Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтквання позовних вимог позивач вказує, що їй на праві особистої власності належить домоволодіння по [ADDRESS] . За даною адресою крім неї зареєстрований з часу народження, а саме [INFO] її син [PERSON] . Близько 15 років відповідач не проживає в будинку, не користується ним. Будь-які перешкоди в корисуванні будинком йому не чиняться. Замки у вхідних дверях та вхідні двері не змінювались. З приводу вселення в будинок [PERSON] не звертався ні до правоохоронних органів, ні до суду. В зв`язку з тим, що відповідач зареєстровний в будинку не може належним чином здійснювати користування ним оскільки є труднощі в оформленні субсидій. Той факт, що відповідач не проживає в будинку [ADDRESS] підтверджується актами обстеження побутово-житлових умов. Крім того вказаний факт можуть підтвердити свідки. Позивач просить суд винести рішення яким: визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком по [ADDRESS] . А суді позивач та його представник позов підтримали, просять його задовольнити, не заперечили щодо винесення заочного рішення по справі. Суду позивач пояснила, що син тривалий час не проживає в будинку, свого часу часто виїздив в Російську Федерацію на роботу, зв`язок з ним втрачено, сім`ї та дітей в нього в Україні не має; у випадку повернення відповідача не заперечує щодо його повторної реєстрації в будинку. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив позивач та його представник в суді. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач є власником домоволодіння по [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 24 вересня 1987 р., копією рішення Рихтівської сільської ради № 03 від 09.11.2007 р. «Про перейменування вулиць на території сільської ради». В будинку позивача по справі зареєстрований відповідач - її син. Відповідач не проживає в будинку позивача біля чотирнадцяти років, що підтверджується актами обстеження побутово-житлових умов від 01 грудня 2020 року та 19 лютого 2021 року, копії яких приєднано позивачем до матеріалів справи(а.с. 5,6), поясненнями в суді свідків [PERSON] , [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Оскільки відповідач в належному позивачу на праві власності житловому будинку не проживає без поважних причин більше строку передбаченого ч.2 ст.405 ЦК України, витрат по утриманню будинку позивача не несе, його реєстрація в будинку позивача перешкоджає в отриманні ним субсидії, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved