Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя, вказуючи, що 28 вересня 1985 року вони з відповідачем уклали шлюб. Під час шлюбу ними за договором купівлі-продажу від 13 грудня 1985 року було придбано житловий будинок за адресою: вул. Революції, 3 с. Мала Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області. На даний час вони припинили подружні стосунки і відповідач самостійно проживає у спільному житловому будинку та самостійно користується придбаним спільним майном, тому виникла необхідність в поділі майна, придбаного ними за час шлюбу. В судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги. Від позовних вимог в частині поділу рухомого майна відмовилась, пояснивши, що рухоме майно ними розділено за спільною згодою. Просить суд визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку за адресою: Херсонська область, Великоолександрівський район, с. Мала Олександрівка, вул. Революції, будинок № 3, оскільки будинок придбано ними в період шлюбу. Судові витрати просить поділити порівну між нею та відповідачем. Представник позивача в судовому засіданні підтримала думку позивача. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав. Суду пояснив, що житловий будинок по вул. Революції, 3 в с. Мала Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області вони з дружиною дійсно купили під час шлюбу, тому не заперечує проти визнання за позивачем права власності на ? його частину. Заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. \~ Відповідно до\~ч. 1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 28 вересня 1985 року між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КГ № 410388. Відповідно до договору купівлі - продажу житлового будинку від 13 грудня 1985 року на ім'я [PERSON] було придбаний житловий будинок за адресою: вул. Революції, 3с. Мала Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області. З копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 162632 від 21.12.2011 року вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Херсонська область, Великоолександрівський район, с. Мала Олександрівка, вул. Революції, будинок 3. За правилами п. 6 ч. 1\~ст. 3 ЦК України, вирішуючи по суті даний спір суд виходить з того, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до\~ч. 3\~ст. 368\~\~ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~\~ч. 2\~ст. 372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України\~встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1\~ст. 61 СК України\~встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України\~встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1\~ст. 69 СК України\~встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Таким, чином, враховуючи, що набутий сторонами в період шлюбу та ведення спільного господарства будинок по вул. Революції, 3 с. Мала Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області - є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, суд вважає за можливим розподілити його виходячи з правил рівності часток. Згідно ч.1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~є визнання права. Оцінівши надані докази у їх сукупності , надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що змінені позовні вимоги [PERSON] є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач в судовому засіданні заявила клопотання про розподіл судових витрат між нею та відповідачем в рівних частинах, на що останній не заперечував, та відмовилась від позовних вимог в частині поділу рухомого майна, суд вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню. При поданні позову до суду [PERSON] було сплачено судовий збір в сумі 1409,60 грн., відповідно з відповідача на її користь необхідно стягнути 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved