Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, зазначивши, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 11.03.2005 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 436. Від шлюбу мають спілого сина [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу у сторін спільне життя не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім’ю, в наслідок чого виникали конфлікти та непорозуміння, з часом сімейні відносини погіршувались. Подружжя припинило сімейні відносини та спільне проживання. Відповідач перестав піклуватись про здоров’я, виховання, духовний та фізичний розвиток дитини, в силу чого позивачка змушена звернутись до суду та просить розірвати шлюб, визначити місце проживання сина [PERSON] із матір’ю - [PERSON], стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві, додатково зазначила, що неодноразово намагалась розлучитися з позивачем, однак постійно пробачала відповідачу його дії направлені на погрози і побиття, відповідач, перебуваючи у стані алкогольного сп’яніння, викрадав дитину, загрожував його життю і здоров’ю, постійно погрожує позивачу надсилаючи повідомлення на електрону почту. Звертала увагу суду на зовнішній вигляд свого обличчя, яке після результатів побиття її відповідачем, що відбулось близько одного місяця тому, має шрами та синці. Зазначила, що відповідач погрожував забити її арматурою до смерті, просила захистити її життя. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, вказавши, що намагається примиритися, не бажає розлучатися, побиття дружини – це наслідки його спілкування з дружиною щодо поділу спільного бізнесу. Зазначив, що дружина забороняє зустрічатися з сином. Визнав те, що дійсно надсилав повідомлення дружині на електронну почту. Зазначив, що помилявся, був психологічний зрив після вживання алкоголю. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію сторін, суд визначив, встановив та дослідив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Згідно свідоцтва про шлюб серія І-АМ № 144776, виданого повторно 29.04.2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] та [PERSON] 11.03.2005 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 436, з присвоєнням після шлюбу прізвища [PERSON] та [PERSON] відповідно (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серія 1-АМ № 105030, виданого повторно 13.05.2008 року та зареєстрованого відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON] являється батьком, а [PERSON] - матір’ю, [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Зміст роздруківок електронних повідомлень від 18.05.2014 року, 21.05.2014 року, 23.05.2014 року, ім’я відправника: Влад, вказують, що відправник надсилає значні погрози на адресу особи на ім’я «ира» та погрожує суїцидом. Норма ч.2 ст. 112 СК України прописує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов’язку утримувати дитину передбачені статтею 181 СК України, а саме: ч. 3 ст. 181 цього Кодексу визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 1 ст. 183 СК України вказує на те, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ч.2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Зміст ст. 161 СК України вказує - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію сторін, врахувавши особливість поведінки відповідача відносно позивача, що проявляється в завдані дружині тілесних ушкоджень, проявах психологічного тиску тощо, суд вважає, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача, при цьому вимоги про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини не суперечать нормам чинного законодавства, обставини, якими вони обгрунтовуються - знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved