Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить суд розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем та визначити місце проживання малолітньої доньки разом з нею. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 13 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області був зареєстрований шлюб між позивачкою та відповідачем за актовим записом № 466. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних поглядів на ведення домашнього господарства, побуту та подальшого сумісного проживання як подружжя, внаслідок чого їхнє життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам її чоловіка. Сімейні відносини припинені з 2012 року. У судове засідання позивачка не зявилась, в своїй заяві просила суд розглянути справу у її відсутність, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та визначити місце проживання малолітнього сина разом з нею. У судове засідання відповідач не зявився, надав суду, якій просив суд розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2008 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області за актовим записом № 466. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідним постановити рішення про розірвання шлюбу. Заходів до примирення подружжя суд не приймає, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає визначити місце проживання дитини разом з матірю. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved