overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про скасування рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, мотивуючи свої вимоги тим, що їй стало відомо, що рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 28.07.2016 року її було визнано безвісно відсутньою, яке було прийняте у звязку з її виїздом за кордон на заробітки до Італії. Вважає, що не може рахуватись безвісно відсутньою, а тому рішення про визнання її безвісно відсутньою підлягає скасуванню. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала, посилаючись на викладені в заяві обставини. Надала суду заяву про доповнення вимог, відповідно до яких просить встановити що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є одна і та ж особа. Просить вимоги задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та не повідомили суд про причини своєї неявки. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON], пояснила, що брат [PERSON], знав про те, що вона перебуває закордоном, вони телефонували один одному, вона відправляла брату перекази з грошима. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 28.07.2016 року(справа №662/1111/16-ц) заявника [PERSON] було визнано безвісно відсутньою. При друкуванні рішення суду було допущено технічну описку та зазначено прізвище заявниці як «Тріфонова» замість вірного «Трифонова», що підтверджується копією паспорта № ЕН337337 та витягом з державного реєстру актів цивільного стану про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №000055977999 15.08.2017 року [PERSON] подала до суду заяву з проханням скасувати вищевказане рішення суду про визнання її безвісно відсутньої. Відповідно до ст. 45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно ст. 250 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, суд скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Беручи до уваги появу [PERSON], яка була визнана безвісно відсутньою, наявність заяви останньої про скасування рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, враховуючи інтереси заявника, суд вважає необхідним заяву задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про скасування рішення про оголошення її померлою, в якій зазначила, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 03.02.2012 року вона була оголошена померлою, однак зазначені в рішенні факти не відповідають дійсності. Просила суд скасувати рішення про оголошення її померлою. У судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримала, суду пояснила, що наприкінці 90-х років вона виїхала на заробітки до Греції, де перебувала до січня 2014 року. 15.01.2014 року вона повернулась в Україну. В Маріуполі до кінця листопада 2014 року вона мешкала разом із матір'ю - [PERSON]. Звернувшись за видачею паспорту до паспортного столу, вона дізналась про те, що її в судовому порядку визнано померлою. Просила суд скасувати рішення суду від 03.02.2012 року, яким її визнано померлою. Зацікавлені особи в судове засідання не заявились, надавши заяви про розгляд за їх відсутності, в яких не заперечували проти задоволення заяви [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги заявниці підлягають задоволенню. Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 03.02.2012 року [PERSON], [INFO], визнано померлою. (а.с.7) Відповідно до актового запису про смерть №1 від 22.03.2012 року, на підставі рішення Приморського районного суду м.Маріуполя від 03.02.2012 року Приморським відділом РАГС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області внесено запис про смерть [PERSON], [INFO] (а.с.9) Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦК України якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з'явилась або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постанови рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Згідно ст. 250 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою чи оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою чи оголосивший її померлою, призначає справу до розгляду з участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою чи померлою, або іншою зацікавленою особою. В даний час [PERSON] з'явилась та беручи до уваги її заяву з проханням про скасування рішення суду про оголошення її померлою, враховуючи її нтереси, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню, а рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 03 лютого 2012 року - скасуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про скасування рішення суду від 27.02.2006 року, яким її визнано безвісно відсутнім. В заяві заявниця вказала, що у 2006 році за заявою [PERSON] її було визнано безвісно відсутньою, про це рішення суду вона дізналася у січня 2014 року, випадково, коли звернулася до соціальних служб для оформлення державної допомоги сім'ям з дітьми. Заявниця, щодо вимоги про скасування рішення суду про визнання її безвісно відсутньою пояснила, що [PERSON] своєю заявою ввів суд в оману, оскільки знав що після розірвання між ними шлюбу у 2003 році, вона поїхала до м. Харкова, а потім у 2004 році зареєструвала своє місце проживання у [ADDRESS], де і мешкає по теперішній час, однак всі ці роки не мала і уяви, що вона визнана безвісно відсутньою. У зв'язку з вище викладеним заявниця вимушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги викладені в заяві та просила їх задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти задоволення заяви не має (а.с.12). Заслухавши заявницю, дослідивши докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 45 ЦК України - якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за заявою цієї особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про скасування рішення суду про визнання безвісно відсутнім [PERSON]. В обґрунтування своєї заяви вказала, що 06 квітня 2010 року за її заявою Антрацитівським міськрайонним судом було постановлено рішення про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Просить скасувати рішення Антрацитівського міськрайонного суду від 06 квітня 2010 року про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки на даний час встановлено місце його знаходження, а саме місце перебування його встановлено і він на даний час мешкає за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання заявниця не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Вимоги підтримує, на задоволенні вимог наполягає. (а.с.9) Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 20 Цивільного процесуального кодексу України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою. Згідно рішення Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 06 квітня 2010 року [PERSON], [INFO], уродженець м. Тернопіль с. Розгадів Зборівського району Тернопільської області був визнаний особою безвісно відсутньою. (а.с.23 цивільної справи № 2о-53/2010 року). Відповідно до ст. 45 Цивільного кодексу України , якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу, мотивуючи її тим, що 01.07.2019 року суддею Оболонського районного суду міста Києва було видано судовий наказ у справі № 2-н/756/278/19, яким стягнуто з неї на користь ТОВ «Управ-Дом» заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. [PERSON] заперечує проти суми заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, нарахованої стягувачем, посилаючись на належну оплату комунальних послуг відповідно до укладеного договору та додатку до нього. З цих підстав заявник просила суд скасувати судовий наказ, виданий 01.07.2019 року суддею Оболонського районного суду міста Києва у справі № 2-н/756/278/19. В судове засідання заявник та стягувач не з`явилися, про день, час та місце розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. За приписами п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. 01.07.2019 року суддею Оболонського районного суду міста Києва було видано судовий наказ у справі № 2-н/756/278/19, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Управ-Дом» заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 747 грн. 36 коп., три відсотки річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 56 грн. 09 коп., втрати від інфляції у сумі 235 грн. 95 коп. та 192 грн. 10 коп. сплаченого судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Враховуючи те, що [PERSON] оспорює наявність у неї заборгованості, суд вважає за доцільне наказ, виданий 01.07.2019 року - скасувати. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу, мотивуючи її тим, що 07.08.2019 року суддею Оболонського районного суду міста Києва було видано судовий наказ у справі № 2-н/756/319/19, яким стягнуто з неї на користь ТОВ «Управ-Дом» заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. [PERSON] заперечує проти суми заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, нарахованої стягувачем, посилаючись на належну оплату комунальних послуг відповідно до укладеного договору та додатку до нього. З цих підстав заявник просила суд скасувати судовий наказ, виданий 07.08.2019 року суддею Оболонського районного суду міста Києва у справі № 2-н/756/319/19. Дослідивши матеріали справи,дійшов наступного висновку. За приписами п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. 07.08.2019 року суддею Оболонського районного суду міста Києва було видано судовий наказ у справі № 2-н/756/319/19, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Управ-Дом» заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 1 458 грн. 16 коп., три відсотки річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 100 грн. 12 коп., втрати від інфляції у сумі 403 грн. 72 коп. та 192 грн. 10 коп. сплаченого судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Враховуючи те, що [PERSON] оспорює наявність у неї заборгованості, суд вважає за доцільне наказ, виданий 07.08.2019 року - скасувати. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу, мотивуючи її тим, що 14.03.2019 року суддею Оболонського районного суду міста Києва було видано судовий наказ у справі №2-н/756/148/19, яким стягнуто з неї на користь ТОВ «Житлобуд-1» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги. [PERSON] звернула увагу на те, що між нею та стягувачем не було укладено договору про надання житлово-комунальних послуг. Також заявник заперечував проти суми заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, нарахованої стягувачем. З цих підстав заявник просив суд скасувати судовий наказ, виданий 14.03.2019 року суддею Оболонського районного суду міста Києва у справі №2-н/756/148/19. Зважаючи на положення ч. 3 ст. 171 ЦПК України, заявник та стягувач в судове засідання не викликалися. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. За приписами п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. 14.03.2019 року суддею Оболонського районного суду міста Києва було видано судовий наказ у справі №2-н/756/148/19, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Житлобуд-1» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2016 року по 28.02.2019 року у розмірі 8 642 грн. 82 коп., втрати від інфляції у розмірі 1 610 грн. 56 коп., трьох процентів річних у розмірі 432 грн. 35 коп. та судового збору у розмірі 192 грн. 10 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Враховуючи те, що [PERSON] оспорює право вимоги стягувача за надані житлово-комунальні послуги, а також проведений розрахунок заборгованості, суд вважає за доцільне наказ, виданий 14.03.2019 року - скасувати. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу, мотивуючи її тим, що 26.11.2018 року суддею Оболонського районного суду міста Києва було видано судовий наказ у справі №2-н/756/543/18, яким стягнуто з неї на користь ТОВ «Управ-Дом» заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. [PERSON] заперечує проти суми заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, нарахованої стягувачем, посилаючись на належну оплату комунальних послуг. З цих підстав заявник просив суд скасувати судовий наказ, виданий 26.11.2018 року суддею Оболонського районного суду міста Києва у справі №2-н/756/543/18. Зважаючи на положення ч. 3 ст. 171 ЦПК України, заявник та стягувач в судове засідання не викликалися. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. За приписами п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. 26.11.2018 року суддею Оболонського районного суду міста Києва було видано судовий наказ у справі №2-н/756/543/18, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Управ-Дом» заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 14 844 грн. 37 коп., три відсотки річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 555 грн. 37 коп., витрати від інфляції у сумі 1 985 грн. 79 коп. та 176 грн. 20 коп. сплаченого судового збору (а. с. 60) Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз'яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Враховуючи те, що [PERSON] оспорює наявність у неї заборгованості, суд вважає за доцільне наказ, виданий 26.11.2018 року - скасувати. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку і до досягнення нею повноліття та на своє утримання у розмірі ? частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною трьох річного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, та суду пояснила, що, від даного шлюбу в них народилася дочка, яка проживає разом із нею і перебуває на її утриманні. Відповідач не надає коштів на утримання дитини. Тому вона просить суд стягувати примусово з нього аліменти на утримання дитини. Також у зв'язку з декретною відпусткою, позивачка позбавлена можливості мати роботу та отримувати платню, тому вона просить стягувати ще аліменти на її утримання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню виходячи із слідуючого : В шлюбі у сторін народилась одна дитина - дочка [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 21.05.2014р. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1.4 ст. 76 СК України, Розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; Якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Із справи вбачається, що способу виконання обов'язку утримувати дитину позивачка та відповідач не визначили, батько дитини в добровільному порядку коштів на утримання дитини та позивачки відповідач не надає. При таких обставинах аліменти слід стягувати згідно рішення суду ? частину всіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісячно починаючи з 15 вересня 2014 року і до досягнення нею повноліття та в розмірі ? частини всіх видів заробітку на утримання позивачки щомісячно, починаючи з 15 вересня 2014 року до досягнення дитиною трьох річного віку.

Outcome: approved