Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позов мотивований тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 29 травня 2007 року. Під час шлюбу у них [INFO] народився син - [PERSON] , який є студентом другого курсу Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З. Гжицького та навчається на денній формі навчання. Вказуючи, що витрати на проїзд, підручники, гуртожиток, харчування, лікування, одяг тощо становлять близько 4000 гривень щомісяця, відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на навчання та пов`язані з цим витрати, позивач просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до припинення ним навчання. Позивач у судове засідання не з`явилася, 31 березня 2020 року подала до суду письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1109 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову і до припинення ним навчання, та розглядати справу без її участі (а.с. 40). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідно до положень статті 128 ЦПК України був повідомлений належним чином, що підтверджується судовим оголошенням про виклик відповідача на офіційному вебпорталі судової влади України (а.с. 37), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 2 квітня 2020 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Сімейним законодавством України (глава 16 СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. За змістом статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналіз наведених положень матеріального права дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). [PERSON] проживає разом із позивачем (а.с. 42). [INFO] року [PERSON] досягнув повноліття та продовжує навчатися, а саме, є студентом другого курсу факультету економіки та менеджменту Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З. Гжицького. Форма навчання - денна за рахунок коштів фізичних осіб. Термін навчання до липня 2022 року (а.с. 11). Загальна вартість навчання за весь строк становить 37800 гривень, плата вноситься кожного семестру у розмірі 4725 гривень (а.с. 19-21). Оплачує навчання позивач, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 18). Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог статей 182, 199, 200 СК України бере до уваги те, що обов`язок утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, покладається рівною мірою на матір і батька, [PERSON] навчається на оплачуваній денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги на навчання та інші пов`язані з цим витрати. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на навчання повнолітнього сина або останій не потребує такої допомоги, у матеріалах справи немає. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, меж заявлених вимог, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову і вважає достатнім для покриття пов`язаних із навчанням витрат позивача, на які вона посилалася у позовній заяві, стягувати із відповідача аліменти в розмірі 1109 гривень щомісячно, починаючи з 3 лютого 2020 року і до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, тобто до [INFO] , коли передбачений законом обов`язок батьків по її утриманню припиниться. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі закону, то відповідно до вимог частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 840 гривень 80 копійок судового збору. На підставі викладеного, статей 182, 199, 200, 201 СК України та

Outcome: approved