Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, відповідно до якого прохала суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі 4000,00 гривень щомісяця, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. А також стягнути з відповідача в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу 1000 грн. В обґрунтуванні своїх позовних вимог вказала, що 21 квітня 2018 року вона, [PERSON] , уклала шлюб за [PERSON] , який вони зареєстрували у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що в книзі реєстрації шлюбів 21 квітня 2018 року складено відповідний актовий запис № 320, та що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . [INFO] у них з відповідачем народився син [PERSON] , про що 28 серпня 2018 року у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було складено відповідний актовий запис за № 1312 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Дитина проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою ТОВ «Місто для людей». Позивач та відповідач втратили почуття любові та поваги один до одного, сім`я фактично розпалася, тому позивач звернулася до Крюківського районного суду міста Кременчука з заявою про розірвання шлюбу. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень позивач одна не зможе забезпечити, а батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/4 % частини заробітку. Відповідач, згідно отриманої довідки № СІВ00000001 від 10.11.2020 року, працює у ФОП [PERSON] і отримує заробітну плату від 3885 грн. до 4657 грн. в місяць. Указані в довідці дані про розмір заробітної плати є неправдивими і свідчать про намір ухилитися від сплати належної суми аліментів. Позивачу достовірно відомо, що чоловік отримує заробітну плату від 16000 грн. до 20000 грн. щомісячно. Тому вона прохає стягнути з відповідача алімени у твердій грошовій сумі, а саме по 4000 грн. щомісячно. Відповідач аліменти нікому не платить, інших неповнолітніх дітей, а також інших осіб на утриманні не має. Позивач та її представник - [PERSON] в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та прохають задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, з урахуванням наданих письмових пояснень у відзиві. У відзиву відповідач вказав, що поважав та буде поважати свою колишню дружину, з якою наразі проживає окремо. Ініціатором розірвання шлюбу була дружина. Повністю погоджується зі ст. 180 Сімейного кодексу України, а саме, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Але з твердженнями позивача, що він, як батько припинив утримувати свого сина та не бере участі в його вихованні, категорично не погоджується, оскільки дуже любить свого сина, і якомога частіше приїжджає в місто Кременчук, для того щоб побачитися, погратися, поспілкуватися та провести якомога більше часу з синочком. Проживає він в с. Крюківщина, Київської області, тому кожні вихідні навіть фінансово не має змоги приїжджати, але двічі на місяць завжди старається приїхати і провести час зі своєї сім`єю, з своїм сином. При цьому, він ніколи не приїздив з «пустими руками», завжди купляв подарунки, продукти, ласощі та інші необхідні речі, допомагав фінансово, робив всю необхідну роботу по дому, для того щоб дружині та синові було комфортно проживати, коли його немає поруч. Фото, чеки та інші докази, того як він допомагав своїй сім`ї, не робив та не зберігав, оскільки для нього важлива сім`я, і те що він для них робить, тому не займався фіксуванням якихось фактів, доказів, щоб потім пред`явити їх в суді. Він не хотів розлучатися, не хотів судитися, хотів жити мирно і мати сім`ю, однак, з незрозумілих для нього причин його позбавили такої можливості. Позивач зазначає, що він не приймав участі в утримані сина, однак дані факти є неправдиві та вводять суд в оману, що підтверджується платіжними дорученнями з АТ КБ «Приват Банк» в період з березня 2020 року по травень 2021 року. Де видно, що напротязі даного періоду, він кожного місяця, а іноді і двічі на місяць робив переказ грошових коштів на банківську картку позивача - [PERSON] по 2000,00 грн. Оскільки, дані перекази були через онлайн систему Приват-24, в нього є підтвердження про ці перекази, а на ті грошові кошти та допомогу, що надавалися ним при зустрічі - платіжні доручення не видаються, що нажаль дає волю позивачу безпідставно звинувачувати його в вчинках які він не робив. Шодо тверджень позивача, про неправдиву інформацію стосовно його заробітної плати, а саме приховування (зменшення) роботодавцем заробітної плати, задля того щоб уникнути від сплати аліментів, то на його думку це йде неповага, наклеп не тільки до нього, а й до роботодавця, який навряд чи взяв би таку відповідальність на себе і приховував йому виплату заробітної плати, знаючи відповідальність, до якої його, як роботодавця, буде притягнуто за не сплату (приховування) податків та ін. згідно норм чинного законодавства України. В підтвердження розміру своєї заробітної плати за останні шість місяців надав суду Довідку від 06.05.2021р. №СІВ00000001, що видана ФОП [PERSON] . Однак, у зв`язку з пандемією, у нього не тільки не велика заробітна плата, а його ще його було звільнено 15 квітня 2021 року, про що додає копію з власної трудової книги. Тому на даний час, він є безробітним та шукає роботу. Враховуючи вищезазначене, він не відмовляється сплачувати аліменти на утримання свого малолітнього сина та приймати участь у його вихованні, але просить суд об`єктивно віднестися до даного питання і встановити у твердій грошовій сумі сплату аліментів у розмірі 2000 грн. щомісячно. Стосовно відшкодування відповідачем на користь позивача за правову допомогу в розмірі 1000 грн., то з даним повністю не погоджується, оскільки позовна заява, містить оману, наклеп та взагалі неправдиву інформацію. Тому, вважає, що компенсувати позивачу витрати на таку правову допомогу є не припустимим, і просить суд врахувати дане питання. Враховуючи, клопотання сторін по справі, суд вирішив на підставі ст. 247 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що 21 квітня 2018 року [PERSON] , уклала шлюб за [PERSON] , який було зареєстровано у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що в книзі реєстрації шлюбів 21 квітня 2018 року складено відповідний актовий запис № 320, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . [INFO] у сторін народився син [PERSON] , про що 28 серпня 2018 року у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області було складено відповідний актовий запис за № 1312 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Судом встановлено, що наразі дитина проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що визнав відповідач та підтверджується матеріалами справи, зокрема актом про проживання від 24.09.2019 року. Згідно наданих відповідачем копій платіжних доручень відповідач приймав участь в утриманні їх спільної дитини перераховуючи кожного місяця грошові кошти в сумі 2000 грн., однак вказаної допомоги позивачу недостатньо для повноцінного утримання дитини. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вказаних норм відповідач має обов`язок по утриманню дитини до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, згідно копії трудової книжки працював на з посаді техніка ФОП [PERSON] з якої був звільнений 15.04.2021 року. Згідно довідки від 06.05.2021р. №СІВ00000001, що видана ФОП [PERSON] відповідач отримував в середньому близько 5000 грн. на місяць. Інших відомостей щодо працевлаштування відповідача чи отримання будь-яких інших доходів які б свідчили про можливість надавати відповідачем матеріальної допомоги в сумі 4000 грн. не надано. Враховуючи вище викладене, а також часткове визнання позову відповідачем позову в сумі 2000 грн, та недоведеності позивачем розміру витрат на дитину, враховуючи співмірність витрат обох з батьків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими частково та такими, що підлягають задоволенню частково, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Таким чином, згідно положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 904 грн.. При цьому, вимога щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не підлягає до задоволення, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат та їх детального опису та розміру.

Outcome: partial