Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину щомісячно до її повноліття, та на її утримання в розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку, тобто до [INFO] , мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем у зареєстрували шлюб 12.10.2019 року у Заліщицькому районноу відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №60. Зазначає, що на даний час подружні відносини не підтримують та проживають окремо один від одного. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на утриманні позивачки. Вказує, що відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, він є працездатним, інших непрацездатних утриманців немає, а тому просила позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала письмову заяву про підтримання позовних вимог, просила розглядати справу за її відсутності. Просила долучити до матеріалів справи інформацію Управління ДСУ з надзвичайних ситуації у Тернопільській області № 6401-854/642-3 від 12.02.2021 року, та довідку №76 від 10.02.2021 року, видану виконавчим комітетом с.Іванківці Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області. Відповідач [PERSON] в впідготовче судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву в якій позовні вимоги визнає повністю, просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1. ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 12.10.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.10.2019 року. (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.09.2020 року батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки №694 від 22.09.2020 року, виданої виконавчим комітетом Іванковецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, до складу сім`ї [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , входять: син [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до інформації наданої Управлінням ДСУ з надзвичайних ситуації у Тернопільській області № 6401-854/642-3 від 12.02.2021 року, [PERSON] працює на посаді «Головний інспектор Заліщицького райвідділу Управління ДСНС України у Тернопільській області» та вказано суму його заробітку (а.с.11). Довідкою №76 від 10.02.2021 року, виданою виконавчим комітетом с.Іванківці Кіцманської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, стверджується те, що до складу сім`ї [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , входять: син [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] . На утриманні [PERSON] знаходиться малолітній син [PERSON] , 2020 року народження (а.с.12). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За змістом частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч.6 ст. 84 СК право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 908 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України . Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved