Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа - приватний нотаріус [PERSON] та просила визнати недійсною довіреність від 12.04.2011 року за реєстраційним №267 посвідчену приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] та стягнути з [PERSON] грошові кошти в сумі 75 760 грн., які остання незаконно привласнила з продажу її нерухомого майна, а саме: житлового будинку в с.Кам'янське Арцизького району Одеської області та квартири, що розташована в [ADDRESS]. Під час судового розгляду справи позивачка зменшила позовні вимоги: просила стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти в сумі 36 860 грн., якими [PERSON] заволоділа шляхом продажу належного їй, [PERSON], нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.04.2011 року вона уповноважила [PERSON] бути її представником в усіх державних установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування та форм власності при вирішенні будь-яких питань, що її стосуватимуться та, зокрема, з питань пов'язаних з продажем належних їй на праві власності житлового будинку в с.Кам'янське Арцизького району Одеської області та квартири, що розташована в [ADDRESS]. Згодом їй стало відомо про те, що вказана квартира була продана. Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно вказана квартира була продана за 36 860 грн. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.07.2011 року. Відповідачка не надала їй звіту про виконання дій вчинених від її імені та не передала кошти, які вона отримала від реалізації її квартири. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні надав пояснення аналогічні позовним вимогам та просив позовні вимоги задовольнити. Крім того, допитана в якості свідка позивачка [PERSON] дала пояснення, що 12.04.2011 року вона уповноважила [PERSON] продати належні їй житловий будинок в с.Кам'янське Арцизького району Одеської області та квартиру, що розташована в [ADDRESS]. Згодом із розмов з [PERSON] вона дізналася, що остання продала її квартиру. Однак, відповідачка не передала їй кошти, отримані від продажу квартири. За домовленістю між ними кошти від продажу нерухомості [PERSON] повинна була їй віддати або з покласти на рахунок в банку відкритий на її ім'я. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Зі згоди представника позивачки, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивачки, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 12.04.2011 року позивачка [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником в усіх установах, підприємствах та організаціях, зокрема, з питань пов'язаних з продажем (за ціною та на умовах за її розсудом) належних їй на праві власності житлового будинку в с.Кам'янське Арцизького району Одеської області та квартири, що розташована в [ADDRESS], що підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю серії ВРІ 649293 від 12.04.2011 року строком дії до 12.04.2014 року. Згідно з наданої на запит суду копії договору купівлі-продажу від 01.07.2011 року, квартира №39, яка знаходиться в [ADDRESS] та належить на праві приватної власності позивачці [PERSON] від її імені була продана відповідачкою [PERSON] гр.[PERSON] Згідно п.п.2.2 та 2.3 договору купівлі продажу вищезгаданої квартири, її загальна вартість складає 36 860 грн., сторони договору підтверджують факт повного розрахунку за продану квартиру. Характер правовідносин, що виникли між сторонами по справі свідчить про те, що вони врегульовані главою 17 ЦК України (представництво). Відповідно до положень ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю (ст.244 ЦК України). Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представник має право діяти від імені і за рахунок особи, яку він представляє. Повноваження, надані представнику, на підставі довіреності, повинні виконуватися у відповідності до змісту цієї довіреності та у її межах. З положень вказаних норм убачається, що представництво за довіреністю є встановленим законом способом участі фізичної або юридичної особи, яка видала довіреність, у цивільних правовідносинах. Звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивачка посилалася на те, що представник за довіреністю - відповідачка [PERSON] зобов'язана була, передати їй, довірителю, одержане у зв'язку з виконанням дій, які були визначені довіреністю. Суд зазначає, що умовами довіреності, виданої позивачкою, обов'язок про повернення довірителю грошових коштів, отриманих від продажу нерухомості, не визначався, зазначено лише про право одержувати належні їй грошові суми та вважає, що таке твердження суперечить загальним засадам про представництво. Разом з тим, допитана в якості свідка позивачка [PERSON] стверджує, що виручених від продажу її квартири грошових коштів представник за довіреністю [PERSON] їй не передала. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про витребування безпідставно набутих грошових коштів підлягають задоволенню, а саме грошові кошти в сумі 36 860 грн. підлягають стягненню з відповідачки [PERSON], як безпідставно набуті. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON], кожен окремо, суду показали, що [PERSON] певний час проживала в господарстві [PERSON] в с.Дяківці Герцаївського району Чернівецької області. [PERSON] не раз скаржилася їм на те, що [PERSON] погано до неї відноситься, продала її будинок, отримує замість неї її пенсійні виплати, а також на те, що за відсутності коштів вона, [PERSON], не має можливості повернутися до м.Одеси звідки вона родом. Суд не бере до уваги показання свідків [PERSON] і [PERSON], оскільки на переконання суду в їх показаннях не міститься інформації яка б стосувалась предмета доказування. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, також слід стягнути з відповідачки на користь позивачки 368,60 грн. судового збору. На підставі ст.ст.237-239, 244 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved