Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на обовязкові медичні заходи у розмірі 17\~832 грн.93 коп. В обґрунтування позову зазначила, що вона та відповідач є батьками дитини-інваліда [PERSON] , [INFO], який потребує постійних додаткових витрат на лікування та реабілітацію . Вона не працює оскільки син є інвалідом дитинства групи А , потребує постійного домашнього уходу та лікування, отримує пенсію на дитину інваліда та виплати пов'язані з постійним уходом у розмірі 2960 грн. 40 коп. Просить стягнути 1 / 2 частину коштів , що були витрачені нею на оперативне лікування та проходження реабілітації за період 2016 2017 рік . Позивачка в судовому засідання підтримала позов та просила його задовольнити . Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Вважає , що позивачка марно витратила гроші на лікування дитини, оскільки воно не дало ніякої користі дитині. Крім того , він має підозру , що позивачка на лікування дитини витрачала гроші , надані благодійними фондами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON] , 19 травня 2008 року , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 120409, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис 508 (а.с. 7). У відповідності до медичного висновку № 81 від 13.02.2014 року , що на а.с.14 [PERSON] є інвалідом підгрупи А , має потребу у домашньому догляді ( а.с.16) . Виписки з медичної карти хворого ( а.с. 17,18) свідчать про наявність у [PERSON] діагнозу , що потребує оперативного лікування . У відповідності до\~ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За\~ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Згідно розяснень, які містяться в п. 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України №3від 15 травня 2006року\~«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Дитина мешкає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 27.03.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1 / 3 частини заробітку щомісячно , до повноліття. Згідно зі ст.\~185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово , періодично або повністю. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Аналіз положень ст.\~185\~СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. \~ \~ \~ \~ \~ \~В підтвердження\~зазначених вимог\~позивачкою \~надані до\~суду наступні\~докази :\~квітанції про\~ придбання\~ліків та\~засобів для\~перев'язування,\~пов'язаних\~з проведенням\~операції,\~засобів гігієни,\~купівлю набіру\~імплантантів ,\~а саме\~лікарські препарати\~на суму\~1432.56 грн. (\~а.с.32\~)\~для проведення\~операції,\~придбання засобів\~ \~ \~ \~гігієни на\~суму 636.\~00 грн.\~(\~а.с.\~32)\~,\~придбання набіру\~імпплантантів для\~остеосинтезу по\~рахунку-\~фактурі ФОП\~Леус 1.1.\~№1411\\85\~від 14.11.2017\~р.\~на суму 3\~500 грн.,\~(\~а.с.\~27)\~,\~придбання імплантантів\~ для\~остеосинтезу по\~рахунку -\~фактурі ФОП\~[PERSON]\~№ 84\~від 17.05.2017\~ р.\~на суму\~19\~800\~грн.\~(\~а.с.\~28,29)\~,\~що було\~сплачено по\~квитанції від\~19.05.2017\~р.\~на суму\~14\~800\~грн.\~та по квитанції\~від 19.05.2017\~року на\~суму 5\~000 грн. ( а.с.30) Всього на суму - 25 368, 56 грн. Крім цього, позивачка понесла витрати на сплату проїзду до Київської міської лікарні №2, де була проведена операція ([PERSON] знаходився на лікуванні з 15 по 29 травня 2017року) , вартість проїзду 179.80 грн. та до санаторію Хаджибей у м. Одеса, де дитина перебувала на курортному лікуванні з 15.09.2016 р. по 09.10.2016 р., вартість проїзду складає 253.02 грн. та 64.47 грн., а також\~витрати в\~розмірі 9800\~грн. пов'язані з проходженням реабілітації в ЦРД «Вільний рух» з 20.02.2017p.no 01.03.2017р., що підтверджується ( а.с.31,40 ) Всього на\~загальну суму:\~36\~665.85\~грн. оскільки батьки несуть рівні обовязки по утриманню дитини , стягненню підлягає половина від цієї суми. Аналізуючи докази в їх сукупності, з урахуванням їх належності та допустимості,

Outcome: approved