Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Позов мотивований тим, що вона досягнула повноліття та навчається на денній формі навчання у Луцькому національному технічному університеті.Вказуючи, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на навчання та пов`язані з цим витрати, хоча працює, отримує заробітну плату та має таку можливість, позивач просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти як на дочку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до припинення нею навчання. Позивач у судове засідання не з`явилася, 17 березня 2020 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просила позов задовольнити, а справу розглядати за її відсутності (а.с. 20). Відповідач у судове засідання не з`явився, 18 березня 2020 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки свого заробітку щомісячно, просив справу розглядати без його участі (а.с. 21). Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Сімейним законодавством України (глава 16 СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. За змістом статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналіз наведених положень матеріального права дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] , [INFO] , є відповідач [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 7). Позивач 31 січня 2020 року досягнула повноліття та продовжує навчатися, а саме, є студенткою денної форми навчання Луцького національного технічного університету. Термін навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року (а.с. 9). Згідно з довідкою Новосілівської сільської ради Турійського району Волинської області № 128 від 04 лютого 2020 року позивач проживає разом із матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні(а.с. 10). Відповідач проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України та отримує заробітну плату. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог статей 182, 199, 200 СК України бере до уваги те, що обов`язок утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, покладається рівною мірою на матір і батька, позивач навчається на денній формі навчання, отримує стипендію (1400 гривень), якої їй вистачає лише на оплату проживання у гуртожитку та частково на харчування, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги на навчання та інші пов`язані з цим витрати, відповідач є здоровою особою, працює та отримує заробітну плату. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на навчання повнолітньої дочки або остання не потребує такої допомоги, у матеріалах справи немає. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову і вважає достатнім для покриття пов`язаних із навчанням витрат позивача, на які вона посилалася у позовній заяві, стягувати із відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10 лютого 2020 року і до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до [INFO] , коли передбачений законом обов`язок батьків по її утриманню припиниться. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі закону, то відповідно до вимог частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 840 гривень 80 копійок судового збору. На підставі викладеного, статей 182, 199, 200, 201 СК України та

Outcome: approved