Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В заяві вказала, що 15 листопада 2005 року померла [PERSON], про що 16 листопада 2005 року в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №25, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП №010485, виданим Миколаївською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: житловий будинок №70, розташований по вул.. Механізаторській в с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області, та земельна ділянка загальною площею 7,13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. [PERSON] за життя заповіту не склала, тому право на спадкування отримали діти спадкодавця, а саме: [PERSON] та [PERSON]. На час відкриття спадщини, тобто на день смерті спадкодавця, постійно проживала заявниця, а тому згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. [PERSON] разом із спадкодавцем не проживав та до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався. Інших осіб які б мали право на спадкування за законом після смерті [PERSON] немає. При зверненні заявниці до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус повідомила, що згідно з довідкою про останнє місце проживання спадкодавця, на момент смерті разом з [PERSON]Н, окрім заявниці, був зареєстрований [PERSON], а тому нотаріус може видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом лише ? частки спадкового майна. Бажаючи оформити своє право власності на спадкове майно, позивач звернулася з відповідним позовом до суду. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала в тому ж обсязі і з тих же підстав і зокрема зазначила, що її брат [PERSON] більше десяти років не проживає за даною адресою, а лише зареєстрований, на даний момент місце проживання брата вона не знає. Представник заявника [PERSON] позов підтримав повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просив задовольнити вимоги заявниці. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та про слухання справи без його участі. Представник заінтересованої особи [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області [PERSON]А не зявився до зали судового засідання, до суду надав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність. Заінтересована особа [PERSON] не зявився до зали судового засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням на сайті Веселинівського районного суду Миколаївської області. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт, що [PERSON] на час відкриття спадщини не проживав і не проживає за адресою [INFO]. Заслухавши пояснення заявниці [PERSON], представника заявника [PERSON], свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 листопада 2005 року в с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 010485, видане 16 листопада 2005 р. Миколаївською сільською радою веселинівського району Миколаївської області (а.с. - 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право власності на належний їй житловий будинок, розташований за адресою: с. Миколаївка, вул. Механізаторська, 70, Веселинівського району Миколаївської області та земельна ділянка загальною площею 7, 13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. Що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-МК №026955 /а.с.9/. За життя [PERSON] заповіту не склала, тому в силу ст 1261 ЦК України право на спадкування отримали діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] На виконання вимог чинного законодавства заявниця звернулася до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] та подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус повідомила, що згідно з довідкою про останнє місце проживання спадкодавця, на момент смерті разом з [PERSON]Н, окрім заявниці, був зареєстрований [PERSON],а тому нотаріус може видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом лише ? частки спадкового майна. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії І-ФП №245681 виданий Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, де в графі мати зазначена [PERSON] /а.с. 10/. Згідно свідоцтва про шлюб виданий 26 липня 2016 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області [PERSON] 13 липня 1974 року зареєстрував шлюб з [PERSON], після чого остання змінила прізвище на «Койба». Виходячи з вище зазначеного, підтверджується родинний зв'язок між [PERSON] та [PERSON] (мати-донька). Згідно довідки Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області №302 від 23.05.2018 року, встановлено за результатами уточнення місця проживання та відповідно до рішення виконкому Миколаївської сільської ради №3 від 28 січня 2011 року вважати адресу реєстрації: с. Миколаївка, вул. Механізаторська, 70 Веселинівський район Миколаївська область. Відповідно до паспорту громадянина України серії ЕР №036698 виданий 02 липня 2002 року Веселинівським РВ УМВС України [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [INFO] з 29.07.1994 року. Крім того, судом було витребувано від приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] спадкову справу №109/2018 після смерті [PERSON], померлої 15 листопада 2005 року в якій наявна заява [PERSON] від 12.07.2018 року про прийняття спадщини. Відповідно до довідки Миколаївської сільської ради від 15.05.2018 року, встановлено, що [PERSON] проживала і була зареєстрована в [INFO], за цією адресою проживає та зареєстрована - дочка [PERSON] з 29.07.1994 року до сьогоднішнього дня; син [PERSON] був зареєстрований з 20.09.2002 року по 08.01.2014 року, але проживав в м. Орджонікідзе. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема ч. 2 вказаної статті передбачає у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення зазначено, при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст. 1220 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], [INFO], хоча і був зареєстрований за адресою [INFO], про те не проживав, а проживав в місті Орджонікідзе, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved