Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. З урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна укладеного між нею та [PERSON], зареєстрованого 08 травня 1998 року на Павлоградській товарній біржі, реєстраційний номер 5/10-НДП, в частині купівлі літньої кухні, гаражу позначеному в плані літерою Б, сараю позначеному в плані літерою В, огорожі позначеної в плані цифрою 1, та земельної ділянки загальною площею 0,0787 га., які розташовані за адресою вулиця Шкільна, 23-А, міста Першотравенська, Дніпропетровської області та визнати за нею право власності на вищезазначені господарські споруди та земельну ділянку. В обґрунтування позову зазначає, що 08 травня 1998 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою вулиця Шкільна, 23-А, міста Першотравенська, Дніпропетровської області. Цей договір вони оформили у Павлоградській філії Придніпровської товарної біржі. Маючи намір розпорядитись вищевказаним будинком, вона звернулась до приватного нотаріуса з документами на будинок. Нотаріусом їй було розяснено, що вона не може розпорядитись даним будинком, оскільки договір купівлі-продажу будинку оформлений з порушенням чинного законодавства. За таких обставин, вона змушена була звернутись до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, та визнання за нею права власності на будинок. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2007 року, її позовну заяву було задоволено та визнано за нею право власності на житловий будинок №23-А по вулиці Шкільній, міста Першотравенська, Дніпропетровської області. Однак при ухваленні рішення судом не вирішено питання щодо визнання за нею права власності на всі обєкти нерухомості, які зазначені у договорі купівлі-продажу, а саме: право власності на гараж, літню кухню та сарай, та як у позовній заяві, з якою вона звернулась до суду, не ставилось питання про визнання права власності на вказані обєкти нерухомості, тому резолютивна частина рішення суду, у відповідність до вимог ст.215 ЦПК України містить висновок суду по суті позовних вимог. Вказані обставини унеможливлюють реєстрацію її речових прав на усе нерухоме майно, що було придбане нею на підставі договору купівлі-продажу. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та прохали суд їх задовольнити, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується оголошенням у газеті «Вісті Придніпровя» від 22 жовтня 2015 року №84 (1679), причини неявки суду не повідомила. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до матеріалів, що містяться в справі встановлено, що 08 травня 1998 року [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок №23-А, літню кухню, гараж позначені на плані літерою Б, сарай позначений на плані літерою В, огорожу позначену на плані цифрою 1, та земельну ділянку №23-А загальною площею 0,0787 га., по вулиці Шкільній, міста Першотравенська, Дніпропетровської області, житловою площею 48,3 кв.м., про що було укладено договір купівлі продажу зареєстрований на Павлоградській філії Придніпровської товарної біржі, за реєстраційним номером 5/10-НДП. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 08 травня 1998 року, укладеного між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), для оформлення зазначеного договору продавцем були надані всі необхідні документи щодо належності їй вказаного будинку та земельної ділянки як власнику, що підтверджується п.1 договору купівлі-продажу. Продаж зазначеного будинку та земельної ділянки вчинено за 12 000 (дванадцять тисяч) гривень, що підтверджується п.3 вказаного вище договору купівлі-продажу, тобто сторони добросовісно виконали зобовязання за даною угодою: продавець передав у власність покупцеві будинок, земельну ділянку та господарські споруди і отримав гроші, а покупець сплатив гроші й отримав будинок, земельну ділянку та господарські споруди. Вказане свідчить про те, що угода відбулася, оскільки сторони дійшли спільної згоди між собою щодо істотних умов договору. Позивач, відповідно до укладеного договору, зареєструвала своє право власності на будинок та земельну ділянку в Павлоградському бюро технічної інвентаризації 13 травня 1998 року за номером 9-197 та 1-34. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2007 року договір купівлі-продажу будинку за адресою вул.Шкільна, 23-А, міста Першотравенська, Дніпропетровської області, житловою площею 48,3 кв.м., укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений Павлоградською філією Придніпровської товарної біржі в особі керівника відділу Павлоградської філії Придніпровської товарної біржі [PERSON] дійсним, визнано за [PERSON] право власності на будинок за адресою вулиці Шкільна, 23-А, міста Першотравенська, Дніпропетровської області, житловою площею 48,3 кв.м., та зобовязано Павлоградське бюро технічної інвентаризації зареєструвати за [PERSON] права власності на будинок розташований по вулиці Шкільній, 23-А, міста Першотравенська Дніпропетровської області, житловою площею 48,3 кв.м. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до вимог ст.227 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу житлового будинку має бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Також договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої [PERSON] народних депутатів. Аналогічні положення містить чинний на теперішній час ЦК України, згідно до ст.657 якого, договір купівлі-продажу житлового будинку, квартири чи іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Однак, разом з тим, згідно ст.15 Закону України «Про товарні біржі» в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу 1998 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони яка виконала угоду визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується. Факт здійснення сторонами своїх обов'язків за договором (виконання договору) підтверджується самою письмовою угодою біржовим контрактом, який зареєстрований в органах БТІ. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Враховуючи викладене та виходячи з положень цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 08 травня 1998 року на Павлоградській товарній біржі, реєстраційний номер 5/10-НДП, в частині купівлі літньої кухні, гаражу, сараю, огорожі, та земельної ділянки загальною площею 0,0787 га., які розташовані за адресою вулиця Шкільна, 23-А, міста Першотравенська, Дніпропетровської області, слід визнати дійсним, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем [PERSON] при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 880,00 гривень. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 243,60 гривень - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial