Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Підставою для розірвання шлюбу є різні погляди на життя, різні характери та відсутнє взаєморозуміння. На даний час вони проживають разом, втратили почуття любові та поваги один до одного. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11.12.2020 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. 19.11.2020 від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти розірвання шлюбу не заперечила. Строк на примарення присла не надавати, судовий збір просила не стагувати з відповідача. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі та позовну заяву з копіями доданих до неї документів, було направлено відповідачу за зареєстрованою адресою місця проживання, що зазначена у відповіді на запит від 08.12.2021 відділу квартирного обліку приватизації житла та ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ніжинської міської ради, а саме: [ADDRESS] . Проте рекомендований лист повернутий на адресу суду без вручення відповідачу, з відміткою працівника відділу зв`язку «за закінченням терміну зберігання». Зважаючи на такі обставини, судом було здійснено повідомлення відповідача про прийняття до розгляду судом вказаної позовної заяви та відкриття провадження у справі через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Частиною восьмою статті 178 ЦПК України\~визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч.2\~ст.191 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із копії Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , від 23.10.1993, судом встановлено, що сторони 23.10.1993 зареєстрували шлюб, актовий запис №508 (а.с.3). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернувся до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч.3 ст.105 СК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо відсутності спільних інтересів та взаєморозуміння, наявність різних поглядів на життя, втрати почуття поваги один до одного, виникнення сварок, конфліктних ситуацій. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст.105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, приймаючи до уваги, клопотання позивача про відсутність згоди на примирення, не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю.

Outcome: approved