Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме просить встановити факт належностіїй Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП №071667, виданого Таврійською сільською радою народних депутатів 21.05.2002 та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №189. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що їй на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗП №071667, на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 2,61 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Заявник вирішила оформити заповіт, але виявила помилку в Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ЗП №071667. В звязку з чим, заявник не має можливості здійснити необхідні дії по оформленню заповіту. В судове засідання заявник не з'явилася, просила розглянути вказану заяву за її відсутності на підставі доданих до суду документів, заяву підтримала в повному обсязі. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з'явилася, просила розглянути вказану заяву за її відсутності на підставі доданих до суду документів, заяву підтримала в повному обсязі. Заінтересовані особі Таврійська сільська рада Токмацького району Запорізької області та управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання\~ всіх учасників\~ справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового\~ процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 п.9 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017, справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцію Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що Таврійською сільською радою Токмацького району Запорізької області 21.05.2002 на імя [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗП №071667, який зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №189. З метою оформлення заповіту заявник звернувся до Таврійської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Однак в Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ЗП №071667 допущена помилка, а саме по батькові заявника вказано невірно «Леонідовна», замість «Леонідівна». В звязку з чим, заявник не має можливості здійснити необхідні дії по оформленню заповіту. Доказом того, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗП №071667, в якому по батькові заявника помилково зазначено «Леонідовна», належить [PERSON], підтверджується копією паспорта заявника, витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №2339-831208-2017, свідоцтвом про одруження VII-УР №502444, карткою платника податків від 06.11.2017. Суд приходить до висновку, що при видачі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗП №071667, була допущена помилка в написанні по батькові заявника, а саме зазначено «Леонідовна» замість «Леонідівна». Таким чином, факт належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП №071667 підтверджується дослідженими матеріалами справи. Відповідно до Постанови Верховний Суд України від 31.03.1995 № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки встановлення даного факту для заявника має юридичні наслідки, у виді оформлення заповіту, а встановити його іншим шляхом неможливо, суд вправі встановити даний факт у судовому порядку. На підставі ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved