Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: на 12 частини квартири [ADDRESS], на 12 частини житлового будинку та земельної ділянки, розташованих по [ADDRESS]. Представник позивача позов підтримала з посиланням на те, що [INFO] помер [PERSON], який є батьком позивачки та чоловіком відповідачки. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], житловий будинок та земельну ділянку, розташованих по [ADDRESS]. [PERSON] своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, з аналогічною заявою також звернулася й відповідачка [PERSON]. Після того, як позивачка звернулася до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, їй стало відомо, що їх долі з іншим спадкоємцем у спадщині не є рівними, а саме відповідачка має намір отримати свідоцтво на 34 частин майна, що на думку представника позивача суттєво порушує її права, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутися до суду. Представники відповідача позов не визнали, з посиланням на те, що 24 вересня 1977 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] за час сумісного проживання ними була придбана квартира [ADDRESS]. [INFO] помер чоловік відповідачки [PERSON]. [PERSON] своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та мала намір отримати у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину за законом, однак не змогла цього зробити оскільки її донька [PERSON] звернулася з позовом до суду. Щодо житлового будинку та земельної ділянки, розташованих по [ADDRESS], представники відповідачки вважали, що дані об'єкти нерухомості не є об'єктом спадкування, оскільки [PERSON] набула права власності на дані об'єкти у порядку спадкування після смерті свого батька. Вислухавши пояснення представників позивачки та відповідачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 24 вересня 1977 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 1850 від 24 вересня 1977 року Київського відділу загса м. Одеси. 30 листопада 2000 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер (актовий запис № 2862 від 18 березня 2013 року відділу державної рацсу у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції). На підставі заяв спадкоємців першої черги після смерті [PERSON], а саме дружини [PERSON] та доньки [PERSON] Третьою одеською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа. Представник позивачки [PERSON] вважала, що її довірителька повинна успадкувати 12 частини квартири [ADDRESS] у порядку ст. 1267 ч. 1 ЦК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, у судовому засіданні було встановлено, що спірну квартиру [PERSON] отримав у власність, як член кооперативу «ЖБК Київський-24», що підтверджується довідкою № 29 від 9 грудня 2013 року (а.с. 54), в якій зазначено, що пай був виплачений у січні 1992 року, тобто у період перебування у шлюбі з [PERSON] Відповідно до ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Ч. 1 ст. 28 КпШС України передбачала, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя їх частки визнаються рівними. При викладених обставинах суд не вважає в цілому квартиру [ADDRESS] об'єктом спадщини, оскільки 12 даної квартири належить [PERSON] у якості спільного майна подружжя, а тому спадщина після смерті [PERSON] відкрилася тільки на 12 частину даної квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. Враховуючи, що після смерті [PERSON] є двоє спадкоємців першої черги, а саме дружина [PERSON] та донька [PERSON], суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на 14 частин квартири [ADDRESS], у порядку спадкування за законом. Щодо позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на 12 частин житлового будинку та земельної ділянки, розташованих по [ADDRESS], суд вважає їх не підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Так, ч. 2 ст. 57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 березня 2010 року за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок та земельну ділянку, розташованих по [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що дані об'єкти нерухомості є особистою приватною власністю [PERSON] і не входять до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: partial