Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], за участю третьої особи: [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач обґрунтовує позов тим, що їй та [PERSON] на праві власності у рівних частках (1/2) належить житловий будинок розташований за адресою [ADDRESS]. В належній їй частині житлового будинку зареєстрований, однак з 01.02.2017 року не проживає колишній власник частини будинку [PERSON] На теперішній час в будинку його особистих речей не має. Реєстрація відповідача в будинку порушує її конституційні права на володіння, користування та розпорядження належною їм нерухомістю. Тому вона просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловий будинком, який розташовано за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заяви про слухання справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. В судове засідання третя особа - [PERSON] - не з'явилася, але надала заяву про слухання справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, позивачу [PERSON] та третій особі [PERSON] на праві часткової власності належить по ? частині житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування частки житлового будинку від 20.12.2016 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.04.2018 року (а.с.6-12). Згідно матеріалів справи в належній позивачу частині будинку зареєстровано колишнього власника частини будинку [PERSON] Відповідно до довідки Голови квартального комітету від 17.04.2018 року [PERSON] [INFO]. зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але не проживають з 01.02.2017 року (а.с.9). Згідно ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, той факт, що відповідач у будинку не мешкає з 2017 року, вирішити питання в позасудовому порядку не представляється можливим, у добровільному порядку відповідач не виявив бажання знятися з реєстрації, що у свою чергу приводить до порушення прав позивача і перешкоджає їй належним чином користуватися та розпоряджатися власністю, позивач несе додаткові витрати по утриманню будинку, відповідач визнає позов повністю, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved