Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем у встановленому законом порядку не реєструвався та не укладався, однак в них народилась спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Свого батьківства щодо дитини відповідач не заперечував та не заперечує у цей час. На даний час стосунки з відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, відповідач добровільно участі в утриманні дитини не приймає і коштів в достатньому розмірі не надає. Позивачка працює та отримує заробітну плату 5000 грн. Відповідач як їй відомо працює неофіційно, також він отримує пенсію по інвалідності, розмір якої є достатнім для стягнення з нього аліментів на утримання дитини, тому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) та не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. В зв`язку з цим, суд ухвалив справу розглянути без участі сторін у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Неповнолітній проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 74/1 від 23.03.2020 р., виданої відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 2). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 181 СК визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Одночасно частиною другою зазначеної статті СК України в редакції від 08.07.2017 року встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки обов`язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов`язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки сторони не досягли згоди з означеного питання. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать фактичним обставинам справи, наявність обов`язку відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею віку повноліття, з якою проживає дитина,

Outcome: partial