Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Іллінецької міської ради Вінницької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, в якій вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , після смерті якої відкрилася спадщина на її майно до якої входить право на земельну ділянку, площею 0,45 га., розташовану на території Красненьківської сільської ради, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства, передана спадкодавцеві на підставі рішення 11 сесії 22 скликання Красненьківської сільської ради від 14.08.1997 та вклади у Іллінецькому ВБВ №10001/0148 ПАТ «Державний ощадний банк України». У встановленому Законом порядку позивач прийняла спадщину , подавши до державної нотаріальної контори заяву про її прийняття та державним нотаріусом Іллінецької державної нотаріальної контори їй видано свідоцтво про право на спадщину на грошові вклади у Іллінецькому ВБВ №10001/0148 ПАТ «Державний ощадний банк України». При цьому державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,45 га., яка розташована на території Красненьківської сільської ради та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства з огляду на те, що правовстановлюючі документи на вказане майно відсутні, а за життя спадкодавця державна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку проведена не була, тому позивач звернулася до суду із вказаним позовом та просить визнати за нею право на земельну ділянку площею 0,45 га., яка розташована на території Красненьківської сільської ради та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, простить їх задовольнити. Представник відповідача - Іллінецької міської ради Вінницької області до суду не з`явився, проте подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги міська рада визнає, проти їх задоволення не заперечує та просить проводити розгляд справи у відсутність представника ради. Враховуючи зазначені вище положення, а також те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному підготовчому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав. Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті фізичної особи, чи оголошення її померлою. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , тому після її смерті відкрилася спадщина на її майно. Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з досліджених доказів, зокрема з копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.8) позивач є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , як її донька. Відповідно до положень ст.ст. 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У встановлений ст. 1270 ЦК України строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та на частину спадкового майна їй видано свідоцтво про право на спадщину, в іншій частині у видачі такого свідоцтва відмовлено з огляду на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно - земельну ділянку площею 0,45 га., яка розташована на території Красненьківської сільської ради та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства, яка була надана спадкодавцеві на підставі рішення 11 сесії 22 скликання Красненьківської сільської ради від 14.08.1997. Спадкодавцем за життя було розпочато, але не завершено процедуру приватизації вищевказаної земельної ділянки. Зазначене рішення про приватизацію земельної ділянки прийнято в період чинності Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок». Згідно із статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. За статті 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації (Лист спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, а якщо приватизація земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України не завершена й право на її завершення. Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243 св. 18 зазначив, що: «Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139- V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-V1). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (частина третя статті 116 Земельного Кодексу України).» Згідно п.7 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З огляду на вищевказані норми суд приходить до переконання про необхідність визнання зв позивачем права на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] .

Outcome: approved