Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7627886 від 29 червня 2005 року. Згідно з витягом з домової книги для реєстрації громадян, у вказаному будинку з 27 січня 2000 року зареєстроване місце проживання [PERSON], а з 29 січня 2004 року зареєстроване місце проживання [PERSON]. Відповідачі, які були зареєстровані у вказаному будинку на прохання покійного чоловіка позивача, жодного дня не проживали в зазначеному будинку. Зараз місце проживання відповідачів невідомо. Зняти їх з реєстрації у позасудовому порядку немає можливості. У зв'язку з викладеними обставинами, просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась. Її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просить його задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Додатково пояснив, що повістки як на своє ім'я, так і на ім'я відповідачів отримала позивачка [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча про час і місце судових засідань повідомляли сь належним чином, повістки направлялись їм за зареєстрованим місцем проживання,заяви про відкладення розгляду справи та заперечень проти позову не надали. З урахуванням положень ст.ст. 74, 76, 77 ЦПК України суд вважає, що відповідачі про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Приймаючи до уваги згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на наступних підставах. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частинами 1, 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням) і тому визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є достатньою підставою для зняття їх з реєстрації. Згідно свідоцтва про право на спадщину від 16.06.2005 року, посвідченого нотаріусом Приазовської районної державної нотаріальної контори Васильцовою О.П. за номером 1417, спадкоємцем житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS], після померлого [INFO] [PERSON], є його дружина [PERSON], [INFO] Згідно з копією домової книги, в будинку [ADDRESS], з 27 січня 2000 року зареєстроване місце проживання [PERSON], [INFO], а з 29 січня 2004 року зареєстроване місце проживання [PERSON], [INFO] Згідно з довідкою сільської ради № 1195 від 14.06.2017 року, відповідачі не мешкають в [ADDRESS], протягом восьми років. Відповідачі доказів на спростування позовних вимог не надали. Доказів, які би свідчили про поважність причин не проживання відповідачів в будинку більше року, суду надано не було. На переконання суду, позивачем доведено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] без поважних причин більше року не мешкають в будинку, що свідчить про наявність підстав для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved