Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], який зареєстровано 16.02.2001 року у Червонодонецькій селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №03. Мотивуючи позовну заяву позивач вказала, що дітей від шлюбу з відповідачем немає. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різні погляди на сімейні стосунки. Відповідач ображає її, принижує її честь та гідність, погрожує фізичною розправою та помстою. Від постійних сварок з відповідачем вона перебуває у стані стресу. Від розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. В наданій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, зареєстрованого між ним та [PERSON] Однак заперечував проти покладення на нього судових витрат у зв'язку з тим, що його лікування потребує значних витрат, майже вся сума його пенсії витрачатиметься на ліки, розмір пенсії позивача більший за його пенсію, про що відповідач зазначив у письмових запереченнях. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 16.02.2001 року у Червонодонецькій селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис №03 (а.с.4). Позивач у позовній заяві посилається на те, що спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні стосунки. Від розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст. 56 СК України). За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи зазначені обставини, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Беручи до уваги заперечення відповідача проти покладення на нього судових витрат, враховуючи його майновий стан, суд відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» звільняє відповідача від сплати судового збору. На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.24, 56, 110-112 Сімейного кодексу України, ст.8 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved