Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Пісківської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яку вона має намір прийняти. По день смерті позивачка проживала разом з матір`ю, доглядала її, допомагала та поховала за власний кошт. [PERSON] не було відомо, що померла мати в 1995 році зробила заповіт на її ім`я, в якому заповіла все своє майно їй. Про цю обставину вона дізналася лише наприкінці 2019 року від працівників сільської ради. А коли 04 серпня 2020 року позивачка звернулася до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області з питання переоформлення спадщини за заповітом, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивачка вважає, що пропустила вказаний строк з поважних, об`єктивних, не залежних від неї причин та просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом. Позивачка в підготовче засідання не з`явилася, надавши заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача - Пісківський сільський голова в підготовче засідання не з`явився, надавши заяву, в якій просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачкою обставин справи та наданих нею доказів, встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 січня 1963 року, виданим Миколаївською сільською радою Куп`янського району Харківської області, [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24 жовтня 1981 року, виданого Пісківською сільською радою Дворічанського району Харківської області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24 жовтня 1981 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 21. Згідно з заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Пісківської ради депутатів трудящих Дворічанського району Харківської області, 24 липня 1995 року [PERSON] , проживаюча в сел. ст. Тополі Дворічанського району Харківської області, на випадок своєї смерті зробила наступне заповідальне розпорядження: все її майно, де б воно не перебувало і в чому б не виявлялось та взагалі все, що буде належати їй на день смерті і на що згідно з законом вона буде мати право, заповіла [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 08 травня 2001 року Пісківською сільською радою Дворічанського району Харківської області, [INFO] померла [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 13. Згідно з довідкою № 02-30/1236 від 12 листопада 2019 року, виданою Пісківською сільською радою Дворічанського району Харківської області, померла [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована та проживала на день її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями померлої за законом є: донька - [PERSON] , [INFO] , яка не була зареєстрована, але фактично проживала разом з спадкодавцем на день його смерті; син - [PERSON] , [INFO] , який не був зареєстрований та не проживав з спадкодавцем на день його смерті. Спадкоємцями померлої за заповітом є: донька - [PERSON] , [INFO] , яка не була зареєстрована, але фактично проживала разом з спадкодавцем на день його смерті. Відповідно до постанови Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 509/02-31 від 04 серпня 2020 року, [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд враховує посилання позивачки на те, що вона не могла своєчасно в шестимісячний строк після смерті своєї матері звернутися з заявою до Державної нотаріальної контори Харківської області з об`єктивних причин, а саме через відсутність інформації про наявність заповіту після померлої матері. В зв`язку з цим, суд визнає поважними причини пропуску позивачкою 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, оскільки вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права. У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз`яснює представнику відповідача наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин справи суд приходить до висновку про задоволення позову. Враховуючи позовні вимоги [PERSON] , суд вважає, що двох місяців буде достатньо для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved