Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 вересня 1998 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кролевецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис №129. Свої вимоги позивачка [PERSON] мотивую наступним чином. Вона з 26 вересня 1998 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], її дошлюбне прізвище - [PERSON] За час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. З літа 2003 року відповідач став проживати у своїх батьків, окремо від сім'ї. З цього часу вони більше не підтримують подружні стосунки, спільний побут їх не пов'язує. Минуло уже 12 років з моменту фактичного припинення сімейних відносин, однак вони не поновили сімейні стосунки і бажання примиритися у них не виникало. Їхній шлюб носить формальний характер, вони не бажають бути разом і спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідач [PERSON] спілкується із їхнім сином та виконує батьківські обов'язки, проте дані обставини не впливає на бажання, її позивачки [PERSON], розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу їхній син [PERSON] залишиться проживати разом з позивачкою і питання щодо матеріального забезпечення сина вони вирішать самостійно. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомленою, однак з позовної заяви вбачається, що позивачка [PERSON] просить суд розгляд справи проводити у його відсутність. Судові витрати по справі, пов'язані зі сплатою судового збору, залишити за нею. Крім того, позивачка [PERSON] після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем [PERSON] (а.с.4 ). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим, однак надав суду письмову заяву із якої вбачається, що він з позовними вимогами позивачки [PERSON] згоден, проти викладених у позовній заяві обставин не заперечує та просить суд справу за позовом [PERSON] до нього про розірвання шлюбу розглядати без його участі (а.с.18). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 26 вересня 1998 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кролевецького районного управління юстиції в Сумській області 22 липня 2015 року, актовий запис №129 (а.с.8). За час шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження, яке видане відділом державної РАЦС реєстраційної служби Кролевецького районного управління юстиції у Сумській області, серія [NUMBER] (а.с.9). Як вбачається із матеріалів справи за час перебування сторін у шлюбі відповідач [PERSON] з літа 2003 року став проживати у своїх батьків, окремо від сім'ї. З цього часу сторони більше не підтримують подружні стосунки, спільний побут їх не пов'язує. З моменту фактичного припинення сімейних відносин, тобто з 2003 року, минуло уже 12 років, однак сторони сімейних стосунків не поновили і бажання примиритися у них не виникало. Їхній шлюб носить формальний характер, сторони не бажають бути разом і спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідач [PERSON] спілкується із їхнім сином та виконує батьківські обов'язки, проте дані обставини не впливає на бажання позивачки [PERSON] розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу їхній син [PERSON] залишиться проживати разом з позивачкою і питання щодо матеріального забезпечення сина вони вирішать самостійно. Майно набуте за час подружнього життя сторони поділили в добровільному порядку. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин є підстави вважати, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та відповідача, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони 12 років спільно не проживають, подружні стосунки не підтримують і поновляти спільне життя і подружні стосунки намірів не мають, тому суд вважає за недоцільне вживати заходи згідно ст.111 СК України щодо примирення сторін шляхом надання відповідного строку на примирення. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, а також те, що відповідач [PERSON] на розірвання шлюбу згоден, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому відповідно до положень ст.112 СК України є підстави шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved