Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 серпня 2006 року було укладено шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 55, який не розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, приблизно з початку травня 2016 року, вони фактично припинили шлюбні стосунки і в теперішній час перестали вести спільне господарство, після чого відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. На даний час вона разом з дітьми проживає в [INFO], тобто окремо від відповідача. Вона ніде не працює, будь-яких доходів не має, що не дозволяє їй самостійно утримувати та виховувати неповнолітніх дітей. Відповідач перебуває на військовій службі по призиву, крім того має інші доходи зарплатню з місця роботи, які витрачає лише на свої особисті потреби, натомість їх діти потребують постійного, нормального харчування, одягу, тощо. Усе це вимагає значних коштів і сама вона не здатна в повній мірі забезпечити дітей. Відповідач інших неповнолітніх дітей не має, аліменти нікому не платить. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач добровільно не надає, хоча має таку можливість та зобовязаний її надавати. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком, як матері, так і батька. У звязку з тим, що відповідач у добровільному порядку не надає кошти на утримання дітей, домовленість щодо його участі в утриманні дітей ними не може бути досягнута, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення від дня предявлення позову до повноліття дітей. 22.09.2016 року позивачка змінила позовні вимоги, надавши письмову заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву, в якій зазначила, що змінені позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі. Просила позовні вимоги задовольнити, судове засідання провести за її відсутності. Зазначила, що у випадку неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та постановлення заочного рішення. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився вдруге. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, позивачка у письмовій заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, тому суд ухвалив на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України розглянути справу заочно. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 серпня 2006 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 55 (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8-9), які проживають з позивачкою (а.с.10). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], який є працездатним за віком, інших неповнолітніх дітей і аліментних обовязків не має, на його утриманні ніхто не знаходиться, добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VІ з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved