Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 25.05.2012 [PERSON] заповів їй земельну ділянку площею 7,00 га з кадастровим номером 3522281500:02:000:1367. [PERSON] помер [INFO] та після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, й на вказану земельну ділянку. Вона не змогла скористатися своїм правом на прийняття спадщини, оскільки про існування заповіту взагалі не знала. Лише нещодавно від спільних знайомих їй стало відомо про смерть [PERSON] та про заповіт на її користь. Вона людина похилого віку та часто хворіє, тому не змогла у визначений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус також їй не повідомив про смерть спадкодавця та існування заповіту на її користь. Викладені обставини змусили її звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивачка в судове засідання не з`явилася, але подала суду заяву, в якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача Знам`янської районної державної адміністрації Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, але подав заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки з 01.01.2019 внесено ряд змін до земельного законодавства, в тому числі й щодо питань, пов`язаних з виділенням земельних часток (паїв), які належать відповідним сільським, селищним, міським радам. Представник відповідача Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, але надіслав суду заяву, в якій заявлені [PERSON] позовні вимоги не підтримав, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не з`явилися, але подали суду заяви, в яких позовні вимоги [PERSON] визнали в повному обсязі та просили розглядати справу за їх відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Ухвалою суду від 20.03.2019 задоволено клопотання позивачки та зобов`язано державного нотаріуса Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області надати суду копію спадкової справи, заведеної нотаріусом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 25.04.2019 задоволено клопотання позивачки та зобов`язано державного нотаріуса Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області надати суду інформацію зі Спадкового реєстру (заповіти і спадкові договори) щодо заповітів, складених від імені [PERSON] , чи спадкових договорів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. На підставі розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 17.06.2002 №220-р для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 7,00 гектарів в межах згідно з планом з кадастровим номером 3522281500:02:000:1367, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, про що видано державний акт на право приватної власності на землю від 26.08.2002 серії Р2 №467920 (а.с.46). Заповіт від 25.05.2012, який зареєстровано в реєстрі за №913, та витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25.05.2012 свідчать про те, що [PERSON] заповів [PERSON] , [INFO] , земельну ділянку площею 7,00 га з кадастровим номером 3522281500:02:000:1367, передану йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області (а.с.9, 10). Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, наданою Знам`янською міською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва ніхто не звертався (а.с.54). Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) свідчить про те, що від імені [PERSON] посвідчено заповіт від 25.05.2012, який зареєстровано в реєстрі за №913 (а.с.55-56). Інші спадкоємці під час розгляду справи не встановлені. У роз`ясненні від 11.11.2019 нотаріус запропонував [PERSON] звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.164). Докази того, що [PERSON] знала про наявність заповіту, при цьому зволікала з подачею заяви про прийняття спадщини у визначені законом строки, матеріали справи не містять. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу). Згідно зі статтею 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип пропорційності тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Практика Європейського суду з прав людини застосовує принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема, й у питаннях захисту права власності. Цей принцип закріплений і у частині 3 статті 2 ЦПК України. Постановою Верховного суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, а саме поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 в справі №315/765/14-ц зазначено, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Дослідивши надані сторонами докази та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є перешкодою для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини, а тому є поважною причиною пропуску встановленого законом строку. Враховуючи викладене та визнаючи причину пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини поважною, суд вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі викладеного, ст.ст.1220, 1222, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved