Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь у розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23 років, оскільки з 2017 року позивач навчається на 1 курсі денного відділення Коледжу Національного Фармацевтичного університету, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, в якій просила слухати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позовних вимог, зазначивши, що на даний час працює водієм автотранспортних засобів категорії «Д» на ПП «Олікс», яке знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. Московська, 208. Суд вважає можливим розглянути позов без участі сторін за доказами, які знаходяться в матеріалах справи. Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які врегульовані Сімейним кодексом України. [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-ОЛ № 042940, є донькою відповідача - [PERSON] (а.с. 5). Згідно з довідкою № 367 від 09.06.2017 року, [PERSON] навчається на 1 курсі денного відділення Коледжу Національного Фармацевтичного університету І-ІІ рівня акредитації, спеціальність 226 «Фармація», дата закінчення навчання червень 2018 року (а.с. 6). На даний час позивач проживає разом зі своєю матірю та бабцею за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Зозулі, буд. 11 (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 198 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 цієї ж Конвенції про права дитини, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 199 СК України : ч. 1 - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, ч. 2 право на утримання припиняється у разі припинення навчання, ч. 3 право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; згідно ч. 2 цієї ж статті, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, якою передбачений мінімальний розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд наголошує на тій обставині, що при відсутності хоча б однієї з перелічених умов аліментне зобов'язання, пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. Наявність потреби в аліментних виплатах на навчання повинна бути підтверджена. Крім того, навчальний заклад, де навчається донька відповідача, знаходиться в іншому населеному пункті - м. Харкові, що потребує додаткових коштів на оплату за проїзд у громадському транспорті та на харчування під час занять. Також необхідні кошти на купівлю підручників та іншого навчального приладдя, купівлю одягу, харчування вдома та оплату комунальних послуг. Таким чином, судом встановлено, що відповідач у стані утримувати матеріально свою повнолітню доньку, що продовжує навчання і потребує матеріальної підтримки, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає за необхідне присудити з нього аліменти у зазначеному позивачкою розмірі щомісячно, до закінчення навчання, або досягнення нею 23 років. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з ч. 2 ст. 182 СК України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 травня 2017р. - 1624 грн., з 1 грудня 2017р. - 1700 грн. Але згідно з визначенням прожиткового мінімуму, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає не можливим. Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. З урахування встановлених обставин, враховуючи матеріальне становище та стан здоровя платника аліментів, який на даний час не є пенсіонером чи інвалідом, працює, має регулярний дохід, відсутність на його утриманні інших осіб, матеріальне становище та стан здоровя дитини, яка навчається за денною формою навчання та не має можливості працювати, а також те, що навчальний заклад знаходиться в іншому населеному пункті, що передбачає додаткові витрати на проїзд та харчування під час занять, та враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від його доходу щомісяця з дня предявлення позову до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23-річного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, який становить 640 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved