Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.12.2011 року. Від даного шлюбу мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Збереження сім`ї не можливе, на примирення йти не бажає. Спору про розподіл майна не має. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, починаючи з моменту звернення та до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.05.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.09.2019 року зупинено провадження по справі та надано строк на примирення. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав. Відзиву до суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.12.2011 року, відповідно до актового запису №1988, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції виданого 24.12.2011 року. Від даного шлюбу мають спільну дитину, сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом № 1012, складеним Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні від 18.12.2014 року. Фактично шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спору щодо розподілу майна та місце проживання дитини не має. Подружнє життя сторін не склалося через втрату почуття кохання та взаємоповаги, що призвело до окремого проживання сторін. Малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю, та перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини, не піклується його вихованням, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до біографічної довідки [PERSON] , працює на посаді провідного фахівця відділу організації заходів цивільного захисту управління організації реагування на надзвичайні ситуації та цивільного захисту Головного управління ДСНС України у Херсонській області. Відповідно до довідки від 13.05.2019 року заробітна плата складає за шість місяців 74323,62 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх малолітньої дитини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч.2 ст. 182 СК України, передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Пунктом 3 ч.2 ст. 182 СК України, передбачає, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» убачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищевказане, проаналізувавши зібрані докази по справі, та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості суд приходить до висновку про те, що відповідач являючись батьком малолітнього [PERSON] зобов`язаний утримувати його, надавати йому необхідну матеріальну допомогу у вигляді аліментів, є працездатним , має стабільну заробітну плату, що підтверджується наданою до суду довідкою вд 13.05.2019 року, однак ухиляється від виконання своїх обов`язків, а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів на користь дитини у розмірі 1/4 частини підлягають задоволенню повністю. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави за вимогою про стягнення аліментів у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 109,110, 112,180-183, 191 СК України,

Outcome: approved