Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться життям та здоров`ям сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не створює умов для навчання та розвитку його здібностей, не надає матеріальної допомоги на його утримання. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Неживок І.В. заявлений позов підтримали. Відповідач [PERSON] позовних вимог не визнав. Представник служби у справах дітей та сім?ї виконавчого комітету Тетіївської міської ради Київської області Береговець Ю.С. позовні вимоги підтримала та підтвердила необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] ,оскільки це зумовлено ухиленням його від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини та є способом захисту прав та інтересів дітей. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача та представника третьої особи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , який з моменту розірвання шлюбу між батьками постійно проживав разом з матір?ю та повністю знаходився на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 27.09.2007 року (а.с.13) та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 09.10.2007 року (а.с.10). Мати дитини [PERSON] померла [INFO] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.03.2019 року - а.с. 12, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища - а.с. 11). Згідно наказу служби у справах дітей та сім?ї виконавчого комітету Тетіївської міської ради Київської області № 4 від 19.03.2019 року малолітнього [PERSON] як дитину, яка залишилась без батьківського піклування, тимчасово влаштовано до сім?ї тітки [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , до прийняття рішення щодо влаштування дитини під опіку (а.с.14). За весь час проживання малолітнього [PERSON] разом з матір?ю та після її смерті батько [PERSON] постійно ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, жодного разу не поцікавився його життям та здоров`ям, не телефонував, не спілкувався з ним, матеріальної допомоги на його утримання не надавав, що підтверджується довідкою старостинського округу № 9 виконавчого комітету Тетіївської міської ради Київської області№ 285 від 19.04.2019 року (а.с.17) та довідкою Скибинецького навчально-виховного об`єднання «Загальноосвітня школа I-II ступенів - дитячий садок» Тетіївської районної ради Київської області № 37 від 22.04.2019 року (а.с.18). Із висновку комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Тетіївської міської ради Київської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тетіївської міської ради Київської області № 43 від 26.03.2019 року встановлено, що комісія вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.15,16). Наведені обставини свідчать про байдуже та безвідповідальне ставлення батька до своєї дитини. Відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім?ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров?я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов?язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов?язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов?язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов?язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об?єктивного з?ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 зазначеної постанови роз?яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов?язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов?язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов?язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з?ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Вважаючи доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов?язків по вихованню дитини на підставі з?ясованих у справі обставин, в тому числі на підставі висновку комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Тетіївської міської ради Київської області про доцільність позбавлення його батьківських прав, а також враховуючи, що ставлення відповідача до своєї дитини суперечить основним засадам прав та обов?язків батьків з виховання та розвитку дітей їх інтересам, суд вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав щодо його малолітньої дитини.

Outcome: approved