підтверджується, що позивач [PERSON] не є працівником ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс». На момент здійснення відповідачем відеофіксації працювала юрисконсультом ФОП [PERSON] (довідка №203/01-06 від 21 квітня 2017 року, довідка б/н від 30 травня 2017 року). 23 червня 2017 року трудовий договір, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] 02 вересня 2013 року розірвано. В судовому засіданні відповідач підтвердив, що дійсно 08 лютого 2017 року в приміщенні та на прилеглій території «І.Т.В. Сервіс Плюс», проводив відеозйомку. Підтвердив, що саме він є автором відеороликів поширених в мережі Інтернет в режимі вільного доступу (а саме: www.youtube.com. www/fasebook.com/ www/twitter.com. www.vk.com.) відеоролик 3 із 6 (частина 1 та частина 2) під назвою «Мошенники ИТВ Сервис Плюс» на заставці зображено обличчя позивача. Слід зазначити, що відповідно до Умов користування веб-сайту YouTube, власник аккаунта може за допомогою Послуги розміщувати власний Контент, у тому числі відео та коментарі користувача. При цьому, користувач виключно особисто несе відповідальність за розміщений Контент, а також за наслідки розміщення та опублікування Контенту. Відповідач підтвердив у судовому засіданні, що саме він використовує канал «DRIVER 1990» в мережі Інтернет YouTube, на якому були розмішені відеоролики під назвою «Мошенники ИТВ Сервис Плюс» (частина 1 та частина 2). Із дослідженого судом відеоролику\~та скріншотів (screenshot) вбачається, що на них зображена позивач, відеоролики «часть 1» та «часть 2» розмістив «[PERSON] @1990 DRIVER» під назвою «Мошенники ИТВ Сервис Плюс». Також судом встановлено, що позивач звернулася з відповідною заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення громадянином [PERSON] Згідно висновку від 21 лютого 2017 року за результатами вивчення зібраних матеріалів подальшу перевірку припинено. Проте, вже 22 листопада 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 21 листопада 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості на заявою позивача. Попередня правова кваліфікації частина 1 статті 182 КК України. Згідно положень статті 277 ЦК України \~ фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Слід зазначити, що обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. У свою чергу не може бути предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати. Така позиція відповідає судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року за №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначено що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в\~\~особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і, яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно 4 із 6 здійснювати своє особисте немайнове право. Також, у вказаній вище Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року за №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Статтею 5 Закону України «Про інформацію»\~передбачено, що кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Статтею 200 ЦК України та статтею 1 Закону України «Про інформацію визначено що\~інформація - це документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце в суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Судом встановлено, що відеофіксацію в приміщенні ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» та на прилеглій території здійснював [PERSON], проте в судовому засіданні не надав жодного доказу щодо отримання ним згоди власників товариства на проведення відеозйомки та поширення відеороликів. Крім того, відповідач неодноразово стверджував, що діяв як журналіст, з метою висвітлення питання щодо порядку отримання(оформлення) будинкових книг. Проте з переглянутого в судовому засіданні відео вбачається, що між сторонами виник спір щодо правомірності проведеної відеозйомки. Жодної інформації щодо порядку видачі будинкових книг відеоролики (частина 1 та 2) не містять. При цьому, позивач неодноразово наголошувала на порушення її немайнових прав з боку відповідача, зокрема стаття 307 ЦК України. Так, відповідно статті 307,308 ЦК України фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Фотографія, інші художні твори, на яких зображено фізичну особу, можуть бути публічно показані, відтворені, розповсюджені лише за згодою цієї особи. Таким чином, суд вважає недоведеною позицію відповідача щодо правомірності його дій, які полягали в проведенні відеозйомки фізичної особи в приміщенні та прилеглій території ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» без попередньої на це згоди. Щодо назви відеоролика слід зазначити, що за українським тлумачним словником шахрай це хитра, спритна й нечесна у вчинках людина дрібний злодій. Проте відповідачем не доведено, що саме [PERSON] є шахраєм (мошенником) та працівником ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс». Мотивуючи свою позицію відповідач зазначив, що викладена ним назва відеоролику «Мошенники ИТВ Сервис Плюс» є його оціночним судженням, тому вважає свої дії правомірними. Слід зазначити, що відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних 5 із 6 засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України\~не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. З огляду на зміст(назву) зазначеної вище інформації, поширеної в мережі Інтернет стосовно заявника, можна дійти висновку, що вона не відноситься до оціночних суджень, в ній йдеться про конкретні факти, які можуть бути перевірені. Таким чином, суд приходить до висновку, що назва відеоролику «Мошенники ИТВ Сервис Плюс» викладена у непристойній, образливій формі, носить зневажливий характер, оскільки вказаний відеоролик формує негативну соціальну оцінку [PERSON] в очах оточуючих, виникають сумніви у добропорядності заявника, дотриманні нею законів і принципів людської моралі. [PERSON] за освітою юрист, надає правову допомогу громадянам, тому поширена інформація негативно впливає на її ділову репутацію. Наведене вище дає підстави вважати, що поширена відповідачем у мережі Інтернет інформація (відео) під назвою «Мошенники ИТВ Сервис Плюс» із зображенням обличчя позивача є недостовірною і такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] У звязку з наведеним вище позов, в частині визнання інформації недостовірною і такою що принижує честь, гідність, ділову репутацію та зобовязання спростувати поширену інформацію шляхом видалення відео, підлягає задоволенню. Одночасно слід зазначити що відповідно до Указу Президента України №133/2017 від 17 травня 2017 року заборонено Інтернет-провайдерам надання послуг доступу користувачам мережі Інтернет до ресурсів сервісів «Mail.ru» (www.mail.ru) та соціально-орієнтованих ресурсів «Вконтакте» (www.vk.com) і «Одноклассники» (www.ok.ru), тому позов в частині спростування поширеної в мережі Інтернет (www.vk.com) інформації щодо позивача задоволенню не підлягає. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до статті 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.\~\~ Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно пункту 4 частини 2 цієї статті моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно пункту 3 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. 6 із 6 Суд вважає доведеною вимогу [PERSON] щодо заподіяння їй моральної шкоди. Зокрема, позивачем надано доказ на підтвердження того, що після перегляду відео в соціальній мережі в неї погіршився стан здоровя (довідка №45 від 11 лютого 2017 року). Також, позивач зазначила, що змушена була припинити трудові відносини з ФОП [PERSON], офіс якого знаходиться в приміщенні ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» на підтвердження своїх доводів надала суду копію договору з відміткою про розірвання трудового договору з 23 червня 2017 року. Таким чином, з \~досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що позивачу внаслідок порушення її немайнових прав була заподіяна моральна шкода, яка полягала у моральних переживаннях, втраті часу та фізичних сил, порушення нормального ритму життя, а тому на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 8000 гривень. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди є підставним та таким що підлягає частковому задоволенню. Судові витрати у справі, понесені позивачем та документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача з урахуванням вимог статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved