Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 16.08.2014 року, від даного шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні позивача та відповідача. Позивач зазначає, що на даний час шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені в лютому 2020 року. Основною причиною на розірвання шлюбу є несумісність характерів сторін, подальше спільне життя та збереження сім`ї не можливе. У зв`язку з наведеним, позивач просить шлюб який укладений між нею та відповідачем - розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Судові витрати покласти на позивача. В судове засідання позивач не з`явилася, просила суд цивільну справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, просив суд цивільну справу розглянути без його участі. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку. 16 серпня 2014 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Казанківського районного управління юстиції у Миколаївській області було зареєстровано шлюб, про що 16 серпня 2014 року складено відповідний актовий запис № 36, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . На теперішній час фактично припинено подружнє життя між сторонами. Шлюб між ними носить формальний характер. Розірвання шлюбу відповідатиме дійсній волі та особистим інтересам позивача. На момент розгляду справи перешкоди для розірвання шлюбу, визначені ст.110 СК України, судом не встановлені. Майнового спору з приводу розподілу спільного майна між сторонами на даний час немає. Спору щодо місця проживання дітей не має. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, оскільки перебування їх у шлюбі не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 113 СК України, гарантовано право особі, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем після розірвання шлюбу або відновити дошлюбне прізвище. Позивач заявила про своє бажання не відновлювати своє дошлюбне прізвище. Враховуючи клопотання позивача, понесені останньою судові витрати у виді сплаченого судового збору, відносяться на її рахунок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved