Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі 20.01.2002 року, який розірвано відділом реєстрації актів громадянського стану 24.05.2005 року. Від подружнього життя народився син [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на її утриманні. Позивачка, звернувшись до суду з цим позовом вказує, що відповідач, батько дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини регулярно не надає, хоч має можливість матеріально забезпечувати дитину, оскільки здоровий, працездатний, працює. Вказує, що син проживає з нею, перебуває на її матеріальному утриманні. Самостійно утримувати дитину вона не має можливості, оскільки відповідач не приймає постійної участі в утримуванні сина, тому вона змушена звертатись до суду з цим позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття з моменту подачі заяви. Позивачка подала заяву, в якій просить справу розглядати в її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач подав заяву в якій просить справу розглядати в його відсутності. Позов визнає. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки оснований на законі, доведений в суді зібраними документами у справі, визнаний відповідачем. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі 20.01.2002 року, який розірвано відділом реєстрації актів громадянського стану 24.05.2005 року. Від подружнього життя народився син [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на утриманні позивачки. Як встановлено судом, відповідач, батько дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини регулярно не надає, хоч має можливість матеріально забезпечувати дитину, оскільки здоровий, працездатний, працює. Син проживає з позивачкою, перебуває на її матеріальному утриманні. Самостійно утримувати дитину позивачка не має можливості, оскільки відповідач не приймає постійної участі в утримуванні сина. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд враховує бажання відповідача сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням зазначеного, позовні вимоги підлягають задоволенню на вищенаведених підставах. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, відповідач зобов'язаний сплатити судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч.2 ст.51 Конституції України, ст.ст.180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved