Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 22 вересня 2006 року між нею та відповідачем у справі [PERSON] був укладений шлюб. Від цього шлюбу у них 14 вересня 2008 року народився син [PERSON]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, вважає з підстав того, що у них зовсім різні погляди на сімейне життя, яке у них з наведених підстав не склалось. Однією сім'єю вони з відповідачем прожили до лютого місяця 2016р. З цього часу їх сім'я фактично розпалась. Відповідач постійно проявляв до неї неповагу, вчиняв сварки без будь-яких причин, не працює, постійно позичає кошти в банках, не піклується про сім'ю. На грунті цього в сім'ї виникали непорозуміння. Свої дії [PERSON] обґрунтовував різними невдоволеннями, а то нічого не пояснюючи. Діти бачачи все це нервувались, так як дуже переживали побаченому та почутому від свого батька. На її умовляння припинити вести такий спосіб життя та зберегти сім'ю хоча б заради дітей, він не реагує. Ні заробітної плати чи будь яких коштів на утримання дітей відповідач на протязі більше понад три роки не надає. Таким чином її намагання зберегти сім'ю ні до чого не привели. На даний час відповідач проживає у своїх батьків. Шлюбні та сімейні відносини між ними з відповідачем, а також спільне проживання і користування житловим приміщенням фактично припинені. Ситуація, що склалась вказує на те, що подальше її спільне проживання з відповідачем, а також збереження шлюбу з ним неможливо, оскільки це суперечить її та дітей інтересам. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріально їй та їх дітям взагалі не допомагає, участі у їх вихованні не приймає, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати їх. В зв'язку з тим, що на протязі останніх місяців відповідач не підтримував з нею ніяких відносин, на момент подання цього позову вона не має достовірних відомостей про те, де саме працює її чоловік, однак їй відомо, що розмір його офіційної заробітної плати є незначним, порівняно з його дійсними доходами. Більше того, за останні роки він неодноразово змінював місце своєї роботи, яка була не кваліфікована за його визначеною професійною спеціальністю, а тому мала зміст різного характеру, виду та сфери діяльності, що призводило до отримання відповідачем непостійних та нерегулярних доходів, які в досить значній частині становили доходи від неофіційних джерел. Відповідач не має іншої сім'ї та інших малолітніх чи неповнолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема батьків чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку. В той час, вона змушена сама утримувати та виховувати їх малолітніх дітей, одночасно працювати для матеріального забезпечення себе та їх дітей. Просить розірвати шлюб. Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей сина [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення ними повноліття. Стягнути судові витрати з відповідача на її користь. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві, позивач пояснила, що вони з відповідачем з лютого 2016 року припинили спільне проживання, відповідач перебрався жити до своїх батьків в Немирівський район. В неї зарплата 1200 грн., а відповідач 3 роки не працює і допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 22.09.2006 року сторони зареєстрували шлюб (а.с. 5). 14.09.2008 р. у них народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.6), 25.03.2013 р. у них народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.7). Відповідач не працює, однак працездатний. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття . Відповідно до ст.11 Закону України „Про охорону дитинства мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши матеріальний та сімейний стан сторін, суд вважає, що позов про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі та про розірвання шлюбу є обґрунтованим і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 110-112, 113, 180-182, 184 СК України,

Outcome: approved