Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Напротязі одинадцяти років сторони разом не проживають, шлюб носить формальний характер. Збереження шлюбу, на думку позивача, не можливе. Ухвалою судді від 31.08.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 01.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 30.11.2018 року клопотання відповідача [PERSON] задоволено, провадження по справі зупинено в зв'язку з наданням сторонам у справі місячного строку для примирення. Ухвалою судді від 18.01.2019 року поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила розірвати шлюб з відповідачем, оскільки в наданий судом місячний строк для примирення сторони не примирились. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти розірвання шлюбу з позивачем, та зазначив що між ним і позивачем примирення не відбулось. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 22.10.2005 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 344, про що видано свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають трьох дітей сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, та те що сторони не примирились, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved