Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, у якому просить визнати останню такою, яка втратила право користування житловим будинком з надвірними (господарськими) будівлями по вул. Калинова (колишня вулиця Калініна), № 29 у селищі Козелець Козелецького району Чернігівської області. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона являється власником ? частин вищевказаного домоволодіння. Власником іншої ? частини є її рідний брат [PERSON]. У ? частини належній позивачці житлового будинку вона зареєструвала свого сина [PERSON] та його дружину [PERSON]. Однак, остання, починаючи з грудня 2015 року за адресою реєстрації не проживає, свої речі забрали та виїхала на проживання до іншого будинку. Рішенням Козелецького районного суду від 17 червня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Остання обовязків по утриманню житла не виконує. Усні прохання добровільно знятися з реєстрації [PERSON] ігнорує. Враховуючи наведене та на підставі ст. 405 ЦК України, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Позивачка в судове засідання не зявилася, подавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилася, відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України була повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та заперечення проти позовних вимог, які ґрунтуються на тому, що він являється власником ? частини домоволодіння і не заперечує проти того, що у ньому зареєстрована відповідачка. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом підлягає задоволенню із наступних підстав: як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] є власником ? частини житлового будинку з надвірними будівлями № 29 по вул. Калініна (Калинова) в смт. Козелець, Козелецького району, Чернігівської області. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Козелецької селищної ради № 1428 від 14.12.2016 року, на ? частині житлового будинку № 29 по вул. Калинова в смт. Козелець (площа якого складає 63,5 кв.м.) зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сімї [PERSON] за адресою: Чернігівська область, смт. Козелець, вул. Калинова (Калиніна), б. 29, комісією у складі депутата Козелецької селищної ради [PERSON], сусідів [PERSON], [PERSON], було виявлено, що за даною адресою зареєстровані, але не проживають з 01.12.2015 року [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Обєктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ст. 405 ЦК України\~\~член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік . Згідно з правової позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник згідно вимог ст.16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. Наявність факту реєстрації відповідача в даному будинку перешкоджає можливості позивачці розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивачка обмежена у здійсненні свого права власності. Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] більше одного року без поважних причин не проживає в будинку по вул. Калинова (колишня вулиця Калініна) № 29 у селищі Козелець Козелецького району Чернігівської області, ? частини яких належать позивачу на праві приватної власності, суд вважає позовні вимоги про визнання відповідачки такою, що втратила право користування вищевказаним житловим приміщенням є обґрунтованими, а тому їх слід задовольнити. Внаслідок задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 640 гривень.

Outcome: approved