Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки в окремий об`єкт нерухомого майна. Позов мотивовано тим, що [PERSON] являється власником 9/25 частин домоволодіння [ADDRESS] з господарськими та побутовими будівлями, а саме: веранда 2-1, кухня 2-2, кімната 2-3, навіс - Н. Інші 16/25 частин вищезгаданого домоволодіння належить відповідачу, [PERSON] Вказані частки домоволодіння [ADDRESS] , належать сторонам на праві спільної часткової власності. Належна позивачу частина будинку фактично є окремим житловим приміщенням із самостійним входом та може бути виділена як окремий об`єкт нерухомості, про що свідчить технічний паспорт. Належна відповідачу частина будинку фактично теж є окремим житловим приміщенням із самостійним входом та може бути виділена як окремий об`єкт нерухомості. Позивач не може володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, без згоди та особистої участі відповідача, а тому бажає виділити в окреме домоволодіння [ADDRESS] частини [ADDRESS] [ADDRESS] з господарськими та побутовими будівлями, а саме: веранда 2-1, кухня 2-2, кімната 2-3, навіс - Н, що належить останній на праві спільної часткової власності в окреме нерухоме майно та визнати на нього право власності. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі позивача та її представника, уточнив позовні вимоги в частині виділення позивачу 9/25 частини домоволодіння під № 229А. Судові витрати залишити по фактично понесеним. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] являється власником 9/25 частин домоволодіння [ADDRESS] з господарськими та побутовими будівлями, а саме: веранда 2-1, кухня 2-2, кімната 2-3, навіс - Н., що підтверджується копією рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.04.2014 року (а.с. 10-11), копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.09.2015 року (а.с. 12), копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.10.2015 року (а.с. 13) та довідкою Гайворонської міської ради народних депутатів Гайворонського району Кіровоградської області № 7939 від 03.11.2015 року (а.с. 19). Інші 16/25 частин вищезгаданого домоволодіння належать відповідачу, [PERSON] , про що свідчить копія витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.10.2015 року (а.с. 14-15) Згідно розпорядження міського голови № 35-р від 19.02.2016 року вулицю Куйбишева в м. Гайворон Кіровоградської області перейменовано на вулицю Центральна (а.с. 34-35). Належна позивачу частина будинку фактично є окремим житловим приміщенням із самостійним входом та може бути виділена як окремий об`єкт нерухомості, про що свідчить копія технічного паспорту ( а.с. 16-18). Позивач має свідоцтво про право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд розміром 0,1 га. по [ADDRESS] , що є пропорційно до частини домоволодіння (а.с. 13). Належна відповідачу частина будинку фактично теж є окремим житловим приміщенням із самостійним входом та може бути виділена як окремий об`єкт нерухомості, про що свідчить копія технічного паспорту ( а.с. 16-18). Будь-яких самочинних об`єктів та прибудов до вищезазначеного домоволодіння не має. Сторони погодилися\~з виділом\~часток в\~натурі,\~так як\~даний будинок вже давно розділений між співвласниками на два окремих житлових приміщення з обладнаними окремими входами та підведеними до кожного з них окремо всіма комунікаціями. Спірне домоволодіння зареєстровано за двома співвласниками. Тому, в даній ситуації відсутні перешкоди у виділенні частки житлового будинку в натурі. \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення виконкому Гайворонської міської ради Кіровоградської області № 147 від 10 грудня 2019 року (а.с. 59) надано згоду [PERSON] на виділення 9/25 частини житлового будинку по [ADDRESS] , в окреме домоволодіння. Залишено за окремим домоволодінням [PERSON] адресний номер « [ADDRESS] . Присвоєно окремому домоволодінню [PERSON] адресний номер « [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, позивач у позовній заяві просить суд провести поділ будинку між власниками і як правову підставу позову зазначає ст. 364 ЦК України. Судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються главою 26 ЦК України-Право спільної власності. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч. 1 ст. 367 ЦК, за домовленістю між ними. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності у відповідності до положення ч. 1 ст. 364 ЦК. Якщо виділ у натурі із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина 2 ст. 183 ЦК), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до положень статті 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень статті 356\~ЦК України вбачається, що позивачі та відповідач і є суб`єктами спільної часткової власності. Статтею 358\~ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Положеннями статті 364\~цього ж\~Кодексу встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Майно учасників спільної часткової власності за наявності спору між ними ділиться в натурі, коли це можливо без не розмірної шкоди для його призначення. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.6 постанови від 04 жовтня 1991 р. №7 з наступними змінами та доповненнями «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», виділу натурі часток жилого будинку можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом. Як врегульовано Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 N55(1.2.) поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Поділ майна між співвласниками є однією з підстав для припинення права спільної часткової власності. Таким чином, юридичним наслідком поділу майна завжди є припинення права спільної часткової власності між колишніми учасниками. Спорідненість правовідносин поділу та виділу ґрунтується на тому, що можливість поділу, як і виділу, залежить від того, чи є річ за своїми характеристиками подільною або не подільною. Згідно ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. За умовами ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача про виділ\~частки в\~окремий об`єкт\~нерухомого майна є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved