Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та коштів на утримання дружини, вказуючи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 1999 року. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач на утримання дітей та на утримання позивачки матеріальної допомоги не надає. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої з позовом погодився, заперечень не має, просить справу розглянути у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що подружжя припинили шлюбні відносини з січня 2014 року, через те, що вони виявилися людьми з несумісними характерами та різними поглядами на сімейне життя. Сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, подальше спільне життя і збереження сім'ї неможливі. Поновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Шлюб носить формальний характер і тому підлягає розірванню. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, чим порушує вимогу ст. 180 СК України, згідно якій батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, дане судам у постанові № 3 від 15.05.2006 р. у п. 17, а саме : «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати : стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення». Також у судовому засіданні встановлено, що позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, на теперішній час перебуває в скрутному матеріальному становищі. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, чим порушує вимогу п. 2 ст. 84, СК України, згідно якій дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Шлюбні відносини сторін фактично припинені. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дружини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та стягнення коштів на утримання дружини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved