Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, за участю третьої особи - [PERSON]. В позові зазначено, що сторони перебували в шлюбі, від якого вони мають повнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. В теперішній час син навчається, потребує матеріальної допомоги, а відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. В судове засідання третя особа не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 520, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про одруження, виданого повторно 12 січня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міськвиконкому Запорізької області, 05 вересня 1997 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвища чоловіка - [PERSON] та дружини - [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження 05 вересня 1997 року зроблено запис № 702. Згідно свідоцтва про народження, виданого 12 січня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міськвиконкому Запорізької області, [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини - [PERSON], [INFO], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 12 січня 1999 року зроблено відповідний запис № 18. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 06 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, прізвище після розірвання шлюбу - [PERSON], про що 29 серпня 2007 року складено відповідний актовий запис № 441. Згідно довідки з місця проживання, позивач мешкає в квартирі [ADDRESS], разом з нею мешкає її син [PERSON], [INFO]. Таким чином, судом було встановлено, що повнолітня дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно довідки № 60 від 26 жовтня 2016 року, [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання енергетичного факультету Таврійського державного агротехнологічного університету. Термін навчання з 01 вересня 2016 року до 30 червня 2020 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним, працює та має можливість надавати допомогу на утримання сина. Інших осіб, які б мали можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання, немає. Судом встановлено, що повнолітній син дійсно потребує матеріальної допомоги від свого батька - відповідача, оскільки він на даний час навчається, проживає разом зі своєю матір'ю - позивачем. Таким чином, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. Відповідно до ст. 88 ЦК України, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved