Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] ,уродженця м. Торез Донецької області, громадянина України, зареєстрованого у [ADDRESS] , визнавши датою його смерті [INFO] , а місцем смерті - м. Шахтарськ Донецької області, виходячи з наступного: Як зазначено в заяві заявниця є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб [PERSON] , які підтверджують зміну прізвища заявниці. [INFO] її батько помер, у зв`язку з чим було виданесвідоцтво про смерть, лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті. Отримані документи про смерть є не дійсними, бо видані на території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Для отримання свідоцтва про смерть батька, вона звернулася до Мангушського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, але відповіддю № 16.51-59-8 від 14.01.2020 року, їй було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки вона для підтвердження факту смерті батька надала свідоцтво про смерть, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та не є підставою для державної реєстрації смерті. Таким чином, на теперішній час вона не може здійснити державну реєстрацію смерті [PERSON] та отримати свідоцтво про його смерть у Мангушському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Встановлення факту смерті батька заявниці необхідно для отримання спадщини. Іншим чином встановити даний факт можливості немає. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Від Мангушського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності представника відділу. Проти задоволення заяви [PERSON] не заперечують. У відповідності до вимог ст.ст.223, 247 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, дійсно [PERSON] є дочкою - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 11.01.1977 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.08.2019 року, які підтверджують зміну прізвища заявниці (а.с.9-10) [INFO] батько заявниці [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.12.2019 року, лікарським свідоцтвом про смерть від 14.12.2019 та довідкою про причину смерті від 14.12.2019 року (а.с.11-12). Відповідно до довідки № 1451-5000254180 від 13.01.2020 року «Про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи», заявниця була взята на облік у Мангушському районі, як особа яка переміщується з тимчасово окупованої території України та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Для отримання свідоцтва про смерть заявниця звернулася до Мангушського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, однак відповіддю № 16.51-59-8 від 14.01.2020 року, їй було відмовлено у державній реєстрації смерті, оскільки вона для підтвердження факту смерті батька надала свідоцтво про смерть, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та не є підставою для державної реєстрації смерті (а.с.13). Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Таким чином, приймаючи до уваги, що заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть її батька, оскільки свідоцтва про його смерть не можуть бути використаними заявницею для реєстрації смерті на території України, однак вона надала до суду беззаперечні докази про смерть батька, тому є всі підстави для винесення рішення суду про встановлення факту смерті [PERSON] , визнавши датою його смерті [INFO] , а місцем смерті - м. Шахтарськ Донецької області.

Outcome: approved