Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 серпня 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку Ніколь [INFO]. На даний час вони з відповідачем припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Причиною послужило несумісність характерів та різні погляди на подружнє життя, а також не бажання відповідача підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї. Оскільки шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сім'ю наміру не має, просить суд його розірвати. Окрім того, оскільки на даний час їх дочка проживає з нею та знаходиться на її утриманні відповідач матеріальної допомоги, як батько дитини, на утримання дочки не надає, просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі ? частки всіх видів його заробітку від дня предявлення позову і до досягнення дочкою повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала на адресу суду письмову заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] (а.с. 22). Відповідач у судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав та також просив проводити розгляд справи без його участі (а.с. 21). Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 28 серпня 2015 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 201. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ФП № 242939 сторони є батьками [PERSON], яка народилась 26 січня 2016 року (а.с. 6). При з'ясуванні фактичних взаємин подружжя, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час не підтримують шлюбних відносин і зберігати сім'ю наміру не мають, а тому суд вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких обставин, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України -\~\~ у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статтею 180 СК України, визначено обовязок батьків щодо утримання своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов'язку\~\~утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів суд визначає з врахуванням обставин передбачених ст. 182 СК України, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, згідно положень ст. 183 Сімейного Кодексу України, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та дитини, їх рівний обовязок по утриманню неповнолітньої дочки до досягнення нею повноліття, стан здоровя та здатність працювати, і вважає, що позов підлягає задоволенню в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Та саме зазначений розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). У відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved