Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. В даний час вони проживають окремо, дитина проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Вона працює продавцем і отримує мінімальну заробітну плату. Відповідач є працездатним, має достатній, хоча і нерегулярний дохід, бо працює неофіційно, має задовільний стан здоров'я, проте добровільно приймати участь у належному утриманні своєї неповнолітньої дитини не бажає. Дочка знаходиться на «Д» обліку у лікаря-окуліста, потребує постійного підтримуючого лікування та значних коштів на лікування. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 15.08.2007 р. з відповідача стягнені аліменти на утримання дочки в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Інших утримань за виконавчими документами з відповідача не проводиться. Після винесення вказаного рішення погіршився стан здоров'я дитини, змінився її матеріальний стан та відповідно матеріальний стан дитини, крім того розмір аліментів, визначений судом, є недостатнім і меншим за встановлений Законом мінімум. З урахуванням того, що з 01 липня 2018 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років збільшився до 1944 грн., і відповідно мінімальний розмір аліментів не може бути меншим 972 грн., просить змінити розмір аліментів і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проте письмових заперечень не надав. Представник Роменського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві до суду просив справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що 24.11.2001 р. сторони зареєстрували шлюб. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Роменського міськрайонного суду від 06 квітня 2017 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] , в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). На виконання вказаного рішення Роменським міськрайонним судом Сумської області видано виконавчий лист (а.с. 10) З довідки про доходи від 13.08.2018 р. вбачається, що позивач працює продавцем непродовольчих товарів, і отримує мінімальну заробітну плату. (а.с. 7) Медичною довідкою від 06.08.2018 р. підтверджується, що [PERSON], [INFO] знаходиться на «Д» обліку у окуліста, потребує постійно проходження курсів лікування. (а.с. 8) Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дітей. У статті 19 та частинах 1,2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом … у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018рік» з 01 липня 2018 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в розмірі 1944 грн.. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмір з 1 січня становить 3723 гривень. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно ч. 2 ст.182 СК України (із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач має задовільний стан здоров'я, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї на утриманні не має. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд вважає, що позовні слід задовольнити, змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Роменського міськрайонного суду від 6 квітня 2017 року і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте позивач в позовній заяві просить стягувати аліменти в новому розмірі починаючи з дня пред'явлення заяви, проте в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді спав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зазначено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. … У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.». Тому стягувати з відповідача аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку необхідно не з дня пред'явлення позивачем позову про зміну розміру стягнення аліментів, а з дня набрання рішенням суду законної сили. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий Роменським міськрайонним судом Сумської області у справі №585/777/17, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] , в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 704,80 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial