Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 січня 2013 року в виконкомі Маломочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 01, від спільного шлюбу мають двох синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що спільне життя між чоловіком та нею не склалось, через різні погляди на життя. Відповідач не приділяє належної уваги сім`ї, не надає фінансової допомоги на утримання дітей, не цікавиться сімейними проблема, періодично зловживає спиртними напоями, в наслідок чого між сторонами постійно виникають сварки та непорозуміння, свідками яких є діти. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе. Просить розірвати шлюб, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18 січня 2013 року. Шлюб зареєстрований в виконкомі Маломочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 01. Від шлюбу мають двох синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач не бажає строк на примирення. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, суд вирішує справу по суті, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що була сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) зазначенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Позивач подала\~до суду\~договір про\~надання професійної\~правочинної допомоги\~у цивільній\~справі,\~розрахунок суми\~гонорару за\~надану правничу\~допомогу та\~акт приймання\~передачі наданих\~послу,\~що підтверджує\~сплату гонорару\~в розмірі\~1000\~гривень, однак не надала жодного підтвердження понесених нею витрат в розмірі 100 гривень у зв`язку з явкою до суду. Таким чином, відповідачем доведено лише понесенні нею витрат на правову допомогу, в розмірі 1000 гривень, що підлягають задоволенню та стягненню з відповідач на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved