Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить вселити позивача в кімнату [ADDRESS] та усунути їй перешкоди в користуванні житловим приміщенням, шляхом виселення [PERSON] з кімнати №25 вказаного сімейного гуртожитку без надання іншого жилого приміщення та стягнути з відповідача на користь позивача сплачену позивачем суму судового збору в сумі 243,60грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2500грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та підтвердив обставини викладені в позовній заяві, просив задовольнити позов. Відповідач та представник відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог. [PERSON] у якості третьої особи підтримав позовні вимоги та підтвердив обставини викладені в позовній заяві, просив задовольнити позов. Інші учасники судового процесу будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 03.04.1986року по 08.01.2002року працювала на АТ «Херсонські комбайни» і відповідно до спільного рішення дирекції і профкому ПО «Херсонський комбайновий завод» від 22.12.1994року та ордеру №7 від 18.01.1995року вона та члени її сім'ї отримали кімнату у сімейному гуртожитку [ADDRESS], що підтверджується документами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: ордером №7 від 18.01.1995року, довідкою КП «Центр», особовим рахунком №06217 виданого на ім'я позивача, довідкою КП «Центр» про склад сім'ї, договором №1453/25 від 17.05.2004року про участь квартиронаймачів у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, довідкою виконавчого комітету Херсонської міської ради від 19.12.2013року щодо визнання позивача наймачем спірної кімнати. Таким чином, вселення позивача до спірної кімнати відбулося відповідно до вимог ст.127, 128, 129 ЖК УРСР, та на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку їй було видано ордер, який є єдиною підставою для вселення на дану житлову площу. У зв'язку із сімейними обставинами позивач тимчасово стала проживати з своєю матір'ю в м.Каховка а відповідачеві [PERSON] дозволила тимчасово у якості квартиранта проживати у кімнаті №25 за зазначеною адресою при умові сплати останньою комунальних послуг в тому числі витрат за використану електроенергію. У лютому-березні 2013року коли позивач звернулася до відповідача [PERSON] з проханням виселитися із зазначеної кімнати, відповідач відмовилася виселятися, чим перешкоджає позивачеві повернутися до зазначеного житла та проживати в ньому. З 2013року вказаний гуртожиток передано до комунальної власності, а організацією, яка обслуговує даний гуртожиток є комунальне підприємство «Центр» виконавчого комітету Херсонської міської ради. Згідно довідки комунального підприємства «Центр» виконавчого комітету Херсонської міської ради №01-16ж/861 від 10.12.2013року, щодо надання інформації, наймачем кімнати [ADDRESS] згідно ордеру №7 від 18.01.1995року є [PERSON]. Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку, а саме судовим рішенням не визнавалася такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням, а також такою, що підлягає виселенню із гуртожитку, а відповідно її вимоги щодо усунення перешкод в користуванні житлом шляхом виселення відповідача є правомірними Та обставина, що позивач надала свою згоду на тимчасове вселення відповідача до вказаної кімнати, але договору піднайму житлового приміщення вони між собою не укладали підтверджується поясненнями свідків як зі сторони позивача так і зі сторони відповідача. Твердження представника відповідача про те, що позивач втратила право користування жилим приміщенням, а саме: кімнатою [ADDRESS], оскільки була відсутньою у вказаному жилому приміщенні понад шість місяців суд не приймає до уваги, оскільки відповідачем не надано жодних доказів того, що позивач визнана судом втратившою право користування вказаним житловим приміщенням. Також є безпідставними твердження сторони відповідача, що ордер, на підставі якого позивач та члени її сім'ї вселились до спірного приміщення є недійсним так як має строк дії 30 днів з моменту його видачі, але доказів скасування, або визнання вказаного ордеру недійсним в судовому порядку суду також не надано. Відповідно до вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України, сторони зобов'язані надати докази та довести ті обставини, які обґрунтовують їх вимоги і заперечення та мають значення для справи, крім тих, які визнаються сторонами, є загальновідомими та встановлені рішенням суду. Враховуючи вище викладене, а також те, що факт проживання відповідача у спірній кімнаті у якості квартиранта, яка зареєстрована у [ADDRESS] порушує права позивача та членів її сім'ї на проживання (користування) вказаним жилим приміщенням, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Окрім того, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачену позивачем суму судового збору в сумі 243,60грн., що підтверджується квитанцією №2331/з1 від 11.12.2013року та витрати на правову допомогу в сумі 2500грн., що підтверджується договором про надання юридичних послуг.

Outcome: approved