Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом - будинком [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договорами купівлі-продажу від 29 липня 2011 року та від 21 жовтня 2011 року, в якому зареєстрований попередній власник [PERSON] Після продажу житлового будинку [PERSON] виїхав з нього та більше в ньому не проживав, особистих його речей в спірному будинку немає. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав /а.с. 43/. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав /а.с.40/. Представник Харківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності /а.с. 37, 41/. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, реєстраційний №786 від 29 липня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Костіною І.Г. та на підставі договору купівлі-продажу, реєстраційний №3157 від 21 жовтня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Цидибрага С.О. належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 5, 6, 7, 8, 9). В зазначеному житловому будинку зареєстрований відповідач по справі [PERSON], що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 22 січня 2016 року (а.с. 18) та довідкою Виконавчого комітету Утківської селищної ради Харківського району Харківської області №529 від 07 вересня 2015 року (а.с. 13). Наявність реєстрації відповідача у спірному житловому будинку перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У відповідності до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідач у розумінні ст.ст. 64, 156 ЖК України не був і не є членом сім'ї нового власника житлового будинку [PERSON] Судом встановлено, що після продажу в 2011 році житлового будинку, відповідач не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується актом депутата Утківської селищної ради Харківського району Харківської області Кузнєцова Є.М. від 12 грудня 2015 року складеного у присутності [PERSON], [PERSON], засвідченого головою Утківської селищної ради Харківського району Харківської області (а.с. 15). Порушене право власника житла, щодо усунення перешкод у здійсненні ним права власника, підлягає захисту. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач не надав суду доказів на право користування спірним житлом. З огляду на вищезазначене, вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно квитанції № 0.0.432051896.1 від 09 вересня 2015 року позивачем при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 487.20 грн. /а.с. 1-а/. Питання про стягнення понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме позивачу суд присуджує з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати з судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved