Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] В даному будинку крім позивача зареєстровані ще сім осіб, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] З 2016 р. [PERSON] в домоволодінні позивача не проживає та не веде з нею спільного господарства, в добровільному порядку відповідач знятися з реєстрації з будинку [PERSON] не бажає. [PERSON] вважає, що реєстрація відповідача порушує її права власника, тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач подала до суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав. Враховуючи письмову згоду позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 113371673 від 08.02.2018. Відповідно до довідки Зачепилівської селищної ради Харківської області від 30.08.2018 за №02-24/2875 в житловому будинку, який належить [PERSON] та розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстрований [PERSON], [INFO], але фактично не проживає з 2016 року. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку позивача з 2016 року, витрат по утриманню житла та сплати комунальних послуг не несе, ніякої домовленості щодо подальшого користування житлом сторони не укладали, тому право власності позивача підлягає захисту судом у спосіб, що передбачений ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved