Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що 19 лютого 2010 року вона уклала шлюб з [PERSON] , зареєстрований у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 76. Від шлюбу вона та відповідач мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею і перебуває на її утриманні. З червня 2014 року сімейні відносини з відповідачем припинилися, спільне господарство не ведеться. За таких обставин, вважає, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим. Дитина залишиться проживати з нею, проти чого відповідач не заперечує. Просить суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Згоди на заочний розгляд справи не надала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 19 лютого 2010 року, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 76, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження виданого 28 вересня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції серії [NUMBER] . Як вбачається із позовної заяви, спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені з червня 2014 року. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить вирішити питання про залишення набутого у шлюбі прізвища і така вимога підлягає задоволенню. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved