Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини, мотивуючи свою заяву тим, що [INFO] у віці 73 років помер її родич - чоловік її рідної сестри - [PERSON] . Спадкодавець за життя не склав заповіт. Після його смерті залишилась спадщина - нараховані, але не отримані суми належної йому пенсії за віком, які він останнім часом не знімав з картки через погіршання стану здоров`я. На протязі багатьох років [PERSON] надавала допомогу як своїй сестрі, [PERSON] , [INFO] , особі з інвалідністю, так і її чоловікові, [PERSON] , який теж мав інвалідність, був майже сліпий. [PERSON] наглядала за ними впродовж останнього часу їхнього життя, займалась їхнім похованням, тому розраховувала, що має право отримати у спадок ті кошти, що залишились на картковому рахунку [PERSON] . У квітні 2021 року [PERSON] звернулась до Сумської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини померлого [PERSON] , але їй було відмовлено в оформленні спадщини. За змістом консультаційного висновку від 06.07.2021 № 3707/02-17, - через відсутність кровного споріднення зі спадкодавцем у неї є певні застереження на успадкування. [PERSON] з сім`єю рідної сестри, [PERSON] , пов`язують тісні родинні стосунки, які стали ще більш стійкими після переміщення у вересні 2014 року з м. Донецька на підконтрольну українській владі територію з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, повсюдних проявів насильства та масових порушень прав людини. Сестра [PERSON] впродовж тривалого часу хворіла, мала інвалідність 2 групи, яка була встановлена з 12.11.2001. Зважаючи на її поганий стан здоров`я, вона надавала їй посильну допомогу у домашніх справах, коли вони жили в Донецьку. Опинившись в м. Суми, вони оселились разом в одній квартирі, тому у неї було більше можливостей допомагати сестрі, оскільки стан її здоров`я на той час погіршився. Її чоловік, [PERSON] , маючи за своїм поважним віком хронічні захворювання, особливо потребував сторонньої допомоги, оскільки ще до їхнього переміщення з тимчасово окупованої території Донецької області до м. Суми втрачав зір, а останні роки він став майже сліпим. За таких обставин, проживаючи спільно в сумській квартирі, вони стали фактично жити однією сім`єю - харчувалися разом, вели спільний бюджет, плануючи поточні витрати, сплачували комунальні послуги, виділяли кошти на планове лікування тощо. Основне навантаження, таким чином, одразу після облаштування в м. Суми взяли на себе [PERSON] з її чоловіком, [PERSON] . Після розірвання шлюбу з [PERSON] у травні 2019 року більшість сімейних турбот повністю лягло на її плечі. Вона готувала їжу на їхню сім`ю, прала, купувала продукти, речі повсякденного вжитку, ліки. Окремого піклування потребував [PERSON] , який вже майже осліп і самотужки нічого не міг робити по дому без допомоги, тому вона ходила за ним, як за рідною людиною, допомагаючи йому у побуті. Без її допомоги подружжя [PERSON] вже не могло обійтися, тому вона постійно супроводжувала їх, зокрема в останній поїздці до своїй покинутій оселі в м. Донецьк, куди запросився [PERSON] , немов відчуваючи свій відхід та неодноразово висловлюючи своє бажання бути похованим поряд зі своїми родичами - матір`ю, братом, сином. Змушені затриматись у м. Донецьку через карантинні обмеження, а потім захворівши на вірусну інфекцію, її сестра [PERSON] та її чоловік [PERSON] померли один за одним. [PERSON] здійснила їх поховання в м. Донецьк, а потім, повернувшись до м. Суми, звернулась до місцевого суду з заявами про встановлення факту смерті особи на непідконтрольній території України, надавши необхідні для цього документальні докази їхньої смерті і поховання. Врешті вона отримала свідоцтва про їхню смерть та відповідну суму допомоги на поховання. Таким чином, з часу вимушеного переміщення у вересні 2014 року до м. Суми [PERSON] проживала спільно, однією сім`єю, з подружжям [PERSON] і, зокрема, з [PERSON] . У зв`язку з цим просить суд встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю на час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2014 року по 14.01.2021. Представник Сумської міської державної нотаріальної контори Сумської області, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засіданні не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона народилася в м. Донецьк, зараз мешкає в м. Суми. Вона раніше мешкала за адресою: [ADDRESS] , а потім запропонувала [PERSON] і [PERSON] переїхали в цю квартиру, що вони й зробили. [PERSON] часто приходила в гості до [PERSON] та сім`ї [PERSON] . Зазначила, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мешкали разом і були однією сім`єю. [PERSON] була за господинею, адже [PERSON] мала інвалідність. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона зараз мешкає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є знайомою заявниці по справі. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] приходили в гості до [PERSON] , в квартирі за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не проживали, а тільки були прописані як переселенці, для отримання допоміжних виплат від держави, де вони проживали вона не знає. Також зазначила, що коли бачила [PERSON] , то по ній було видно, що людина має інвалідність. Судом встановлено, що згідно довідки від 27.10.2014 № 5924000614, [PERSON] перемістилася в [ADDRESS] (а.с. 8). 29.05.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 9). Згідно довідки від 08.12.2014 № 5924002014, - [PERSON] перемістилася в [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно довідки від 04.09.2017 № 0000317256, - [PERSON] має фактичне місце проживання за адресою: в [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , - [INFO] померла [PERSON] в м. Донецьк (а.с. 14). Згідно довідки від 08.12.2014 № 5924002012, - [PERSON] перемістився в [ADDRESS] (а.с. 16). Згідно довідки від 04.09.2017 № 0000317184, - [PERSON] має фактичне місце проживання за адресою: в [ADDRESS] (а.с. 17). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , - [INFO] помер [PERSON] в м. Донецьк (а.с. 18). Згідно зі ст. 3 СК України, - сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, - якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, - суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Отже, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні з боку заявника не було надано достатніх та безперечних доказів на підтвердження факту проживання [PERSON] однією сім`єю на час відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2014 року по 14.01.2021, а оскільки даний факт не доведений дослідженими по справі доказами, тому вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed