Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб та стягувати з відповідача аліменти. Позовна заява мотивована тим, що сторони уклали шлюб 15 травня 2013 року. У них є двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], 03 червня 2013 року. На даний час діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Через різні погляди на життя у них у сім'ї почали періодично виникати сварки, які переросли у систематичні претензії один до одного. Подружнє життя у сторін не склалося. Вони не підтримують подружніх відносин, їхня сім'я фактично розпалася та існує лише формально. Подальше збереження шлюбу неможливе та суперечитиме її інтересам. Спору про поділ майна немає. Просить розірвати шлюб між ними. Крім цього, просить стягувати аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 грн. на кожну дитину що мотивовано тим, що відповідач є здоровим, на утриманні інших дітей не має, має високий стабільний дохід. Діти цього року розпочинають навчання, а самотужки вона не має змоги забезпечити їх належним чином. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою, у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити у повному обсязі з наведених у ньому підстав. \~ Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з\~\~п. 1 ч. 3\~ст. 223 ЦПК України\~\~якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки. За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу у заочному розгляді справи відповідно до положень\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 15 травня 2013 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 53, що стверджується свідоцтвом про шлюб І-СГ № 204059. У сторін є син [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії 1-СГ № 365198, виданого 08 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області), та син [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва серії 1-СГ № 358795 від 06 червня 2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Трускавецького міського управління юстиції у Львівській області). З позовної заяви встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, спільних інтересів у них немає, сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально, а його існування суперечить інтересам сторін. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги, відсутність наміру зберігати шлюб. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність, і може мати наслідки, встановлені законом, що передбачено ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, сторони не підтримують подружніх відносин, відновлення сім'ї неможливе та суперечить\~ інтересам сторін, а тому суд приходить до переконання, що позовна вимога позивачки про розірвання шлюбу є доведеною та такою, що підлягає задоволення. Суд вважає, що шлюб слід розірвати Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з\~ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України\~встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень, беручи до уваги, що позивачка просить про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої доньки слід визначити в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину. Відповідно до\~ст. 183 ч. 1 СК України\~частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно\~до ст. 191 ч. 1 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання про розмір аліментів, який належить стягувати з відповідача на користь позивача на утримання їх малолітньої дитини, суд виходить з наступного. За змістом\~ст.141 СК України\~батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Частиною 2\~ст. 180 СК України\~передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини, як убачається з матеріалів справи, між сторонами у справі немає, тому у позивача є підстави для звернення до суду з відповідним позовом. Відповідно до\~ст.181 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд відповідно до\~ст. 182 СК України\~враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей; те, що платник аліментів є особою працездатного віку, а також те, що немає відомостей про існування в нього стабільного джерела доходу. Розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років станом на день ухвалення судового рішення становить 1626 грн. Враховуючи, що діти проживають спільно з матір'ю, яка ними опікуються постійно, і об'єктивно несе більші витрати на їхнє утримання, та ураховуючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину. Сума аліментів в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину буде відповідати інтересам дітей та зможе забезпечити їм належний фізичний та духовний розвиток. Аліменти стягувати від дня предявлення позову, а саме: з 03 вересня 2018 року. Зазначене не позбавляє сторони в подальшому при зміні обставин, передбачених\~ст.192 СК України\~звернутись до суду про зміну розміру аліментів. Згідно з положеннями\~ст. 141 ЦПК України\~ з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі по 704 гривень 80 копійок в дохід держави у користь відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: partial