Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в сумі 1000 доларів США , що еквівалентно офіційному курсу гривні та становить 22032,00 грн. діючого на момент звернення позивачки до суду. В суді позивачка [PERSON], уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача 25443,40 грн. шкоди, що по курсу еквівалентно 1000 доларів США, діючого станом на 20 квітня 2016 року. В обгрунтування вимог вказує, що на початку червня 2015 року [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21099, у дворі будинку № 13 по вул. Д. Галицького в м. Кам'янець-Подільському, здійснив наїзд на її собаку, в результаті чого остання загинула. Собака відносилась до рідкої породи «Бішон Фризе», 24 березня 2014 року народження, тавро № 14У812 за кличкою Бланка Білосніжка Аристократ і являлася її власністю, що підтверджується Метрикою цуценяти від 04 червня 2014 року, виданої Южноукраїнським МО ВГО «КСУ». Собака мала відповідні дипломи та нагороди, оскільки неодноразово приймала участь у виставках, що свідчить про активний та здоровий спосіб її життя. Оціночна вартість собаки, яка загинула, становить 1000 доларів США. В результаті смерті собаки їй було завдано матеріальни збитки, а також душевні страждання, яких вона зазнала у зв»язку із втратою собаки. Відшкодувати завдані збитки в добровільному порядку [PERSON] відмовляється, тому вона вимушена звернутися до суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що в дворі будинку №13 по вул. Данила Галицького, куди він приїхав, як таксист, він рухався зі швидкістю 5 км./год. і бачив невеликої породи собаку, яка без повідка, хаотично бігала по всьому дворі і при спробі безпечно припаркувати свій автомобіль, він почув, як дана собака потрапила під колеса його автомобіля. Вважає, що він у загибелі тварини не винуватий, оскільки наміру переїхати собаку він не мав, його не притягали ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності. Крім того, Правилами поводження з тваринами передбачено, що при супроводі домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду. У даному випадку, позивачка при вигулі собаки не застосовувала повідок, собака хаотично бігала по тротуару та проїжджій частині дороги, тому і попала під колеса його транспортного засобу. Не погоджується також із оцінкою вартості загиблої собаки, оскільки вважає, що надані позивачкою докази щодо оцінки собаки є неналежними. Свідки зі сторони позивача - [PERSON] та [PERSON]підтвердили факт наїзду автомобілем, за кермом якого знаходився відповідач, у дворі будинку та на проїжджій частині дороги, на собаку, яка була на короткому повідку у супроводі [PERSON] Свідки зі сторони відповідача - [PERSON], [PERSON] підтвердили факт наїзду автомобілем, за кермом якого знаходився відповідач, у дворі будинку, на проїджій частині дороги на собаку, яка бігала без повідка і без супроводу своїх хазяїв. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04 червня 2015 року, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номер [NUMBER], водій таксі [PERSON], в дворі будинку № 13 по вул. Данила Галицького в м. Камянець-Подільському, з власної необережності, здійснив наїзд на собаку [PERSON] породи «Бішон Фризе», 24 березня 2014 року народження, тавро № 14У812 за кличкою Бланка Білосніжка Аристократ. В результаті наїзду собака загинула. Вона була рідкої породи та мала дипломи і нагороди, оскільки неодноразово приймала участь у виставках. Оціночна вартість загиблої собаки при її купівлі становить 1000 доларів США. Дані обставини підтверджуються: Метрикою цуценяти від 04 червня 2014 року, виданої Южноукраїнським МО ВГО «КСУ», Висновком міліції по матеріалах повідомлення від гр.[PERSON] від 10.06.2015 року, листом начальника Камянець-Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області від 16.06.2015 року; довідкою директора ПФ «Фауна-сервіс» лікаря ветеринарної медицини від 07.07.2015 року, з якої вбачається, що [PERSON] зверталася у ветеринарну клініку із собакою для надання ветеринарної допомоги. Листом Хмельницького ОО ВГО КСУ підтверджується факт того, що [PERSON] є членом Хмельницького обласного осередку Всеукраїнської громадської організації «Кінологічної спілки Укпаїни» та є власником собаки породи «Бішон Фризе» по кличці Бланка Білосніжка Аристократ, 24.03.2014 року народження, тавро № 14Y812, яка загинула під колесами транспортного засобу в м. Кам'янець-Подільському. При цьому було вказано оціночну вартість собаки, яка складає 1000 доларів США, що згідно довідки НБУ станом на 20.04.2016 року еквівалентно 25 443 грн. 40 коп. Крім того, вартість собаки підтверджується, укладеним письмовим Договором купівлі-продажу чистопородної собаки та актом прийому-передачі по договору купівлі-продажу від 26.07.2014 рок, укладеного між [PERSON] і [PERSON] та засвідченого керівником Хмельницького обласного відділу ВГО «КСУ» Болячко В.І. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України , шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законолавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - при завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов'язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187ЦК). Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид). Факт наїзду на собаку [PERSON], з власної необережності [PERSON], підтверджується показами свідків в суді [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], хоча свідки [PERSON] та [PERSON] вказували на те, що собака вигулювалась господарями без повідка і це вина потерпілої , суд не може розцінювати це, як протиправну поведінку потерпілої, оскільки в даному випадку відсутній умисел потерпілої, щодо настання шкідливого результату, а саме смерті її собаки. Тому, оскільки судом встановлено, що шкода, завдана [PERSON] джерелом підвищеної небезпеки, у зв»язку із наїздом на її собаку автомобілем таксі під керуванням [PERSON], вона підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала, незалежно від наявності вини завдавача. Крім того, пунктом 5.8.3.9. розділу 1 Правил благоустрою території міста Кам'янець-Подільського передбачено, що виводити собак на вулиці та інші території загального користування з обов'язковим забезпеченням безпеки людей тільки на короткому повідку і в наморднику, крім собак дрібних порід. За вищезазначених підстав позов [PERSON] підлягає задоволенню. Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати понесені [PERSON] по оплаті судового збору та підтвердженні квитанціями приєднаними до матеріалів справи.

Outcome: approved