Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожитого мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи з часу звернення до суду, а також стягнути з відповідача на її утримання додаткові витрати на утримання сина [PERSON] , періодично щомісяця по 500 грн. для оплати навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вона самостійно виховує спільну з відповідачем дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.10.2011 року з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 450,00 грн., до досягнення ним повноліття. З часу ухвалення рішення суду, про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно виріс. Він навчається у 9 класі Новомосковського ліцею «Самара», де навчання коштує 3800 грн. у рік. Також дитина додатково вивчає англійську мову, відвідує спортивні секції. Позивач вважає, що розмір аліментів на утримання сина повинен бути збільшений, оскільки вважає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. В судове засідання позивач не з`явилася, а звернулася до суду з заявою в якій просить цивільну справу розглянути у судовому засіданні, без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, вирішив заочно розглядати справу на підставі доказів, що є у справі. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] , і його батьками значаться сторони по справі (а.с. 5). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2011 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 450 грн. щомісяця на дитину, до досягнення ним повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів , доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік. Частиною 1статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд, при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів, змінився визначений положеннями СК України, мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Щодо вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, то суд зазначає наступне, що позивач посилаючись на норми ст. 185 СК України, яка регламентує, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), просила стягнути з відповідача в її користь додаткові витрати на її користь на утримання сина [PERSON] періодично щомісяця по 500 грн. для оплати навчання. Згідно із частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Виходячи з системного аналізу положень ст. 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат позивачем не доведено. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання сина, для оплати навчання - задоволенню не підлягає. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 768.40 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: partial