Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що [INFO] в с. Красне Скадовського району Херсонської області померла її мати - [PERSON], яка за життя, 11 серпня 2003 року склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідала позивачці з належного їй майна житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями, речі домашньої обстановки та вжитку, земельну ділянку біля будинку, що знаходяться в [ADDRESS]. Після смерті матері відкрилася спадщина на вказане майно. 03.11.2015 позивачка звернулась до нотаріуса про прийняття спадщини. 13.06.2016 нотаріус видала їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку по [ADDRESS], надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок відмовила через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. Просить суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями по [ADDRESS], після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові, наполягала на його задоволенні. Представник Красненської сільської ради Скадовського району в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечення на позов не надав. Приватний нотаріус Урсол Л. А. в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти позову, одночасно зазначила, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок не видано через відсутність правовстановлюючих документів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла [PERSON] (а.с.13). [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження та про шлюб (а.с.22, 23). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.04.1989 [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO]; спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з 1/2 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель в [ADDRESS] (а.с.8). Інша частина - 1/2 житлового будинку по [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 13.04.1988, виданому на 1/2 частки у спільному майні подружжя як дружині померлого [PERSON] (а.с.7). Згідно Витягу з погосподарської книги Красненської сільської ради за 2011 - 2015 роки померла [INFO] року [PERSON] рахується власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.10). 11.08.2003 [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповідала з належного їй майна житловий будинок з усіма господарськими та побутовими будівлями, речі домашньої обстановки та вжитку, земельну ділянку біля будинку, що знаходяться в [ADDRESS], [PERSON] (а.с.11). 05.07.2016 виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] (а.с.16-18). Відповідно до повідомлення КП «Херсонське БТІ» від 15.07.2016 станом на 13.07.2016 технічні документи на житловий будинок, розташований по [ADDRESS], не оформлені (а.с.19зв.). Приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Урсол Л. А. 11.07.2016 за №213/02-14/29/2015 повідомлено [PERSON] про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], після смерті [PERSON], яка померла [INFO], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності житлового будинку спадкодавцеві; запропоновано звернутися до суду для визнання права власності (а.с.26). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що застосовується у разі, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину підтверджено листом-повідомленням про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.26). Згідно ст.1218 ЦК України спадщину складають всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів справи вбачається, що правовстановлюючі документи на житловий будинок по [ADDRESS] на ім'я спадкодавця [PERSON] не оформлювалися, однак ця обставина не свідчить, що померла за життя не набула права власності на спірне майно. Згідно ст.ст.100, 128 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення у спадкодавця права власності на спірний житловий будинок в особистій власності громадянина може бути жилий будинок. Згідно Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31.01.1966 року, затвердженої Міністерством комунального господарства Української СРСР 31.01.1966 року, яка діяла станом на 13.04.1988, виникнення права власності на житлові будинки у сільській місцевості не було пов'язане з видачею правовстановлюючого документу та його реєстрацією в бюро технічної інвентаризації. Відповідно до вимог ч.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 3.1 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснив, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Статтею 392 ЦК України визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відсутність у [PERSON] документу про реєстрацію права власності на житловий будинок відповідно до вимог законодавства, чинного на теперішній час, не можна визнати відсутністю в неї права власності на житловий будинок. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved