Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку. Позивач у позові вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: с. Малинівка, Чугуївського району, вул. Папаніна, буд. 54, Харківської обл., в якому зареєстрований її племінник [PERSON], але фактично у будинку з 2014 року не проживає, жодної участі в оплаті комунальних послуг та поліпшенні стану квартири не приймає, але добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає. Оскільки відповідач не проживає у будинку більше 6 місяців, позивач не може оформити субсидію на житлово-комунальні послуги та вимушена сплачувати за нього комунальні послуги і тому просить визнати його таким, що втратив право користування будинком. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про підтримання позовних вимог, в якій просила розглядати справу без її участі (а.с. 21). Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та письмові пояснення до позову, згідно яких проти позову не заперечує і підтвердив факт не проживання у будинку з 2014 року (а.с. 17, 18). Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності представника згідно з вимогами чинного законодавства (а.с. 28). За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником будинку № 54 по вул. Папаніна, в с. Малинівка, Чугуївського району, Харківської області, відповідно до свідоцтва про право власності від 14.12.2012р. серії САЕ № 552076, що підтверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 858510 від 28.02.2013р. та технічним паспортом на будинок від 20.06.2012р. (а.с. 7-12). Згідно наданої довідки Малинівської селищної ради Чугуївського району № 02-39/529 від 29.05.2015р., [PERSON] зареєстрована у будинку за адресою: с. Малинівка, вул. Папаніна, буд. 54, Чугуївського р-ну, Харківської обл., і разом з нею зареєстрований племінник [PERSON], але фактично в ньому не проживає (а.с. 13). Факт непроживання відповідача у будинку, власником якого є позивач, підтверджується актом обстеження домоволодіння від 29.05.2015 року, складеного за участю депутата Малинівської селищної ради [PERSON] та сусідів позивача: [PERSON], проживаючого [INFO] по цій саме вулиці, та [PERSON], проживаючої [INFO] по цій вулиці, який затверджено головою вуличного комітету (а.с. 14). Реєстрація ж відповідача в будинку, який належить позивачу, перешкоджає здійсненню власником права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, позивач не може реалізувати свої права користування та розпорядження майном, оскільки в будинку, власником якого вона є, зареєстрований її племінник відповідач, який фактично не проживає у будинку з січня 2014 року, тому вимоги позивача в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є обґрунтованими та законними. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням встановлених обставин справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, тому в задоволені позовних вимог в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку необхідно відмовити.

Outcome: partial