Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у якій зазначила, що на підставі рішення виконкому Томаринської сільської ради народних депутатів Бериславського району Херсонської області від 23 квітня 1993 року №21 їй був виданий Державний акт на право постійного користування землею, площею 2,00 гектарів розташованої на території Томаринської сільської ради народних депутатів для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №8. Разом з тим, при заповненні державного акту мала місце описку в написанні по-батькові заявника, а саме замість « [PERSON] » було зазначено « [PERSON] ». Просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , Державного акту на право постійного користування землею, виданого на підставі рішення виконкому Томаринської сільської ради народних депутатів Бериславського району Херсонської області від 23 квітня 1993 року №21 площею 2,00 гектарів розташованої на території Томаринської сільської ради народних депутатів для ведення особистого підсобного господарства. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу тягне для заявника юридичні наслідки, а саме, дає змогу реалізувати права власника. Ухвалою від 05.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. У судове засідання від заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні заяви наполягала. Представник заінтересованої особи в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, тому справа розглянута у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючих документів можуть подавати спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право постійного земельного користування землею, на підставі рішення виконкому Томаринської сільської ради народних депутатів Бериславського району Херсонської області від 23 квітня 1993 року №21 [PERSON] був виданий Державний акт на право постійного користування землею, площею 2,00 гектарів розташованої на території Томаринської сільської ради народних депутатів для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №8. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, прізвище заявниці « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] ». Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області [PERSON] отримала відмову, згідно якої їй повідомлено, що у наданих нею документах містяться розбіжності в написанні ПІБ, а саме, Державний акт виданий на « [PERSON] », а згідно наданої копії паспорту зазначено « [PERSON] », в зв`язку з чим їй рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Наявність помилки в написанні по батькові заявника позбавляє можливості [PERSON] реалізовувати надане їй право за Державним актом. Заявник не має можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість. Таким чином, суд приходить до висновку, що державний акт на право постійного користування землею, що зареєстрований в Книзі записів державний актів на право постійного користування землею за №8 від 21 червня 1994 року належить [PERSON] , [INFO] . Підстав для відмови в задоволенні заяви у суду немає.

Outcome: approved