Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що з 17.06.2003 року вона перебуває у шлюбі із відповідачем. Під час шлюбу вони із відповідачем придбали наступне майно: житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами №8 по вулиці Ватутіна в с. Вінницькі Хутори, Вінницького району Вінницької області; автомобіль [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Вказане майно належить їм із відповідачем на праві спільної сумісної власності. Однак, з 2014 року шлюбні відносини між ними фактично припинилися, вона подала позов до суду про розірвання шлюбу. Відповідач повідомив їй, що зазначене майно належить лише йому. За наведених обставин, позивач звернулася з даним позовом до суду та просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами №8 по вулиці Ватутіна в с. Вінницькі Хутори, Вінницького району Вінницької області та право власності на 1/2 частину автомобіля [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Ухвалою суду від 29.11.2016 року позовні вимоги позивача в частині визнання права власності на 1/2 частину автомобіля [NUMBER], номер кузова [NUMBER] залишені без розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій позовні вимоги про визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами №8 по вулиці Ватутіна в с. Вінницькі Хутори, Вінницького району Вінницької області підтримує, просить їх задоволити, на технічній фіксації судового засідання не наполягає. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином і в установлений Законом строк повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Зі згоди позивача, згідно наданої заяви, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено по справі, 17.06.2003 року сторони зареєстрували шлюб в міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 947, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1- АМ №096358 від 17.06.2003 року (а.с. 5). За час шлюбу відповідач [PERSON], відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.07.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2319, купив цілий житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами №8 по вулиці Ватутіна в с. Вінницькі Хутори, Вінницького району Вінницької області (а.с.6,7). Право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано за відповідачем у встановленому законом порядку, про що свідчить копія реєстраційного посвідчення КП «ВООБТІ» від 03.08.2009 року (а.с.8). Згідно частиною1 статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до статей 68, 69 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте під час шлюбу. Розпорядження майном, що є об'єктом спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.25\~постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя»\~поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК України\~та\~ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається, за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5\~ст.71 СК\~щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених\~ст.365 ЦК, за умови звернення подружжя до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя у цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Судом встановлено, що вищевказане майно, а саме: житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами №8 по вулиці Ватутіна в с. Вінницькі Хутори, Вінницького району Вінницької області, спір щодо якого розглядається судом, був придбаний сторонами в період шлюбу та відповідно є об'єктом права спільної сумісної\~\~власності. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку, що є об'єктом права спільної сумісної\~\~власності підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved