Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 02 жовтня 2010 року Виконавчим комітетом Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області. Вказує, що від шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю. Шлюб хоче розірвати оскільки вони не зійшлися характерами та поглядами на життя. Між подружжям виникають суперечки та сварки. З 2015 року їх сімейні відносини дуже напружені, вони втратили почуття та повагу один до одного. фактично сумісно не проживали. Посилаючись на вищевказані обставини просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача по справі судові витрати. Сторони, будучи належним чином та своєчасно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не зявилися, надавши письмові заяви в яких позивач на задоволенні позову наполягає, а відповідач позов визнав повністю. Вказали, що на примирення не згодні. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін та на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що передбачено ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя. Відповідно до ст.112 цього ж Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є громадянами України, про що свідчать фотокопії паспортів. (а.с.3). [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 02 жовтня 2010 року Виконавчим комітетом Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області. Актовий запис №1. До матеріалів справи додано оригінал свідоцтва про шлюб(а.с.4). 25.11.2010 у подружжя народився син [PERSON], а 20.12.2012 - донька [PERSON], про що свідчать фотокопії свідоцтв про їх народження (а.с.5-6). Сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені. Вбачається, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо у звязку із небажанням позивача за вказаних обставин зберегти шлюб, особисто - неприязними стосунками, що склалися. Наведене свідчить, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Отже, підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливе, шлюб фактично розпався та існує формально, а тому позов і підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору 551,20 грн.(а.с.2). А тому,

Outcome: approved