Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Обгрунтовуючи позовні вимоги посилалася на те, що вона з червня 2018 року проживала разом з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюб. Від фактичних шлюбних відносини [INFO] у них народився син [PERSON] . 23 листопада 2019 року шлюб між ними було зареєстровано. Однак, 25 травня 2020 року на підставі рішення суду їх шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу вона та син проживають окремо від відповідача. У зв`язку з народженням дитини вона не має можливості працювати, а відповідач працює і отримує дохід. Добровільно відмовляється сплачувати аліменти на її утримання. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років [INFO] . 18 лютого 2021 року відповідач [PERSON] надав відзив, в якому заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що позовні вимоги не визнає, так як не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй колишній дружині. Судовим наказом від 06 листопада 2020 року на користь позивачки з нього стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином [PERSON] , [INFO] повноліття. На даний час він працює в «Академії поліції» Донецького юридичного інституту МВС України викладачем, де отримує заробітну плату у розмірі 10\~218 грн. 27 коп. Статусу учасника бойових дій та відповідно ніяких пільг він не має. 20 лютого 2017 року під час виконання службових обов`язків він отримав численні травми, які потягли наслідки, у зв`язку з чим він постійно вимушений проходити лікування, що супроводжується значними матеріальними витратами. Крім того, у зв`язку з наявними у нього захворюваннями він потребує постійного санаторного лікування, що потребує затрат. Також він здійснює комунальні послуги, має численні борги, які утворилися ще в період шлюбу. Стверджує, що позивачка на даний час одружилася. З урахуванням наведеного, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 06 квітня 2021 року представник позивачки [PERSON] надав суду відповідь на відзив, в якій посилався на те, що надані відповідачем в якості доказів виписки з медичної картки підтверджують факт отримання ним травми в 2017 році та тимчасової втрати працездатності в зв`язку з лікуванням у 2017 році і у наступні роки. Станом на 10 липня 2020 року медична (військово - лікарська) комісія визнала відповідача [PERSON] придатним до служби в поліції. Належних доказів понесення витрат у зв`язку з лікуванням та санаторним лікуванням відповідач суду не надав. І взагалі відповідачем не доведено неможливості сплати ним аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2020 року відкрито спрощене провадження у даній справі та призначено справу до розгляду. На розгляд справи позивачка [PERSON] не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутність з участю її представника, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві та обставин відображених у відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні з підстав наведених у відзиві. Крім того, пояснював суду, що на даний час позивачка одружена з іншим чоловіком, однак доказів того у нього не має. На підставі судового наказу з нього стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі ј частки його заробітку, які утримуються із його заробітної плати однак такі дані не відображені у довідці про заробітну плату, так як вона була видана раніше ніж судовий наказ позивачкою пред`явлено до примусового виконання. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку про часткове задовлення позовної заяви виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 23 листопада 2019 року по 25 травня 2020 року, а до укладення шлюбу - у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного проживання сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з позивачкою в [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] працює торгівельним представником Маріупольського регіонального відділу продаж, однак на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 21 серпня 2019 року по [INFO] . На підставі судового наказу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 листопада 2020 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] працює на посаді викладача Донецького юридичного інституту МВС України. Згідно довідки про доходи №15 від 28 січня 2021 року, розмір заробітної плати відповідача [PERSON] за період з січня 2020 року по січень 2021 року за винятком утримань та аліментів склав 122\~619 грн. 29 коп. На підтвердження заперечень проти позовних вимог відповідач [PERSON] надав суду довідку № 326/СНП МВЛК ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області», відповідно до якої він пройшов медичний огляд 10 липня 2020 року, йому поставлено діагноз наслідки закритої черепно - мозкової травми, струс головного мозку (20 лютого 2017 року) у вигляді легкої внутрішньочерепної гіпертензії з упорною помірною цефалгією, помірної вегетосудинної дисфункції, церебрастенічного синдрому. Травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків. Як вбачається з виписок із медичних карток відповідач [PERSON] в період з 21.02.2017 року по 13.03.2017 року, з 09.08.2017 року по 23.08.2017 рокуз 9.05.2017 року по 08.06.2018 року, з 25.10.2019 року по 04.11.2019 року, з 30.06.2020 року по 10.07.2020 року, з 02.02.2021 року по 16.02.2021року проходив стаціонарне лікування в неврологічному відділенні за наслідками перенесеної 20 лютого 2017 року закритої черепно-мозкової травми. Відповідач сплачує комунальні платежі, має борг по кредитній картці перед ПАТ «Приват Банк». Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Відповідач є особою молодого віку, працює, має регулярний дохід у вигляді заробітної плати, має перенесену у зв`язку з виконанням трудових обов`язків травму в зв`язку з якою проходить періодичне лікування, однак доказів втрати ним працездатності він суду не надав, а тому суд вважає, що останній спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає їх спільна дитина до досягнення дитиною трьох років. Разом з цим, суд враховує, що з відповідача на користь позивачки за рішенням суду стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тому виходячи з вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років [INFO] . Суд вважає, що саме такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам позивачки та рівню платоспроможності самого відповідача. При цьому, суд зазначає, що сплата комунальних платежів, наявність боргу по кредитній картці перед банком, необхідність проходження лікування самим відповідачем та перебування позивачкою віншому шлюбі не впливають на висновок суду. Відповідно до\~ ст.141 ЦПК України \~суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: partial