Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2011 року, від якого сторони мають одну неповнолітню дитину. Позивачка вказує, що протягом тривалого часу між сторонами склались неприязні відносини, при яких подальше перебування у шлюбі з [PERSON] неможливе. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 74 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності\~відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. У зв'язку з неможливістю вручення відповідачу судової повістки поштою судом було доручено Теліжинецькій сільській раді повідомити його про час і місце слухання справи за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. З акту про вручення повістки від 16 травня 2017 року, який міститься у матеріалах справи, вбачається, що [PERSON] за адресою його реєстрації у с. Мирне Ізяславського району Хмельницької області, вул. Шевченко, 42, вручити повістку не виявилось можливим через відсутність відповідача. Таким чином, суд вважає, що використано достатньо засобів повідомлення відповідача про судовий розгляд вказаної справи з метою забезпечення його конституційного права на участь в судовому засіданні та доступу до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Судовий виклик вручений [PERSON] належним чином, а тому у відповідності до положень ст. ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою позивачки вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Допитавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони зареєстрували шлюб 04 вересня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого додана до матеріалів справи. Від вказаного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується поясненнями позивачки, свідоцтвом про народження дитини, копія якого додана до матеріалів справи. Подружні стосунки між сторонами припинені восени 2015 року, спільне господарство не ведеться, що підтверджується поясненнями позивачки. Вказана обставина не була спростована в ході судового розгляду. Шлюб сторін фактично розпався, сімя існує формально, збереження її неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, що підтверджується поясненнями позивачки. Вказана обставина не була спростована в ході судового розгляду. Суд знаходить, що згідно вимог ст. 88 Цивільного процесуального Кодексу України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений при подачі позовної заяви судовий збір.

Outcome: approved