Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2006 року. У фактичних шлюбних відносинах з відповідачем вона перебувала з листопада 2005 року. Шлюб було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 482. Від шлюбу у них мається донька - [PERSON], [INFO]. Їх сім'я фактично розпалася в жовтня 2012 року. Причиною розпаду їх сім'ї стало те, що в останній період їх з відповідачем спільного проживання між ними стали постійно виникати конфлікти різного роду. З їх відносин зникла щирість та взаємопорозуміння, а замість цього з'явилося відчуження та психологічна непоєднаність, відповідач перестав перейматися потребами сім'ї. Донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. З моменту розпаду сім'ї відповідач перестав надавати кошти на утримання дитини. Вважає, що відповідач має можливість матеріально забезпечувати дитину, оскільки він є працездатним, має періодичні заробітки, стан здоров'я відповідача є задовільним. Вона ж не має можливості самостійно в повному обсязі забезпечувати дитину, оскільки вона тимчасово не працездатна, а розміру заробітку від зайняття періодичною трудовою діяльністю не вистачає для повного матеріального забезпечення дитини. Відповідач більш нікому не платить аліменти. Просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], в її, [PERSON] користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала Заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві (а.с.10) Відповідач [PERSON], повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, про що свідчить Телефонограма № б/н від 07 листопада 2014 року (а.с.9), не використав наданого йому законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача вважає можливим відповідно до правил ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтею 3 Сімейного кодексу України «сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки». Від спільного проживання у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], яка на теперішній час проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Як вбачається з наданої копії Свідоцтва про народження дитини Серії [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно Довідки про склад сім'ї, виданої Слов'янською міською Радою Донецької області за [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частин 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до роз'яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки інших стягнень він не має, матеріальне становище дозволяє здійснювати виплати на утримання дитини. Також з урахуванням вимог ч.2 ст. 182 СК України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред'явлення позову до суду, тобто з 06 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з 06 листопада 2014 року. У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (частина друга ст. 88 ЦПК)». Відповідно до ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року № 719-V11 мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2014 року складала 1 218 грн. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, а тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved