Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку №187 площею 3,08 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області та передана у приватну власність на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ №050376, виданого Знам'янською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 26.10.2009, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 04.07.2014. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 04.07.2014 померла [PERSON], якій на підставі державного акту про право приватної властності на землю серії Р1 №313549, який у зв'язку з опискою 20.10.2009 замінено на державний акт про право приватної власності на землю серії ЯИ №050376, належала земельна ділянка №187 площею 3,08 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області. Вона являється спадкоємцем за заповітом, складеним 28.03.2007, проте, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вона отримала відмову у звязку з тим, що документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку, зазначений в заповіті, не співпадає з документом, який подано спадкоємцем для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, разом з тим, із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся син спадкодавця [PERSON] Оскільки волевиявлення заповідача на час складання заповіту було вільним та відповідало його внутрішній волі, за життя заповідач не скористався своїм правом скасувати заповіт та скласти новий, жодних сумнівів в належності земельної ділянки [PERSON] немає, при цьому вона, як єдиний спадкоємець за заповітом, позбавлена можливості оформити спадщину у позасудовому порядку, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявилася, але її представник надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд справу розглядати у його відсутності. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи Дмитрівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області в судове засідання не зявилися, надавши до суду заяви, в яких визнали позовні вимоги [PERSON] та просили розглядати справу у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. За порядковим №105 [PERSON] була внесена до списку громадян, яким передається у приватну власність земельні частки (паї) із земель колишнього АТ «Колос». Вказаний список є додатком до розпорядження голови Знамянської районної державної адміністрації від 27.06.2002 №239-р. Згідно з даним списком, земельна ділянка №187 площею 3,08 га передана у приватну власність [PERSON], про що зазначено у архівному виписі від 18.11.2016 (а.с.39). На підставі розпорядження Знамянської районної державної адміністрації від 27.06.2002 №239-р [PERSON] 15.08.2002 видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку №187 площею 3,08 га, з кадастровим номером 3522281500:03:000:0187, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.37). Відповідно до заповіту від 28.03.2007, [PERSON] свою земельну ділянку №187 площею 3,08 га, яка належала їй на підставі вказаного державного акту на право приватної власності на землю заповіла [PERSON] (а.с.9). Архівний випис від 17.11.2016 з розпорядження голови Знамянської районної державної адміністрації від 11.02.2008 №50-р «Про внесення змін до окремих розпоряджень голови районної державної адміністрації із земельних питань» свідчить про те, що у звязку з допущеними помилками при складанні списків внесено зміни до окремих розпоряджень голови районної державної адміністрації із земельних питань, а саме у розпорядженні голови районної державної адміністрації від 27.06.2002 №239-р «Про передачу в приватну власність земельних часток (паїв) членам колишнього АТ «Колос»: у позиції 105 додатку слова «Григорчук Параска Іванівна» замінити словами «Григорчук Параскева Іванівна» (а.с.38). Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯИ №050376 виданий Знам'янською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 26.10.2009 [PERSON] (а.с.10). Згідно з уточненим розрахунком земельної ділянки №187, власником якої являється [PERSON], її загальна нормативна грошова оцінка станом на 01.01.2016 складає 98737 грн. (а.с.11). Згідно зі свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 04.07.2014 (а.с.7). Після її смерті зареєстрована спадкова справа, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.8). Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.03.2016 №222/02-31, у звязку з тим, що документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку, зазначений у заповіті, не співпадає з документом, який подано спадкоємцем для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, разом з тим, із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся син спадкодавця [PERSON], державним нотаріусом Знамянської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої 04.07.2014 (а.с.12). Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи те, що земельна ділянка №187 площею 3,08 га, з кадастровим номером 3522281500:03:000:0187, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за життя належала [PERSON], те, що [PERSON] заповіла свою земельну ділянку [PERSON], у звязку з чим остання має право на спадкування, те, що заповіт не змінений і не скасований, те, що [PERSON] вжила передбачених законом заходів щодо прийняття спадщини, проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої 04.07.2014, а також те, що вона у позасудовому порядку не має можливості реалізувати своє право на спадщину, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст.15, 1216-1218, 1223, 1225 ЦК України,

Outcome: approved