overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 березня 2002 року Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис №149. Від спільного життя мають доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позову позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося, відсутнє взаєморозуміння в сім»ї. В зв»язку з цим, сторони припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Позивач вважає, що подальше спільне життя як подружжя і збереження сім»ї між ними не можливо, шлюб носить лише формальний характер. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, якою просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановленні наступні факти. Сторони перебувають з 30 березня 2002 року у зареєстрованому Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції шлюбі, актовий запис № 149. Від спільного життя мають доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їх дітей. За таких обставин суд вважає, що їх шлюб розпався, існує лише формально, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя та інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 серпня 2007 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №726, в якому мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позову позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося, відсутнє взаєморозуміння в сім»ї. В зв»язку з цим, сторони припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Позивач вважає, що подальше спільне життя як подружжя і збереження сім»ї між ними не можливо, шлюб носить лише формальний характер. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матерілаи справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають з 31 серпня 2007 року у зареєстрованому Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №726, шлюбі. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним, на примирення категорично не згодна. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їх дітей. За таких обставин суд вважає, що їх шлюб розпався, існує лише формально, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя та інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 02.12.2000 року, від якого мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що фактично з 2009 року вони не підтримують сімейно-шлюбних відносини через відсутність взаємопорозуміння, внаслідок чого в сім'ї стали виникати сварки, втрачені почуття любові та поваги. З того часу між ними не ведеться спільного господарства, неповнолітня дитина проживає з нею, між сторонами досягнуто угоди щодо її утримання, а спір щодо поділу спільного майна, вважає за доцільне вирішувати окремо. Таким чином, [PERSON] зазначає, що відновити сімейні відносини не можливо, і просить розірвати зареєстрований між ними шлюб. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, просить задовольнити у повному обсязі, пояснивши, що між ними остаточно припинені сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства, відповідач, в силу виконання свого військового обовязку, з 2009 року проживає поза межами Дніпропетровської області. На даний час в судовому порядку вирішене питання щодо утримання неповнолітньої доньки, яка залишилася проживати з нею. Причиною розірвання шлюбу стала та обставина, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони мають протилежні погляди на шлюб та сімю, між ними відсутні почуття взаємної любові та поваги, дружби, взаємодопомоги, тому позивач вважає, що збереження шлюбу не можливе, суперечить її інтересам. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти проживання неповнолітньої дитини з позивачем. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження сторони з 02.12.2000 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с. 7), від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 6). У відповідності до ст. 111 СК України суд вживав заходів щодо примирення подружжя, однак примирення не відбулося. Позивач наполягала на розірванні шлюбу, відповідач також вважав не можливим примирення. В судовому засіданні встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. При цьому суд враховує, що сторони дійшли згоди щодо способів утримання неповнолітньої дитини, яка після розірвання шлюбу буде проживати з матірю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 03листопада 2000 року, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з жовтня 2014 року через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного, тому позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо. Таким чином, [PERSON] звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.10). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання повідомлений належним чином (а.с.12), а тому у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд з погодження позивача, вирішив заочно розглядати справу на підставі доказів, що є в справі. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження сторони з 03 листопада 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі /а.с. 6/, від якого мають сина - [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило шлюбні відносини з жовтня 2014 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]», яке вона просить після розірвання шлюбу залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2013 року, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з березня 2014 року, оскільки [PERSON] веде аморальний спосіб життя та неналежно забезпечує родину, тому позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження сторони з 07червня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі /а.с. 6/, від якого мають сина - [PERSON], [INFO] /а.с. 7/. Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило шлюбні відносини з березня 2014 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]», яке вона просить після розірвання шлюбу залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2007 року, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з жовтня 2014 року через відсутність роботи у останнього, а також, через зловживання спиртними напоями, тому позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо. В судове засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження сторони з 08 вересня 2007 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с. 4), від якого мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з жовтня 2014 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Денисова», яке вона не просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 243 гривні 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 22.09.2007 року, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з березня 2013 року, через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки та непорозуміння. Таким чином, [PERSON] звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами згоден, тому фіксування процесу, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про одруження сторони з 22.09.2007 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.5), від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6, 7). Судом встановлено, що подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з березня 2013 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Однак, при написанні позивачкою заяви про розгляд справи у її відсутність в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, були виявлені явні ознаки вагітності [PERSON]. Сама ж позивачка факт вагітності не приховувала, пояснивши, що вагітна від іншого чоловіка, але письмових документів, які підтверджують вагітність із собою не має. У відповідності до ч.2 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Аналізуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову, у зв'язку з вагітністю дружини. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 25 травня 2010 року, від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки, втрату почуття любові та поваги, тому позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки буде суперечити його інтересам. Таким чином, [PERSON] звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву від 04 листопада 2013 року про слухання справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с.11). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно свідоцтва про одруження сторони з 25 травня 2010 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с. 6), від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Як наполягав позивач в позовній заяві та не заперечено відповідачем, подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали та свідчать, що шлюбні відносини неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]», яке вона не просила змінити після розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 28.04.2007 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка не є дитиною відповідача. Шлюбні відносини з відповідачем припинилися 3 місяці тому, у зв'язку із тим, що не склалося їх сімейне життя, вони так і знайшли порозуміння у взаємовідносинах, на даний час у позивачки є інший чоловік, з яким вона має намір створити сім»ю. Таким чином, [PERSON] звернулася з зазначеним позовом до суду, однак в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.13). Відповідач в судове засідання також не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, тому фіксування процесу, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, судом не проводилось (а.с.14). Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані і не підлягають задоволенню за наступними підставами. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони з 28.04.2007 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі, згідно якого вони мають спільне прізвище - «[PERSON]» (а.с.4)., від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Щодо зазначення позивачки про те, що батьком її дитини не є відповідач суд відноситься критично, оскільки даний факт спростовується свідоцтвом про народження дитини, де батьком дитини зазначений відповідач по справі - [PERSON]. У відповідності до ч.2 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Аналізуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову у зв'язку з тим, що сторони мають дитину віком до одного року. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed