Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.01.2010 року виконкомом Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис № 04 та про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 1500,00 грн. щомісяця на кожну дитину, а також просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, мають різні погляди на життя та сімю, не підтримують сімейних стосунків, постійно виникають непорозуміння, зникли почуття поваги та любові. Відповідач є батьком дітей, матеріальну допомогу на їх утримання не надає, участі у їх вихованні не приймає, відповідно до ст. 180 СК України повинен брати участь в їх утриманні, а тому просила суд позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги, підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення вимог в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання позивача. Щодо вимог в частині стягнення аліментів на утримання дітей позов визнав частково та вказав, що в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1000,00 гривень на дитину. Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-ФМ № 063999 від 30.01.2010 року, шлюб між сторонами було укладено 30.01.2010 року виконкомом Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис № 04. В період шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов слід задовольнити та шлюб між сторонами розірвати. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд враховує матеріальне становище позивача, відповідача, який є працездатною людиною, інших осіб, які перебувають на його утриманні не встановлено, а також те, що відповідно ст. 180 СК України обовязок утримувати дитину покладається на обох батьків, при цьому мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому приходить до висновку щодо часткового задоволення позову в цій частині, а саме щодо стягнення аліментів у розмірі 1000,00 гривень на кожну дитину. Як передбачено ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України). Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обовязковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини справи, відомості про особу відповідача, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача у розмірі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення малолітній сином [PERSON], [INFO] трирічного віку. Згідно із ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, від оплати яких було звільнено позивача.

Outcome: partial