Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просила суд збільшити розмір аліментів, що стягуються відповідача на її користь на утримання дітей: доньки [PERSON] , 2003 р.н., та сина [PERSON] , 2005 р.н., до 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття, починаючи з часу звернення до суду. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що за рішенням апеляційного суду Харківської області від 15.11.2012 р. з відповідача на її користь на утримання дітей стягнуто аліменти у розмірі 900 грн щомісячно, до досягнення ними повноліття. На даний час вказаної суми стягуваних аліментів не вистачає, оскільки значно зросли витрати на утримання дітей. Син навчається в державній гімназії-інтернаті з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський Корпус», де обов`язковою умовою навчання є військова форма та взуття кадетів, які мають бути придбані за рахунок коштів батьків, за що нею одноразово було внесено суму 9000,00 грн, а також існують фонди для підтримки побутових потреб кадетів, які також утворюються за рахунок грошових внесків батьків, сума внеску складає 300,00 грн на місяць. Син також ходить до секції самбо при кадетському корпусі, витрати на відвідування занять та змагань складають 350,00 грн на місяць. Донька готується до вступу до вищого учбового закладу, ходить на додаткові заняття з чотирьох дисциплін. Одна година занять коштує в середньому 100,00 грн. Окрім цього, чималих витрат потребує підготовка доньки до випускного вечора. Її прохання розподілити витрати відповідач ігнорує, що в сукупності дає підстави позивачу звернутись до суду з вказаним позовом про збільшення розміру аліментів. Ухвалою від 23 грудня 2019 року справа прийнята до розгляду та провадження у ній відкрито. Від позивача в судове засідання надійшов відзив, згідно якої вона позов підтримала, просила суд його задовольнити та розглядати справи без її участі. Від відповідача в судове засідання надійшов відзив на позов, в якому він зазначив, що посилання позивача, що він жодним чином матеріально дітей не забезпечує, практично з ними не спілкується, участі у вихованні не приймає, не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки він постійно цікавиться їх життям, спілкується з ними, підтримує фінансово так, як може, дає гроші на лікування та відпочинок. Рішення суду щодо стягнення аліментів намагається виконувати. Однак, не в змозі сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивач, оскільки із-за соціально-економічної ситуації в державі не має постійної роботи, але при наявності відповідних доходів самостійно надаватиме посильну допомогу на утримання дітей, у зв`язку з чим просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.9,10). Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15.11.2012 року змінено рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 27.08.2012 року та зменшено стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей з 600 грн на кожну дитину до 450 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26 липня 2012 року до повноліття дітей (а.с.11-13). На даний час діти потребують матеріальної допомоги в більшому розмірі, оскільки зросли витрати на їх навчання та розвиток в цілому. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду\~України\~від\~15\~травня\~2006\~року\~№3\~«Про\~застосування\~судами окремих\~норм\~Сімейного\~кодексу України\~при\~розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства\~та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи зі змісту ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду\~України\~від\~15\~травня\~2006\~року\~№3\~«Про\~застосування\~судами окремих\~норм\~Сімейного\~кодексу України\~при\~розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства\~та\~стягнення аліментів» та ч. 1 ст.\~192\~СК\~України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для дитини віком від шести до вісімнадцяти років з січня 2021 року складає 2270 грн, отже 50 відсотків від вказаної суми становитиме 1135 грн. Обставин, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, відповідачем не надано, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач як одержувач аліментів довела свої вимоги про збільшення розміру аліментів і суд з нею погодився, зокрема тому, що на даний час змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку порівняно з 2012 роком, крім того зросли потреби в забезпеченні дітей, витрати на їх утримання та забезпечення належного рівня життя та розвитку дітей. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням апеляційного суду Харківської області від 15.11.2012 року, за яким з [PERSON] стягувались аліменти на утримання дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 450,00 грн щомісячно, та почати стягувати з [PERSON] на користь позивача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Разом з тим, вимоги позивача про стягнення аліментів в зазначеному розмірі з часу звернення до суду задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~ВСУ\~від\~15\~травня\~2006\~року\~№\~3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial