Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], із залученням третьої особи: Глобинської райдержадміністрації як органу опіки та піклування (служби у справах дітей), виконавчого комітету Глобинської міської ради, як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що 29.10.2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу мають спільну малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області шлюб між сторонами розірвано. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинили та спільно як сім'я не проживають з серпня 2007 року, проживають окремо, дитина проживає з позивачем. Відповідач [PERSON] не бере участі у вихованні дитини, не провідує доньку, не цікавиться здоров»ям дитини, морально та матеріально не підтримує дитину. Позивач прохає позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], уродженця села Опришки Глобинського району Полтавської області, стосовно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] . Заявою до суду позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] просять справу розглядати у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, належним чином, особисто повідомлений про час і місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності та заперечень не надав. Представники третіх осіб - виконкому Глобинської міської ради як органу опіки та піклування ради, Глобинської райдержадміністрації як органу опіки та піклування (служби у справах дітей) в судове засідання не з'явилися, направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову заперечень не мають. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, дійшов до слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що 29.10.2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 7 квітня 2011 року розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23 лютого 2006 року Опришківською сільською радою Глобинського району [PERSON], народилася [INFO], про що в книзі реєстрації народжень 23 лютого 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 1, її батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки № 786/02-31 від 22 червня 2017 року, виданої Броварківською сільською радою Глобинського району Полтавської області, [PERSON], [INFO], жителька [ADDRESS] має такий склад сім»ї: батько - [PERSON], [INFO], мати - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO]. Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов від 19.06.2017 року за адресою: [ADDRESS], [PERSON] (позивачем) створено для дитини усі необхідні умови для проживання, навчання та повноцінного всебічного розвитку. Вихованням та матеріальним утриманням займається мати. Як вбачається із висновку про виконання батьківських обов'язків [PERSON] стосовно малолітньої дитини, виданого Глобинською міською радою, на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Глобинської міської ради визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дочки [PERSON], [INFO], оскільки він ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до довідки - характеристики, виданої Глобинською міською радою 26.09.2017 року № 02-29.4/87, [PERSON] зареєстрований і проживає в селі Опришки Глобинського району Полтавської області, разом з матір»ю [PERSON], [INFO] та співмешканкою [PERSON], [INFO]. Освіта повна середня, розлучений, має неповнолітню доньку, але доньці не допомагає, аліменти не сплачує, не виконує батьківські обов'язки. На даний час працює вахтово на ВП «Глобинський свинокомплекс». Має запальний характер. Зловживає спиртними напоями та палить траву. Був судимий. Займається крадіжками. На території села Опришки нерухомого майна та земельних ділянок не має. Свідки [PERSON] та [PERSON] у свої письмових поясненнях зазначили, що неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає разом із матір»ю, остання займається вихованням та утриманням доньки. Батько дитини з 2007 року з дочкою не спілкується та не приймає участі у її вихованні. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Ст. 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх стан здоров»я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, ухваленою Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1989 року, ратифікованою ВРУ 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.ст.164, 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Саме на такі обставини посилається позивач обґрунтовуючи позов. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини на думку суду, є факт ухилення відповідачем від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та їх утримання, підтвердженням чому є, зокрема: - висновок виконавчого комітету Глобинської міської ради, про доцільність позбавлення батьківських прав, [PERSON] по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON],[INFO]. Позбавляючи батьківських прав відповідача, суд в першу чергу виходить з найкращих інтересів дитини, яка потребує належного виховання з метою духовного та фізичного розвитку її особистості. Саме на це звернув увагу Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року. На думку суду, факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки, що грубо порушує її права та інтереси, є доведеним та огрунтованим, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved