Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Чарівний лан» про відшкодування завданої в результаті ДТП шкоди в сумі 28676,55 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 05.02.2014 року на а/ш Київ-Харків-Довжанський сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 21093», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та транспортного засобу «ВАЗ 210430-20», державний реєстраційний номер [NUMBER], власником якого є вона, під керуванням [PERSON] Винним у зазначеній ДТП, згідно постанови судді апеляційного суду Харківської області від 17.02.2015 року, визнаний водій [PERSON] На момент ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Чарівний лан». Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Враховуючи механізм утворення ДТП, беручи до уваги справедливість та обґрунтованість, позивач вважає, що ступень провини співвідноситься наступним чином: [PERSON] 50% та [PERSON] 50%. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 183 від 07.11.2015 року вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля «ВАЗ 210430-20», складає 57353,10 грн. Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягають стягненню: матеріальна шкода в розмірі 28676,55 грн. (57353,10*50%) та витрати на проведення оцінки в сумі 900,00 грн. 6 грудня 2016 року ТОВ «Чарівний лан» подано зустрічний позов, відповідно до якого, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить в задоволенні позову [PERSON] про стягнення з ТОВ «Чарівний лан» матеріальної шкоди відмовити, та стягнути з [PERSON] солідарно з [PERSON] на користь ТОВ «Чарівний лан» 25001,22 грн., з яких борг у сумі 17401,96 грн., інфляційні витрати в сумі 6642,39 грн., 3% річних у сумі 956,87 грн. В позовній заяві ТОВ «Чарівний лан» зазначено, що [PERSON] звернулася з позовом про стягнення матеріальної шкоди до ТОВ «Чарівний Лан», в якому, зокрема, вказала, що [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по автодорозі Київ-Харків-Довжанський, порушив п.12.3 правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем ВАЗ 21043, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Так як [PERSON] перебуває у трудових відносинах і автомобіль ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер [NUMBER], належить TOB «Чарівний Лан», то відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична чи фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. На підставі цього [PERSON] просить суд стягнути з TOB «Чарівний Лан» на свою користь 29 576,55 гривень. Як доказ права власності на автомобіль ВАЗ 21043 [PERSON] надає до суду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії АХС № 089562, відповідно до якого транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 21043-20, реєстраційний номер [NUMBER], з 03.01.2007 року належить на праві приватної власності громадянці [PERSON], а також надається копія Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.09.2015 року, відповідно до якого спадщина складається з автомобіля марки та моделі ВАЗ 210430-20, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) XWK21041070043225, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого у ВРЕР №2 ГУМВСУ Харків 03.01.2008 року. І лише зараз [PERSON] надала до суду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на своє ім'я від 31 травня 2017 року. Відповідно до ч.1 ст. 1230 Цивільного кодексу України «до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов'язаннях», тобто законодавець передбачив, що до спадкоємця переходить лише право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов'язаннях. Але в позові [PERSON], жодним словом не кажучи про документи, не вказано на підставі якого договірного зобов'язання ТОВ «Чарівний Лан» завинило грошову суму у розмірі 29 576,55 грн. спадкодавцеві [PERSON] і на підставі якого документу [PERSON] стала спадкоємцем боргу TOB «Чарівний Лан» перед [PERSON] Постановою Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» чітко передбачено, що «п.13.В разі смерті особи, якій були заподіяні збитки в результаті невиконання договору, до складу спадщини входить право на відшкодування як реальних збитків, так і упущеної вигоди...» На вказаній вище підставі ТОВ «Чарівний Лан» просило відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Крім того, в обґрунтування заявлених зустрічних вимог, вказано, що [PERSON] 05 лютого 2014 року близько 10 години рухався на автомобілі ВАЗ 2104, реєстраційний номер АХ 7564 BE, по трасі Харків-Довжанський в бік м. Ізюм. Проїжджаючи 628 км, [PERSON] порушив вимоги п.п.12.1, 12.2, 12.3 ПДР: втратив контроль над керуванням транспортним засобом, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення із службовим автомобілем TOB «Чарівний Лан» ВАЗ 2109, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням юриста TOB «Чарівний Лан» [PERSON], який рухався в бік м. Харків. Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм [PERSON] виразилося в тому, що він не врахував дорожню обстановку, погодні умови (туман, ожеледиця) та не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, у зв'язку з чим втратив контроль над керуванням транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення зі службовим автомобілем TOB «Чарівний Лан» ВАЗ 2109, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок чого водій службового автомобіля TOB «Чарівний Лан» ВАЗ 2109 - [PERSON] отримав, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №91-4/14 від 22.05.2014року - середньої тяжкості тілесні ушкодження, що потягло тривалий розлад здоров'я, а службовий автомобіль TOB «Чарівний Лан» ВАЗ 2109, реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до товарознавчої експертизи - значні технічні пошкодження на суму 39 812,79 грн.- вартість відновлювального ремонту, але з урахуванням ринкової вартості автомобіля з урахуванням коригування по розміру пробігу на час ДТП матеріальна шкода вищевказаною експертизою була визначена в розмірі 34803,92 грн. Відповідно до ч.1 ст.1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. В силу принципу універсальності спадкового правонаступництва до складу спадщини включаються не тільки права, але й обов'язки спадкодавця, що не припинилися внаслідок його смерті (ст. ст. 1218, 1219 ЦК України). Передусім до спадкоємців переходить невиконане спадкодавцем зобов'язання відшкодувати майнову шкоду та збитки. Ця норма свідчить про те, що ЦК України нерівномірно розподілив обсяг наступництва щодо прав і обов'язків, які виникли з недоговірних зобов'язань, і переходять до спадкоємців. Якщо на спадкоємців ч. 1 ст. 1231 ЦК України покладається обов'язок відшкодувати будь-яку майнову шкоду, завдану спадкодавцем, тобто незалежно від виду зобов'язання - договірне чи недоговірне, то ч. 1 ст. 1230 ЦК України регламентує, що до спадкоємця переходить лише право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов'язаннях. А відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто [PERSON] при прийнятті спадщини за законом успадкувала не лише автомобіль ВАЗ 210430-20, реєстраційний номер [NUMBER], але і обов'язок відшкодувати шкоду, яка була заподіяна цим автомобілем. Так, вироком Чугуївського міського суду Харківської області по кримінальній справі №636/4580/14-к від 16 березня 2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої автомобіль ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить TOB «Чарівний Лан», зазнав пошкодження на загальну суму 34803,92 грн., але так як [PERSON], згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення Апеляційного суду Харківської області, визнано винним у правопорушенні, передбаченому ст.124 КУпАП, то з [PERSON] на користь ТОВ «Чарівний Лан» підлягає стягненню 17401 гривень 96 коп. солідарно з [PERSON] Згідно з ст. 509 ЦК України зобов'язанням є таке правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено в ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). [PERSON] та [PERSON] у встановлений строк свого обов'язку по оплаті спричинених збитків не виконали і допустили прострочення виконання грошового зобов'язання, тому їх дії є порушенням зобов'язань, і вони вважаються такими, що прострочили. Відповідно, наявні підстави для застосування встановленої законом відповідальності. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншого розміру процентів не встановлено договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи індекс інфляції та трьох відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора. Їхня суть полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та знеціненні грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] повинні сплатити на користь ТОВ «Чарівний Лан» інфляційні втрати в розмірі 6642,39 грн. та 3% річних від суми основного боргу в розмірі 956,87 грн. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, надали суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили первісний позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного відмовити, оскільки вважають його необґрунтованим. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю, проти його задоволення заперечував, просив зустрічний позов задовольнити, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в зустрічній позовній заяві. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що ТОВ «Чарівний лан» зобовязане відшкодувати шкоду позивачу, оскільки винна особа у скоєнні ДТП 05 лютого 2014 року, [PERSON], перебуває з ним в трудових стосунках. Стосовно зустрічного позову вказав, що суму, яку ТОВ «Чарівний лан» просить стягнути з нього та [PERSON], вже стягнута раніше з нього за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 16 березня 2016 року. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що вважає вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 16 березня 2016 року незаконним, тому просить в задоволенні позовних вимог відмови, та зустрічну позовну заяву задовольнити. Заслухавши пояснення сторін по справі, третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання, а зустрічний позов суд вважає необґрунтованим, тому не знаходить підстав для його задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як вбачається з матеріалів справи, 05 лютого 2014 року близько 07-00 години [PERSON] керував технічно справним автомобілем ВАЗ 210430-20, реєстраційний номер [NUMBER], на якому він рухався по трасі Київ-Харків-Довжанський зі сторони м.Чугуїв в бік м.Ізюм, зі швидкістю близько 60 км/год. Проїжджаючи 568 км траси Київ-Харків-Довжанський, [PERSON], відповідно до висновку судової-автотехнічної експертизи 841/14 від 26.09.14, порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожньою обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», втратив контроль над керуванням транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-210934-20, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням потерпілого [PERSON], який рухався в протилежному напрямку. Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм [PERSON] виразилося в тому, що він, керуючи технічно справним транспортним засобом, в залежності від дорожньої обстановки не вибрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-210934-20, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок чого водій [PERSON] отримав, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №91-Ч/14 від 22.05.14 року, середньої тяжкості тілесні ушкодження, що потягло тривалий розлад здоров'я. Порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України водієм [PERSON], відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №841/14 від 26.09.14 року, перебувають у прямому причинному зв'язку з подією та наслідками, що наступили. Водій [PERSON] порушив вимоги п.12.3 ПДР України - «у разі виникнення небезпеки руху або перешкоди, яку водій об'єктивно здатний виявити, він повинен негайно вжити заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди», його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказані обставини встановлені вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 16 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19 липня2016 року та постановою Апеляційного суду Харківської області від 17 лютого 2015 року, а тому згідно ч.4 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають (а.с.135-139). Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). З положень ст. 1219 ЦК України вбачається, що не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Вказаний перелік підстав, за якими не допускається правонаступництво, є вичерпним. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №470634, що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 11 грудня 2014 року, власник пошкодженого транспортного засобу, [PERSON], померла 10 грудня 2014 року. Ії смерть не повязана із ДТП. Ця обставина визнається сторонами, а тому відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України доведенню не підлягає (а.с.121). Позивач, будучи спадкоємицею померлої, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину, 26 вересня 2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме автомобіль марки та моделі ВАЗ 210430-20, 2007 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], та зареєструвала його на своє імя 31.05.2017 року. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи (а.с. 82, 147). Оскільки, відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому право на стягнення шкоди з винної особи, передбачене ст. 1166 та ст. 1187 ЦК України, переходить до спадкоємців власника пошкодженого майна. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 07 листопада 2015 року №183 вартість майнової шкоди, заподіяної власнику автомобіля ВАЗ 210430-20, 2007 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], становить 57353,10 грн. (а.с.7-10), вартість послуги по визначеню розміру майнової шкоди складає 900,00 грн., згідно квитанції №197474 (а.с.15). На момент ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Чарівний лан» (а.с.148-154). Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Згідно вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 16 березня 2014 року ступінь вини учасників ДТП [PERSON] та [PERSON] є рівною, а їх вина обоюдною, отже, з урахуванням висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 07 листопада 2015 року №183, з ТОВ «Чарівний лан» на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 57353,10 грн./2=28676,55 грн.

Outcome: approved