Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) № 872, площею 3,63 в умовних кадастрових гектара, без визначення меж в натурі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Циблівської (колишня Хоцьківська) сільської ради Бориспільського району Київської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [INFO] її баби [PERSON] , яка належала останній на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0046418, виданого на підставі розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області № 344 від 09.10.1996, зареєстрованого 09.12.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 698. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , який фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] , право на земельну частку (пай) серії КВ № 0046418, площею 3,63 в умовних кадастрових гектара, виданого на підставі розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області № 344 від 09.10.1996, зареєстрованого 09.12.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 698. Позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] за заповітом. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має. Від прийняття спадщини позивач не відмовилася та прийняла її відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в результаті чого державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області Коляденком Я.В. було заведено спадкову справу № 189 за 2019 рік, після смерті [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, загальною площею 2,0315 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області, видане 22.12.2020 державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області Коляденком Я.В., зареєстровано в реєстрі за № 1-1943. 02.09.2021 постановою державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області Коляденком Я.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) серії КВ № 0046418, площею 3,63 в умовних кадастрових гектара, що розташована на території Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області їй було відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Ухвалою суду від 11.10.2021 відкрито провадження по даній справі та призначено її до розгляду за загальними правилами позовного провадження в підготовче засідання на 28.10.2021. 28.10.2021 справу знято з розгляду, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Розгляд справи відкладено до 22.11.2021. Позивач та його представник - адвокат Чичиркін А.О. до суду не з`явилися, направили заяву про те, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити та розглянути справу без їх участі. Представник відповідача Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області, в особі виконуючого обов`язки старости Черниш Н.Г. позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення та просив розглянути справу без їх участі. На підтвердження своєї позиції направив суду відповідну заяву. Згідно частиною 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив за можливе розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до частиною 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до частиною 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина 1 статті 1222 ЦК України). Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 1передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Суд приймає до уваги всі подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть, серії [NUMBER] , видане повторно 25.03.2021 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Переяславу та Переяслав-Хмельницькому району Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 14). Після її смерті спадщину прийняв шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном її син [PERSON] , однак не оформив своїх юридичних прав та [INFO] помер. Після його смерті спадщину фактично прийняла його дружина [PERSON] , яка у встановлений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини на підставі якої було заведено спадкову справу № 777 за 2008 рік, але не встигла оформити своїх спадкових прав та [INFO] померла. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого не складалося вона заповідала своїй онуці [PERSON] , [INFO] (а.с. 31). Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 09.03.2019 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області вбачається, що 09 березня 2019 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 32). Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, загальною площею 2,0315 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області, видане 22.12.2020 державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області Коляденком Я.В., зареєстровано в реєстрі за № 1-1943 (а.с. 33). 02.09.2021 постановою державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області Коляденком Я.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) серії КВ № 0046418, площею 3,63 в умовних кадастрових гектара, що розташована на території Циблівської сільської ради Бориспільського району Київської області їй було відмовлено, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього (а.с. 41). Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На даний час вищевказаний оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено, про що у газеті «Вісник Переяславщини» за № 33 (12243) від 20.08.2021 опубліковано відповідне оголошення «загублений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0046418, площею 3,63 га, виданий на ім`я [PERSON] відділом Головного управління Держгеокадастру Переяслав-Хмельницького району 09.12.1996, вважати недійсним» (а.с. 38). Відповідно до довідок № 1864/0/1-21 від 18.03.2021 та № 29-10-0.331-3205/2-21 від 23.03.2021, виданих в.о. начальником відділу у Переяслав-Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області С.Ладика та в.о. начальником - головою комісії з ліквідації Головного управління Держгеокадастру у Київській області М.Терещенко, в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 698 від 09.12.1996 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай), площею 3,63 в умовних кадастрових гектара серії КВ № 0046418, виданого на ім`я [PERSON] , члена КСП «Хоцьківське» Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, на підставі розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області № 344 від 09.10.1996, зареєстрованого 09.12.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 698 (а.с. 12-13). Відповідно до довідки № 499 від 26.08.2021, виданою виконавчим комітетом № 4 Циблівської сільської ради Київської області за [PERSON] зареєстрована земельна частка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за схемою розпаювання земельних часток паїв КСП «Хоцьківське» № 872, площа 3,62 га (а.с. 39). Вищезазначене підтверджує той факт, що на ім`я [PERSON] дійсно було оформлено в установленому законом порядку сертифікат на право на земельну частку (пай), оригінал якого втрачено. Відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно. Згідно частини 1, 2 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Суд враховує, що позивачем втрачено оригінал правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0046418. Її право на земельну частку (пай) підтверджується письмовими доказами у справі. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи обставини справи, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову. Питання судових витрат не вирішувалось, оскільки позивач не претендував на їх стягнення. На підставі ст. 263 - 265 ЦПК України, суд

Outcome: approved