Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила , що з відповідачем уклали юридичний шлюб 20 жовтня 2014 року. Причиною розпаду є відсутність взаєморозуміння,розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки,в результаті чого виникали сварки та непорозуміння. Позивач звернулася із письмовою заявою про розгляд справи без її участі,позовні вимоги підтримує повністю.На примирення не згідна. Відповідач в судове засідання 03 травня 2019 року не з'явився,не повідомив про причини неявки,не надіслав відзив на позовну заяву, хоча нележним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про що свідчить повернуте рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки від 22.04.2019 року. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. За нормами ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Установлено та стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого Гірниківською сільською радою Ратнівського району Волинської області 20.10.2014 року , що між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) 20 жовтня 2014 року укладено шлюб, який зареєстрований Гірниківською сільською радою Ратнівського району Волинської області, актовий запис №22. Із матеіалів справи вбачається, що їх шлюбні відносини на даний час фактично припинені, позивачка на примирення не згідна. Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позов, заперечень не скористався, а тому у суду немає підстав сумніватися у доводах викладених позивачем, як підставах для розірвання шлюбу. За приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 24 СК України,шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. При цьому, суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. В силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 768 ,40 грн..

Outcome: approved