Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою з внесеними змініми, в якій просила стягнути на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON]., [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 07.12.2010 року шлюб між ними був розірваний. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Син потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовну заяву з внесеними змінами. Просила суд її задовольнити. Відповідач позовну заяву з внесеними змінами визнав в повному обсязі. Не заперечував проти задоволення позовної заяви. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження виданим Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області від 12.02.2008 року серія [NUMBER]. Неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON], що підтверджується довідкою вданою 08.12.2014 року ТОВ «ДОБРОБИТ». Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. Відповідно до ст. 84, ст.188 Сімейного Кодексу України відповідач від обов'язку утримувати дитини та її матері не звільнений. Тому, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, то суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, думку відповідача, і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в частковому відношенні до його заробітку, а саме щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше чим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду з позовом і до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved