Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про реальний поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що їй згідно свідоцтва про право власності за №133 на житловий будинок від 02.12.1976\~року належить 47\\100 частин житлового будинку по вул. 4 Польова 1, у м. Херсоні. Згідно свідоцтва про права на спадщину за законом від 05.06.2012року їй належить 159\\400 частин житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, що знаходиться за адресою: вул. 4 Польова, 1, у м. Херсоні та розташованого на земельній ділянці, площею 762,0кв.м., відповідно до рішення Суворовського райвиконкому №\~517\\24 від 24.08.\~1976\~року. Зазначена частина житлового будинку складається із жилою площі 75,7кв.м, загальної площі 123,1кв.м., позначена на плані літ. «А», а також є сараї літ. «Б», літ. «В,Г» туалет літ. «Д», гараж літ. «Е», сарай літ. «Ж», водопровід №1, огорожа № 4, 5, 6, 7, 8, вимощення 1. Рішенням Суворовського райвиконкому № 24 від 12.10.2012\~року затверджено право власності на самочинно збудовані прибудову літ. «а» площею 2,6 кв. м., вхід до підвалу літ. «З». Згідно до технічного паспорту КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації», виготовленого 05.05.2015року їй належить 107\\160 частин(тобто 67\\100) житлового будинку, з належними до нього будівлями та спорудами, за адресою: вул. 4 Польова, 1, у м. Херсоні, іншому співвласнику [PERSON] належить 53\\160(тобто 33\\100) частин зазначеного будинку. Проте вони фактично користуються житловим будинком не у відповідності до часток у правовстановлюючих документах. На даний час їй стало відомо, що [PERSON] подарувала свою частку [PERSON] Оскільки в правовстановлюючих документах не зазначено конкретні приміщення житлового будинку та господарських споруд, що належать кожному співвласнику, тому між ними виникають спори щодо порядку володіння та користування будинком та земельною ділянкою. Спірний будинок має два окремі виходи (входи) на присадибну ділянку та два виходи (входи) з вулиці, загальна площа приміщень житлового будинку становить 123,1кв.м., житлова 75.5кв.м., що є підставою для вирішення питання про виділ частки із спільної часткової власності та припинення у звязку з цим право спільної часткової власності на житловий будинок. З огляду на викладене позивач просила суд припинити право спільної часткової власності на житловий будинок №1, по вул. 4 Польовій, у м. Херсоні. Розділити житловий будинок та господарські споруди і будівлі між співвласниками в частках їй - [PERSON] 67\\100 і [PERSON] 33\\100 з урахування порядку що фактично склався і визначити порядок користування земельною ділянкою площею 762,0 кв.м., за адресою: вул. 4 Польова, 1, у м. Херсоні. [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні, обґрунтовуючи позов тим, що відповідно до висновку експертизи від 25.11.2015року експерт пропонує виділити у власність [PERSON] кімнату 2-2, яка фактично перебуває користуванні її сімї та призведе до зайвих матеріальних затрат по демонтажу та монтажу системи опалення кімнати 2-2, а також до порушення прав неповнолітніх дітей на користування житлом. З огляду на викладене, з урахування норми жилої площі на одну особу та недопустимість зменшення розмірі житлової площі, що знаходиться у користуванні малолітніх дітей просить припинити право власності [PERSON] на 13\\100 частин, вартістю 33\~029 грн. у спільному майні домоволодінні за адресою: вул. 4 Польова, 1, у м. Херсоні. Ухвалою суду від 13 лютого 2017 року зустрічна позовна заява обєднана в одне провадження із первісним позовом. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили здійснити виділ частини житлового будинку згідно до висновку судової будівельно технічної експертизи № 87 від 15.10.2015 року, оскільки такий розподіл відповідає належним співвласникам часткам і припиняє право спільної часткової власності на житловий будинок. Зустрічний позов є необґрунтованим та таким, що порушує права власника на належне їй майно. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала повноваження представнику. Представник відповідача за первісни позовом [PERSON] позов визнали частково та просили здійснити розподіл житлового будинку згідно до висновку №03\\2016 судової будівельно технічної експертизи від 12.10.2016року, який відповідає фактичному користуванню житловим будинком. Зустрічний позов про припинення права власності [PERSON] на 13\\100 частин житлового будинку задовольнити, враховуючи інтереси малолітніх дітей на належне забезпечення житлом. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. В силу положень статей 21,24, 41 Конституції України, ст.ст. 319,358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі захисту часткової власності. Статтею 377 ЦК України, ст.120 ЗК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного) будівлю або споруду, переходить право власності, право користування земельною ділянкою на якій вони розміщенні, без зміни її цільового призначення в повному обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника(землекористувача). Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння за №133 від 02.12.1976\~року, виданого за рішенням Суворовської районної Ради депутатів трудящих за № 517\\24 від 24.09.1976року [PERSON] належить 47\\100 житлового будинку, розташованого по вул. 4 Польова, 1, у м. Херсоні, домоволодіння складається із жилого будинку літ. «А» і двох сараїв. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.\~2012\~року, виданого державним нотаріусом Другої Херсонської нотаріальної контори [PERSON] належить 159\\400 частин житлового будинку №1, по вул. 4 Польовій, у м. Херсоні, що розташоване на земельній ділянці площею 762,0 кв.м., закріпленої рішенням Суворовського райвиконкому за №517\\24 від 24.08.1976року, житловий будинок належав спадкоємцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою Херсонською державною нотаріальною конторою 17.06.1988року за реєстровим №1- 2242, свідоцтва про право власності виданого Другою Херсонською нотаріальною конторою за реєстровим № 1-2240, зареєстрованих 23.07.1988 в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації, за реєстраційним номером 32078741. Зазначена частина житлового будинку має стіни бутові, житловою площею 75.7 кв.м.. загальною 123,1кв.м., позначений на плані літ. «А», крім нього є сарай літ. «Б», сараї літ. «В.Г», туалет літ. «Д», гараж літ. «Е», сарай літ. «Ж», водопровід №1, огорожа № 4,5, 6, 7, 8, вимощення 1. Рішенням Суворовського райвиконкому №24 від 12.10.2012\~року затверджено право власності на самочинно збудовані прибудову літ. «а» площею 2,6 кв.м., вхід до підвалу літ. «З». Право власності [PERSON] зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 32078741, від 11.07.2012року та індексний номер 21319520 від 15.05. 2015 року. [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору довічного утримання, укладеного між нею та [PERSON] 30.12.2014 року, є власником 265\\800 частини житлового будинку №1, по вул. 4 Польова, у м. Херсоні. Вказана частина житлового будинку належить відчужувачу: 159\\800 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.06.2012року Другою Херсонською нотаріальною конторою за реєстровим №2-641; 53\\400 частини на підставі договору дарування частини домоволодіння, посвідченого 13.12.2012року приватним нотаріусом за реєстровим № 7, право власності зареєстроване в Херсонському бюро технічної інвентаризації, реєстрацій номер 3278741. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за №31931125 від 30.12.2014року. Право власності [PERSON] зареєстроване в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень 30.12.2014 року, індексний номер 18479901. Спірний житловий будинок має два окремі ізолюванні виходи (входи) на земельну ділянку та окремі ізолюванні виходи( входи) на вулицю, порядок користування жилим будинком, господарськими спорудами та будовами, а також земельною ділянкою склався між співвласниками, що ними не заперечується. Проте на даний час між ними виник спір щодо порядку користування житловим будинком. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною першою статтею 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційного його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику(власникам), що залишаються, має буди виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення(водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий обєкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння обєкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010року №1117( зі змінами від 17.10.2012р. та 21.11.2012р.) «Про ідентифікацію обєктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». При поділ житлового будинку та виділі співвласникам відокремленої частини будинку, а також встановлення порядку користування земельною ділянкою суд за основу приймає висновок судової будівельно технічної експертизи № 87 від 15 жовтня 2015року, згідно до якого з урахуванням фактичного складу житлового будинку, господарських та побутових споруд поділ обєкта на самостійні обєкти нерухомого майна з дотримання чинних будівельних норм можливий, оскільки кожній із сторін виділяється відокремлена частина житлового будинку із самостійним виходом(входом), яка максимально відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Заважаючи на те, що виділ(поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, суд вважає можливим провести поділ житлового будинку зі зміною часток і присудженням грошової компенсації [PERSON], частка якої зменшується на 8\\100, в грошовій сумі складає 21\~237 грн., що нею не заперечується При даному варіанті поділу(виділі) житлового будинку переобладнання є незначними, а саме: необхідно закрити дверний блок із кімнати 2-2 в кімнату 2-1, а також прорізати дверний блок із кімнати 1-2 в кімнату 2-2, дані роботи не впливають на несущі конструкції будинку, тому не вимагають відповідного погодження на таке переобладнання. Висновок № 03\\2916 судової будівельно технічної експертизи від 12.10.2016року суд до уваги не приймає, оскільки варіанти поділу жилого будинку визначені експертом по фактичному користуванню, а не відповідно до часток у праві власності на спільне майно. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову [PERSON], оскільки визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Разом із тим, суд вважає зустрічний позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у ст.317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбаченого ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладене в ч. 1 ст.356 ЦК України. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє на часткою майні в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування спільним майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користується спільним майном відповідною компенсації (ст. 358 ЦК України). Позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить припинити право власності на 13\\100, із належних [PERSON] 67\\100 частин житлового будинку, з підстав необхідності забезпечення належним житлом позивача за зустрічним позовом та її неповнолітніх дітей. Отже, фактично позивач за зустрічним позовом бажає поліпшити свої житлові права за рахунок позбавлення власника права власності на належне йому майно. При цьому посилання [PERSON] на норми жилої площу, визначені ст. 47 ЖК України є безпідставними, оскільки зазначена норма права, регулює порядок та умови надання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду. Безпідставним є також посилання позивача за зустрічним позовом на порушення права неповнолітніх дітей на житло, оскільки за матеріалами справи неповнолітні діти не мають право власності у спірному житловому будинку, а право користування житлом неповнолітніх дітей похідне від права батьків на спірне жиле приміщення. На підставі викладеного, ст. ст. 21, 24, 41\~Конституції\~України, ст.ст.\~317, 319, 321, 356, 358, 364, 377 ЦК України, ст.120 ЗК України,

Outcome: approved