Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та доньки Анастасії, [INFO] в твердій грошовій сумі по 1\~000 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісяця з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми віку повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, зареєстрованому 07 березня 2002 року Підсереднянською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області, актовий запис № 01, який розірвано згідно рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 17 травня 2017 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку Анастасію, [INFO], які мешкають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 1\~000 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, так як відповідач є працездатною особою, має дохід від тимчасових заробітків. Відповідач [PERSON] про розгляд даної справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не зявився, судову повістку отримано 20 травня 2017 року (а.с.18). Заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не зявився на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав,\~та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.25), суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище Ніколенко) С.О. та [PERSON] зареєстрували шлюб 07 березня 2002 року Підсереднянською сільською радою Великобурлуцького району Харківської області, актовий запис № 01 (а.с.07). Сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку Анастасію, [INFO] (а.с.08-09). Батьком даних дітей в свідоцтві про їх народження серії 1-ВЛ № 117489, виданого 03 листопада 2000 року Федорівським сіль ЗАГС Великобурлуцького району Харківської області та серії 1-ВЛ № 164319, виданого 16 липня 2009 року виконкомом Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області відповідно, записаний відповідач [PERSON] (а.с.08-09). Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 17 травня 2017 року вказаний шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 07 червня 2017 року (а.с.17). Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні і це підтверджується довідкою за вихід. № 412 від 11.04.2017 року, виданою виконавчим комітетом Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області (а.с.06). Позивач, посилаючись на те, що відповідач не піклується про матеріальне забезпечення дітей на відповідному рівні, не надає матеріальної допомоги, тому просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~000 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно. Відповідно до вимог\~ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.1-3\~ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України\~визначаються обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не\~\~може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. За змістом\~ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою\~статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Відповідно до ст.183\~та ст.184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі\~ст.184 СК України\~відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та\~\~інші обставини, що мають істотне значення. В поданій до суду позовній заяві позивач просила стягувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі - 1 000 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно (а.с. 01-04). Згідно зі ст.ст.\~59,\~60 ЦПК України\~доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів на підтвердження того, що відповідач працює, отримує доходи, позивачем на адресу суду не надано. Зазначені обставини дають підстави\~\~вважати, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, що дає підстави для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (ст.184 СК України). При визначенні розміру аліментів, відповідно до\~ст.182 СК України\~\~підлягають врахуванню матеріальне становище платника аліментів, матеріальне становище матері дитини, вік дитини та її\~\~право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а також принцип рівності участі батьків в утриманні неповнолітньої дитини. З огляду на викладене, суд при вирішенні спору щодо визначення розміру стягуваних аліментів також керується принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, відповідно до яких дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти. Найкраще забезпечення інтересів дитини щодо її освіти та навчання має бути керівним принципом для батьків. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевірив їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи вимоги ст.ст.180-184 СК України, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача задовольнити частково, стягнувши із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та Анастасії, [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно. У разі задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, розмір аліментів в сумі 1 000 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно значно ускладнюватиме матеріальне становище відповідача. Тому, в іншій частині позовних вимог позивачеві слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 25 квітня 2017 року. Аліменти на дітей слід стягувати до досягнення кожною дитиною віку повноліття. У разі зміни обстановки відповідач, а також і позивач мають право звертатись до суду з позовом про перегляд розміру аліментів. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 640 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. Згідно з п.1 ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial