Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, в яких просить суд: - розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 23.06.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 23; - після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище - « [PERSON] »; - визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, [PERSON] ; - стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі по 5000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення меншою дитиною повноліття; - допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; - стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різністю характерів та морально-етичними поглядами на життя. В позові вказує, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, однак заробітної плати, яку вона отримує за місцем роботи недостатньо, щоб утримувати двох дітей. Позивач вважає, що утримання двох дітей є обов`язком обох батьків. Відповідач офіційно не працює, але позивачу відомо, що він систематично виїжджає на роботу як шофер-дальнобійник, однак щомісячний його дохід їй не відомий. Тому вважає, що аліменти повинні стягуватися саме в твердій вищевказаній грошовій сумі та відповідач спроможний їх сплачувати в такому розмірі. Також вказала, що відповідач від першого шлюбу має дочку, на утримання якої сплачує аліменти в розмірі 1/5 від свого доходу, непрацездатних батьків відповідач не має. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги не визнає та при винесенні рішення просив врахувати наданий ним відзив. У відзиві на позов відповідач вказав, що заявлений позов [PERSON] не визнає та вважає його необґрунтованим. Пояснив, що з позивачем в шлюбі перебувають з 2012 року, від якого мають двох синів [PERSON] , 2013 р.н. та [PERSON] , 2015 р.н. Жодних підстав для розірвання шлюбу він не бачить та вважає, що таке бажання дружини розірвати їхню дружню родину суперечить не тільки її інтересам, а й інтересам їхніх дітей. В частині вимог про стягнення аліментів визнав частково в розмірі 25 відсотків від його заробітної плати. Також вказав, що він надає дружині кошти на утримання дітей в розмірі 1500 грн. на кожну дитину, тобто 3000 грн. щомісячно. Оскільки місячний розмір його заробітної плати становить 4173 грн., тому він не має можливості сплачувати аліменти по 5000 грн. на кожну дитину. Представник служби у справах дітей, сім`ї та соціального захисту населення Ширяївської селищної ради Одеської області Федорова Я.В. надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 23.06.2012 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 23 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 23.06.2012 року). Від даного шлюбу є малолітні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких відповідно до свідоцтв про народження (серія [NUMBER] від 28.05.2013 року та серія [NUMBER] від 19.06.2015 року) зазначений - [PERSON] . Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2020 року, після чергової сварки з відповідачем позивач разом з дітьми переїхала проживати до своїх батьків, спільне господарство не велось. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність спільних інтересів та різність характерів. Майнового спору у сторін не має. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене та те, що позивач категорично не згодна на примирення, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Стосовно позовних вимог щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Від відповідача надійшла довідка про заробітну плату ФОП « [PERSON] » від 01.04.2020 року № 1, в якій вказано, що [PERSON] працює на посаді водія та його заробітна плата в період з жовтня 2019 року по березень 2020 року щомісячно складала по 4173,00 грн. Також, згідно довідки Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Ширяївський районний відділ державної виконавчої служби № 5383 від 30.07.2020 року відповідач сплачував аліменти за виконавчим листом № 2-757/2009, виданим 02.10.2009 року Ширяївським районним судом Одеської області на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] : січень 2020 року - 1432,00 грн., лютий 2020 року - 1500,00 грн., березень 2020 року - 1500 грн.; квітень 2020 року - 1500 грн., травень 2020 року - 1500,00 грн., червень 2020 року - 1500 грн. Будь-яких інших документів сторонами суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивач не надала суду доказів можливості сплати відповідачем аліментів по 5000 грн. на кожну дитину. Крім того, позивач не обгрунтувала стягнення аліментів саме на цю суму. Станом на день розгляду справи мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1859 грн., для дітей віком від 6 років до 18 років - 2318 грн., тому, беручи до уваги наявність у відповідача дитини від попереднього шлюбу, розмір його доходу, суд вважає, що стягненню підлягають аліменти у розмірі мінімального гарантованого розміру, а саме: на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1159 грн. та на [PERSON] , [INFO] в розмірі 929,50 грн. Згідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на утримання дитини необхідно стягувати з дня пред`явлення позову, а саме з 17.02.2020 року. Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до наданого Висновку орган опіки та піклування Ширяївської селищної ради Одеської області вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відповідачем у відзиві не зазначено про незгоду з позовними вимогами в цій частині, не наведено жодних аргументів щодо доцільності проживання дітей з відповідачем. Як встановлено з матеріалів справи, діти на час розгляду справи проживають з позивачем. За наведених обставин суд вважає за необхідне визначити місце проживання малолітніх дітей з матір,ю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача покладаються стягнення судових витрат.

Outcome: partial