Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати належність житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] [PERSON], яка померла [INFO] та визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати, [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, до скалу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами. Крім неї спадкоємцями першої черги є її рідна сестра [PERSON] та її батько [PERSON], які надали нотаріально засвідчені заяви про відмову від своєї частки на спадщину на користь позивача. Вона звернулася до Звенигородської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовили видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. В Княжицькій сільській раді Звенигородського району їй також відмовили видати свідоцтво про право власності на житловий будинок, що належав померлій [PERSON], а тому вона змушена звертатися з позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Подали до суду заяви, в яких визнають позовні вимоги та не заперечують проти їх задоволення. Просять розглянути справу за їх відсутності. Представник третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], про що видане свідоцтво про смерть від 14.07.2005 року серія [NUMBER] (а.с. 8, 9). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS]. Будівництво вказаного житлового будинку проводилось забудовником [PERSON] на підставі рішення виконкому Звенигородської районної Ради народних депутатів від 14 серпня 1990 року на земельній ділянці, що була виділена для будівництва рішенням загальних зборів членів колгоспу від 06 жовтня 1989 року, про що свідчить будівельний паспорт (а.с. 23-34). В експлуатацію житловий будинок забудовником (спадкодавцем) [PERSON] не зданий та свідоцтво про право власності ним не отримано. З відповіді Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області будівлі і споруди вбачається, що будівлі і споруди, що збудовані до 05 серпня 1992 року не підлягають прийняттю в експлуатацію. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом житлових будинків, господарських будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (а.с. 20-21). Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS], який виготовлено на замовлення позивача [PERSON], житловий будинок складається з тамбуру (1) площею 5,3 кв.м., коридору (2), площею 6,7 кв.м., кімнати (3), площею 10,3 кв.м., ванни (4), площею 4 кв.м., кухні (5), площею 8,7 кв.м., кімнати (6), площею 9,8 кв.м., кімнати (7) , площею 24, кв.м. та має загальну площу 68,8 кв.м. Також біля будинку розташовані надвірні споруди: гараж, сарай Б, літня кухня В, сарай прибудова в, погріб В1, сарай Г, вбиральня Б1, ворота №1, хвіртка №2, огорожа № 3, колодязь № 4 (а.с. 38-42). Згідно довідки Звенигородської районної санітарно-епідеміологічної станції № 784 від 01.10.2013 року будинковолодіння [ADDRESS] Звенигородського району відповідає вимогам «Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів» від 19.06.1996 року № 173 (а.с. 17). З висновку відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Звенигородської РДА № 55/01-14 від 05.11.2013 року та довідки Звенигородського районного відділу Управління Держтехногенбезпеки у Черкаській області № 26/13/492 від 11.11.2013 року вбачається, що забудова садиби по [ADDRESS] проведена з відхиленням від проекту забудови земельної ділянки. Будівництвом об'єктів (гараж-сарай Б, сарай прибудова в) порушено вимоги Державних будівельних норм України (а.с. 16, 18). Разом з тим, в матеріалах справи є заява сусідки позивача [PERSON], яка проживає в будинку по [ADDRESS] про те, що вона не має жодних заперечень до здійснення будівництва будинку [ADDRESS] з прибудинковими спорудами, в тому числі гаража, що розміщений на відстані 3,2 м від її будинку (а.с. 12). Відповідно до заяв [PERSON] та [PERSON], які разом з позивачем є спадкоємцями першої черги, вони відмовилися від своїх часток на право власності на житловий будинок по [ADDRESS] на користь [PERSON] (а.с. 10, 11). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оцінюючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку що житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою [ADDRESS], належав [PERSON], яка померла [INFO]. Він не був самочинним будівництвом, однак не був зданий забудовником в експлуатацію та на нього спадкодавцем не було отримано свідоцтво про право власності. Оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем померлої [PERSON], однак не може отримати спадкове майно в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, суд вважає за можливе захистити її право шляхом визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно [PERSON], а саме: житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS], який складається з тамбуру (1), коридору (2), кімнати (3), ванни (4), кухні (5), кімнати (6), кімнати (7), загальною площею 68,8 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м., а також надвірні споруди: гараж, сарай Б, літню кухню В, сарай прибудову в, погріб В1, сарай Г, вбиральню Б1, ворота №1, хвіртку №2, огорожу № 3, колодязь № 4. На підставі викладеного та

Outcome: approved