Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в обґрунтування якої зазначила, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON] в місті Макіївка, Кіровського району, Донецької області. На даний час заявник не може отримати свідоцтво про смерть, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом РАЦС для здійснення реєстрації смерті. Тому заявник був змушений звернутися до суду та просив суд встановити факт смерті [PERSON]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила суд заявлені вимоги задовольнити, а справу слухати без її участі. Начальник Черкаського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але на адресу суду надала листа в якому просила справу слухати без її участі, заявлені вимоги визнала та не заперечувала щодо їх задоволення. Суд дослідивши матеріали справи встановив факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до довідки про причину смерті від 01.08.2018 року за № 320 видану Центром первинної медично-санітарної допомоги № 5 м. Макіївка [PERSON] помер [INFO] року, у віці 73 років, причиною смерті виявилась ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз с гипертензіей. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.08.2018 року, згідно якого [PERSON] [INFO] помер [INFO] року у віці 73 років, в місті Макіївка, Кіровського району, Донецької області, про що зроблено актовий запис № 644. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], [PERSON] 04.12.1967 року одружився з [PERSON], та яка після одруження змінила прізвище на [PERSON]. Черкаський районний ВДРАЦС 09.08.2018 року відмовив у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ форма якого не відповідає формі визначеній законодавством України. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Оскільки свідоцтво про смерть було видано державним органом України, який знаходиться на тимчасово окупованій території, відомості про смерть не внесені до єдиної бази, тому вказане свідоцтво не вважається документом, виданим державним органом України. За приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 року. Відповідно до положень Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь - який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України передбачено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть, виданого державним органом України.

Outcome: approved