Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей Білгород-Дністровської райдержадміністрації, Білгород-Дністровська міжрайонна прокуратура, про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки. [PERSON] мотивує вимоги тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з бабусею - [PERSON] та тіткою - [PERSON]. Мати дитини ухиляється від здійснення батьківських обов'язків відносно дитини, покинула її зразу після народження, проживає окремо. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються бабусею [PERSON] особисто, яка боїться того, що донька, користуючись своїми юридичними правами матері, може вивезти дитину за кордон з метою використати її для жебракування. Представник позивача - [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи сповіщалась належним чином. Причини неявки суду не повідомила.. Представник Служби у справах дітей Білгород-Дністровської райдержадміністрації у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури підтримав позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав та заперечував проти задоволення позовних вимог в частині призначення позивача опікуном малолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, уразі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Враховуючи, що відповідач був належним чином завчасно сповіщені про час і місце розгляду справи, і не з'явився в судове засідання, суд вважає за необхідне відповідно до ч.9 ст.76 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача. Встановивши обставини справи, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, вислухавши учасників процесу, перевіривши їх доводи наявними в справі доказами, дослідивши матеріали справи, надавши їм правову оцінку, суд вважає, що позов можливо задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане відділом ДРАЦС реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис 1228. Матір'ю дитини зазначена [PERSON], яка зареєстрована за однією адресою з матір'ю [PERSON] - позивач по справі, та сестрою - [PERSON], [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконкому Козацької сільської ради від 23.02.2015 року № 67. Після народження дитини [PERSON] виїхала з дому, заливши малолітню дитину на утриманні та догляді [PERSON] - бабусі. Згідно рішення Козацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, як органу опіки та піклування, доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками матері, не бере ніякої участі у вихованні дитини, не цікавиться її здоров'ям та фізичним станом, а її батьківство несе лише формальний характер. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В свою чергу, ст. 10 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.п.15, 16 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В ході розгляду справи, суд не знайшов жодного доказу сумлінного виконання відповідачем своїх материнських обов'язків, жодного факту, який би міг поставити під сумнів ствердження бабусі - позивача, яка надала достатньо доказів, що свідчать про свідоме нехтування відповідачем своїми обов'язками. В той же час, з матеріалів справи вбачається, що позивач повністю взяла на себе всі обов'язки по вихованню та утриманню дитини, її догляду. [PERSON] має всі необхідні для маленької дитини речі, а стабільний заробіток позивача дає їй змогу забезпечувати дитину харчуванням та необхідними засобами по догляду за дитиною. Згідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991р., держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Щодо позовних вимог [PERSON] про встановлення над дитиною опіки та призначення її опікуном малолітнього [PERSON], [INFO], суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 та 3 ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.3-4 ст.. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Разом з тим, під час розгляду справи органом опіки та піклування не було представлено суду подання про призначення [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON] Тобто, дане питання не розглядалось органом опіки та піклування, який законодавчо є основним регулятором відносин, що виникають з метою забезпечення захисту прав малолітніх та неповнолітніх дітей.

Outcome: partial