Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 15.09.2017 Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, актовий запис № 01. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося по причині відсутності взаєморозуміння між ними, різних поглядів на сімейні відносини та обов'язки, тому подальше спільне проживання в шлюбі неможливе. З 25 жовтня 2018 року сторони проживають окремо. Позивач просить суд розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 15.09.2017 Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, актовий запис № 01. Залишити шлюбне прізвище [PERSON]. В підготовчому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу та просила суд встановити місце проживання неповнолітньої дитини разом з нею. Відповідач в підготовчому засіданні вказав, що проти позовних вимог [PERSON] не заперечує, згоден з розірванням шлюбу та іншими вимогами. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Ст. 112 СК України вказує на те, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, одного з дітей. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. В силу ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхспільне сімейне життя не склалося по причині несхожості характерів, різних поглядів на сім'ю та ведення побуту, шлюбно-сімейні стосунки на даний час не підтримуються, примирення не відбудеться, неповнолітня донька буде проживати з матір'ю, відповідач не заперечує проти позову, тому суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що також передбачено і ч.3 ст. 7Закону України «Про судовий збір». Тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% сплаченого судового збору в розмірі 384,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved