Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб укладений між ними 23 вересня 2000 року Малорублівською сільською радою Котелевського району Полтавської області, актовий запис № 1, обґрунтовуючи позов тим, що подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, часті сварки, що призвело до припинення шлюбних відносин ще з 2015 року. В звязку з цим в подальшому не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем. У попереднє судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. [PERSON] надала до суду заяву від 06.02.2017 року, в якій просить розгляд справи провести без її участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує повністю та просить шлюб розірвати, (а.с. 17). У попереднє судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. [PERSON] надав до суду заяву від 06.02.2017 року, в якій просить розгляд справи провести без його участі, зазначивши що позовні вимоги визнає повністю та просить шлюб розірвати (а.с. 16). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі не явки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ч. 4 ст. 130 ЦПК України передбачає ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову. Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи (а.с. 1-21), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Виходячи зі змісту ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23 вересня 2000 року сторони зареєстрували шлюб у Малорублівській сільській раді Котелевського району Полтавської області за актовим записом № 1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії I-КЕ № 051100, виданим 23.09. 2000 року (а.с. 6). Від цього шлюбу, сторони мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії I-КЕ № 041324 від 14.12.2006 року(а.с.8 ) та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії I-КЕ № 070292 від 12.06.2001 року(а.с.9 ). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 23.01.2017 року № 131 [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [INFO] та має такий склад сімї : чоловік [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони з 2015 року фактично не підтримують подружніх відносин , у них виникають постійні непорозуміння, на примирення не згодні, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON]. Задовольняючи позовні вимоги позивачки [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивачки слід стягти судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640, 00 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved