Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання чи досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку - відповідно до того, яка з цих обставин настане першою. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що вона - [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, не має можливості працювати і забезпечувати себе усім необхідним, а відповідно потребує матеріальної допомоги. Також вказала, що відповідач працює, отримує заробітну плату, пенсію, матеріально забезпечений та має змогу утримувати свого повнолітнього сина. Ухвалою від 02.10.2020 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін (а.с.16). Позивачка подала до суду заяву з проханням провести засідання по справі без заявника у зв`язку з хворобою (а.с.20). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, оскільки син навчається та перебуває на повному державному забезпеченні. В своєму письмовому клопотанні від 03.11.2020 року зазначив, що 03.06.2020 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка має малолітню дитину від першого шлюбу. Також вказав, що дружина на даний час не працює, а її трьохрічна дитина перебуває на його утриманні. Крім того наголосив, що після розірвання шлюбу з позивачкою, він залишив останній службове житло, а саме переїхав у недобудований будинок своєї матері, який потребує добудови та ремонту (а.с.21). Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Житомирі. Згідно свідоцтва про народження його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 02.10.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.4). Відповідно до довідки Управління ведення реєстру територіальної громади, №01-14/11954 від 30.08.2018 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно довідки Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова №395/274 від 27.08.2020, солдат [PERSON] перебуває на військовій службі в Збройних Силах України на посаді курсанта Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова з 14.08.2020 року по теперішній час. Знаходиться на повному державному забезпеченні. Форма навчання денна. Рівень акредитації ВВНЗ-ІІІ (а.с.6). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст.200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З наданих відповідачем у своєму клопотанні пояснень вбачається, що він з 03.06.2020 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , а також те, що його дружина - [PERSON] має малолітню дитину від першого шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.22). Крім того, відповідач у своєму клопотанні зазначає, що він матеріально піклується про малолітню дитину дружини, а також те, що дружина на даний час не працює, однак не підтвердив дані обставини документально. За таких умов суд приходить до переконання що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині, яка навчається та потребує такої допомоги, але приймаючи до уваги, що відповідач перебуває у новому шлюбі, те що відповідач визнав позовні вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та на користь позивачки на утримання повнолітнього сина, повинні бути стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, від дня подання позовної заяви до закінчення строку навчання в університеті, але не більше ніж до досягнення сином віку 23 років. Позивач звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial