Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов обґрунтовано тим, що 30 травня 2004 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем, який згідно з рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 21 січня 2016 року був розірваний. За час шлюбу в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , які є неповнолітніми. Зважаючи на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає і надавати у добровільному порядку відмовляється, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним та має чималий дохід від сезонних заробітків, просить суд постановити рішення, котрим стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, погодився надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак суму стягнення просить зменшити. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 4, 5). Діти перебувають на повному утриманні матері, що встановлено з довідки Камінь-Каширської міської ради Волинської області від 03.06.2019 року № 2310 (а.с. 8) та визнається сторонами. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачкою. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, беручи до уваги обраний позивачкою спосіб стягнення аліментів, суд на підставі ч. 1 ст. 184 СК України приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України враховуючи майновий стан відповідача, відсутність даних про незадовільний стан його здоров`я, відсутність у відповідача інших утриманців, суд з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», визначає аліменти в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved