Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23 грудня 1995 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Баглійської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за актовим записом № 353; стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. На обґрунтування позову зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23 грудня 1995 року. Мають двох дітей, з яких дочка [PERSON], [INFO], є неповнолітньою. У 2015 році вони припинили сімейні стосунки та ведення спільного господарства в зв'язку з тим, що між ними стали виникати сварки через непорозуміння, розходження у поглядах на сімейні відносини та неприпустиму поведінку відповідача по відношенню до неї. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, її збереження є неможливим, а шлюб необхідно розірвати. Неповнолітня дочка [PERSON] проживає разом із нею, знаходиться на її вихованні. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання очки не надає, у зв'язку з чим вона бажає стягнути з нього аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Виходячи з наведеного, суд ухвалив, відповідно до ч. 2 ст.158 ЦПК України, розглдати справу у судовому засіданні за відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 грудня 1995 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Баглійської районної Ради народних депутатів м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 353, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 12). Мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11). Як зазначено в позові, сторони не підтримують шлюбні відносини з 2015 року. Позивачка на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому він підлягає розірванню. Також в заявленому позові позивачка стверджує, що дочка [PERSON] проживає разом з нею, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати допомогу своїй дитині до досягнення нею віку повноліття. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі, розірвати шлюб між сторонами та стягувати з відповідача аліменти у розмірі, зазначеному в позові.

Outcome: approved