Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що у сторін є спільна дитина, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча зобовязаний виконувати свої обовязки з утримання дитини. За словами позивача, [PERSON]М працездатний, інших осіб на своєму утриманні не має. Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він не погоджується з визначенням розміру аліментів, які позивач просить стягнути, і з тим, що позивач вказує про те, що він фактично жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, оскільки він регулярно надавав безпосередньо позивачу кошти на утримання сина, купляв для дитини речі та подарунки, оплачував літній відпочинок і при цьому ніколи не вимагав розписки про отримання коштів. Також відповідач вказує про те, що відомості про отримання ним заробітної плати у розмірі 12000 грн., як вказує позивач, не відповідають дійсності, оскільки відповідач з 18.07.2017 працює водієм у ТОВ «САНОІЛ» і отримує заробітну плату у розмірі 4000 грн., на підтвердження чого надав довідку про доходи, і інших джерел доходу не має. Крім того, відповідач вказує, що на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі і має неповнолітню дитину [INFO], а тому вважає розмір аліментів, який позивач просить з нього стягнути, завищеним і просить стягнути з нього аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що вважає необхідним та достатнім. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що відповідач зобовязаний приймати участь в утриманні неповнолітнього сина. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач працює, отримує малу зарплата та має на утриманні малолітню дитину. Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, дослідивши відзив на позовну заяву, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 280540 (а.с. 4), та [PERSON] мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 322609 (а.с. 7) та не заперечується сторонами. Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області № 0310-33/5079 від 11.10.2018р., неповнолітній [PERSON] проживає з позивачем [PERSON] (а.с. 3). Також суду надана довідка Чугуївської загальноосвітньої школи № 7 № 01-30/24 від 14.02.2019р., згідно якої [PERSON], [INFO], проживає з матірю [PERSON], яка займається його вихованням, а батько у школі жодного разу не зявлявся, з учителями не спілкувався, не бере участь в батьківських зборах, хлопець дуже часто хворіє (а.с. 64). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ст. 51 Конституції України закріплений обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до вимог ст.ст. 180 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; 181 ч. 3 СК України - кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; 191 СК України - аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються з дня предявлення позову. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлений мінімальний розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на день проголошення рішення суду становить дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідачем надані наказ про прийняття на роботу у ТОВ «САНОІЛ» з 18.07.2017 і довідка про доходи за період з липня 2017 по листопад 2018, будь-які відрахування з заробітної плати відповідача, окрім податків, не проводяться (а.с. 26, 27). Також відповідачем надана копія свідоцтва про шлюб, який зареєстрований 25.09.2012р. (а.с. 28) та копія свідоцтва про народження доньки відповідача [PERSON], [INFO] (а.с. 29). Згідно наданого рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 21.02.2019р. у справі № 636/298/19, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно з 24.01.2019р. Згідно наданої довідки про розмір заробітної плати за 2019 рік, з відповідача стягуються аліменти з лютого 2019 року у розмірі: 1584,46 грн. за лютий, 1684,46 грн. за березень. Вивчивши вказане рішення суду, суд звертає увагу, що [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів після того, як відповідач [PERSON] отримав рішення суду по даній справі, та на те, що відповідач дав згоду на стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів на одну дитину, що свідчить про нерівне його ставлення до дітей. При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні, дитина часто хворіє, відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, працює, отримує постійний дохід, з дитиною не спілкується, ніякої допомоги на її утримання не надає, з лютого 2019 року сплачує аліменти на утримання малолітньої дитини. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, який працює та отримує постійний дохід у вигляді заробітної плати, наявність у нього інших осіб, на яких він сплачує аліменти, матеріальне становище позивача та дитини, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі1600 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, виходячи з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дітей, оскільки прожитковий мінімум, згідно з визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає неможливим. З урахуванням встановлених обставин справи, та дослідивши надане судове рішення у судовому засідання, судом встановлено, що оскільки позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів позивачем визнані і він погодився з цим розміром, тому суд, виходячи з принципу рівності всіх дітей як сина, так і доньки, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача і вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1600 грн. щомісячно, що дорівнює розміру аліментів стягнутих на утримання малолітньої доньки. Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому у порядку\~ст. 141 ЦПК України\~суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: partial