Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області про зміну дати звільнення та видачу трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В своїй заяві вказала, що працювала у відповідача. Наказом за № 17-к від 23.01.2018 року була незаконно звільнена з посади головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та звітності Бахмацького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату. В порушення вимог чинного законодавства, при звільненні їй не було видано трудової книжки, в зв»язку з чим, уточнивши позовні вимоги просила зобов»язати відповідача внести зміни до трудової книжки про дату її звільнення та зобов»язати повернути їй трудову книжку, а також стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки, починаючи 24 січня 2018 року по дату її видачі. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила суд задовольнити їх, оскільки вважає, що затримка видачі трудової книжки сталася саме з вини відповідача. Жодних письмових повідомлень з пропозицією отримати трудову книжку вона не отримувала, так як не проживає за адресою, зазначеною відповідачем в письмовій кореспонденції. Не заперечувала проти того, що наказ про звільнення відмовилася підписувати, так як вважала його незаконним і хотіла працювати в подальшому. Вважає, що в акті від 23.01.2018 року, де зазначено про її відмову від підпису наказу, дописано речення відносно відмови її від листа управління за № 07-07/198 від 22.01.2018 року щодо способу отримання трудової книжки. Після звільнення її з роботи, 24-25 січня телефонувала відповідачу з проханням видати оригінал наказу про звільнення. При цьому представник відділу кадрів [PERSON] запропонувала надати письмову згоду на отримання трудової книжки поштою, проте вона відмовилася в такий спосіб отримувати трудову книжку так як побоювалася щоб вона не згубилася при пересилці. Самостійно в м. Чернігів до відповідача по трудову книжку вона не поїхала, так як не мала можливості. Представник позивачки адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просила суд задовольнити їх в повному обсязі, так як вважає, що трудова книжка повинна бути вручена роботодавцем працівникові в день звільнення, що є його обо»язком. Оскільки в даному випадку цього не було зроблено своєчасно, внаслідок чого позивачка була позбавлена можливості стати на облік в центр зайнятості, тому дата звільнення в трудовій книжці повинна бути змінена і вона повинна бути витребувана у відповідача. Також зазначила, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки, починаючи з дати звільнення і по дату її повернення позивачці. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області [PERSON] позовних вимог не визнала і пояснила, що після звільнення позивачки відповідач всіляко намагався вирішити питання щодо вручення їй трудової книжки, проте, на її думку, [PERSON] свідомо не бажала її отримувати. Листом від 22.01.2018 року за № 07-07/198, від отримання якого вона відмовилася, відповідач пропонував визначити спосіб щодо отримання трудової книжки. Неодноразово, а саме 24 та 27 січня 2018 року на адресу, зазначену позивачкою у заяві про прийняття на роботу [ADDRESS], їй були направлені письмові повідомлення щодо способу вручення їй трудової книжки, проте вони повернулися без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». В даному випадку трудова книжка знаходился у головному офісі за місцем знаходження юридичної особи в м. Чернігові. В подальшому 15.03.2018 року на адресу позивачки відповідачем повторно було направлено листа з пропозицією з»явитися до управління для отримання трудової книжки або надати згоду на її пересилання поштою. Вважає, що вина відповідача у затримці отримання позивачкою трудової книжки відсутня, тому просила суд відмовити у задоволенні позову. Зазначені обставини відображені відповідачем у відзиві на позов. Допитаний в судовому засіданні за клопотанням відповідача свідок [PERSON] пояснив, що працює на посаді начальника Бахмацького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області, де на посаді головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та звітності, починаючи з 01.08.2017 року працювала позивачка. 20.12.2017 року останньою подано заяву про надання їй з 21.12.2017 року відпустки по догляду за дитиною про що було видано відповідний наказ. В подальшому [PERSON] просила перервати вказану відпустку з 22.01.2018 року, про що 22.01.2018 року було видано відповідний наказ, а також наказ про її звільнення. Наказом від 23.01.2018 року [PERSON] була звільнена з роботи за скороченням штату. Попередній наказ від 22.01.2018 року про її звільнення було відмінено. З копіями зазначених наказів вона була ознайомлена, проте від підпису про їх ознайомлення, а також від листа управління за № 07-07/198 від 22.01.2018 року щодо способу отримання нею трудової книжки, вона відмовилася, про що складено відповідні акти. Всього за скороченням штату було звільнено п»ятеро працівників, двоє з яких самостійно їздили в м. Чернігів отримувати трудові книжки, один з працівників написав заяву щодо пересилання трудової книжки поштою. Вислухавши сторони їх представників, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими, не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань що визначено ч.ч.1, 2, 5 ст. 55 Конституції України. Як встановлено в судовому засіданні наказом відповідача за № 13-к від 22.01.2018 року, на підставі заяви [PERSON] від 17.01.2018 року про переривання її відпустки, останній було дозволено приступити до роботи на своїй посаді (а.с. 35). Наказом відповідача за № 14-к від 22.01.2018 року [PERSON] звільнена з посади головного спеціаліста відділу бухгалтерського обліку та звітності Бахмацького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області за скороченням штату працівників (а.с. 36). Наказом відповідача за № 16-к від 23.01.2018 року, на підставі заяви [PERSON] від 22.01.2018 року про переривання її відпустки, останній було дозволено приступити до роботи на своїй посаді та відмінено наказ за № 13-к від 22.01.2018 року «Про переривання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку [PERSON]В.» (а.с. 35). Як убачається зі змісту актів від 22.01.2018 року та 23.01.2018 року, складених та підписаних працівниками Бахмацького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області, [PERSON] з вищезазначеними наказами за № 13-к від 22.01.2018 року та за № 16-к від 23.01.2018 року «Про переривання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку [PERSON]В.» ознайомилася, але від підпису відмовилася (а.с.43,44). За змістом акту від 23.01.2018 року про відмову від підпису про ознайомлення з наказом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області від 23.01.2018 року за № 17-к «Про звільнення з роботи за скороченням штату працівників [PERSON]В.», остання з наказом ознайомлена, але від підпису відмовилась. Також відмовилася від листа управління за № 07-07/198 від 22.01.2018 року щодо способу отримання нею трудової книжки (а.с. 45). Листом відповідача від 22.01.2018 року за № 07-07/198, адресованим на ім»я [PERSON], останній було запропоновано, з урахуванням ч.2 п.4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення за № 58 від 29.07.1993 року, у день звільнення з»явитися для отримання трудової книжки до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській облассті у відділ по роботі з персоналом або надати письмову згоду на пересилання трудової книжки з доставкою на її адресу [ADDRESS] (а.с 41). Вказаний лист також направлявся на адресу позивачки поштовим повідомленням 24.01.2018 року та 27.01.2018 року (а.с. 42, 47 зворот), який повернувся без вручення. За повідомленням Чернігівської дирекції «Укрпошта» повідомлення про надходження вказаного листа двічі (24.01.2018 року та 27.01.2018 року доставлялося через абоненську поштову скриньку адресата. У зв»язку з неотриманням вказаного листа адресатом, 24.02.2018 року він повернутий на зворотню адресу. Порушень при пересиланні, обробленні та врученні вказаного рекомендованого відправлення з боку працівників пошти не встановлено (а.с. 47). Лист щодо способу отримання позивачкою трудової книжки повторно направлявся відповідачем на адресу останньої також 15.03.2018 року (а.с.48). Як зазначила позивачка [PERSON] в наданих в судовому засіданні поясненнях, вона особисто 24.01-25.01.2018 року телефонувала в [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області, де працівник кадрової служби [PERSON] просила вирішити питання щодо способу вручення їй трудової книжки та надати згоду на її пересилання. Однак вона відмовилася від такого способу отримання трудової книжки. Сама ж особисто не мала змоги поїхала в м. Чернігів з метою отримати трудову книжку. За приписами ст. 47 КЗпП України «Власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести ним розрахунок у строки, визначені ст. 116 КЗпП України. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов»язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника». Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України, що визначено ст. 48 КЗпП України. Відповідно до ст. 235 КЗпП України «У разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу». Згідно п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення за № 58 від 29.07.1993 року у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Власник або уповноважений ним орган зобов»язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення у такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудовї книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускаєтся тільки за письмовою згодою працівника. Як встановлено в судовому засіданні юридична адреса відповідача - [PERSON] виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області м. Чернігів вул. Музична, 1А, де і знаходилася трудова книжка позивачки. Місце роботи останньої Бахмацьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області, де їй було оголошено наказ про звільнення. Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було вжито необхідних заходів щодо отримання трудової книжки позивачкою своєчасно та у передбачений законом спосіб, проте остання ним не скористалася. При цьому суд також приймає до уваги, що звільнення позивачки відбувалося за місцем її роботи в м. Бахмач, а трудові книжки працівників зберігалися з головному офісі відповідача в м. Чернігові. Крім того, під час судового засідання позивачка заявила клопотання про бажання отримати трудову книжку і начальником Бахмацького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області [PERSON] вона була вручена за її особистим підписом в книзі обліку руху трудових книжок. Враховуючи, що вини відповідача щодо затримки видачі трудової книжки при звільненні позивачки в судовому засіданні не встановлено, в зв»язку з чим відсутні підстави для зміни дати звільнення та нарахування середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, пов»язаного з затримкою видачі трудової книжки, спір щодо видачі трудової книжки вирішено, оскільки трудова книжка на час розгляду справи вручена позивачці, тому в задоволенні позову слід відмовити. Доводи позивачки про те, що речення щодо її відмови від листа управління за № 07-07/198 від 22.01.2018 року про спосіб отримання нею трудової книжки в акті від 23.01.2018 року про відмову від підпису про ознайомлення з наказом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області дописано в подальшому (а.с.45) не заслуговують на увагу, так як вказана обставина була підтверджена як дослідженим в судовому засіданні зазначеним актом так і поясненнями свідка [PERSON], який був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Outcome: dismissed