Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що нею та [PERSON], зареєстровано шлюб відділом РАЦСу Черкаського міськвиконкому 20.02.1992 року. За час подружнього життя сторонами було придбано наступне майно: ? частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в м. Черкаси по вул. Весела, 25, що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.01.2000 року; автомобіль марки MERSEDES BENZ 814, 1998 року випуску, тип ТЗ - фургон, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) WDB6743171K323851, реєстраційний державний номер СА 9073 AI, що підтверджується свідоцтвом про право власності ТЗ; автомобіль FORD TRANSIT, 2003 року випуску, тип ТЗ - вантажопасажирський, червоного кольору, номер шасі (кузова, рами) WF0VXXBDFV3C707030, реєстраційний державний номер СА 4068 AM, що підтверджується свідоцтвом про право власності ТЗ. Відповідно висновку субєкта оціночної діяльності про вартість ? частини житлового будинку вартість ? частини будинку становить 99800,00 грн. Дійсна ринкова вартість автомобіля MERSEDES BENZ 814 складає 71100,00 грн. відповідно до висновку субєкта оціночної діяльності про вартість ТЗ від 17 квітня 2014 року. В добровільному порядку між сторонами у звязку з напруженими стосунками між ними домовленості досягнуто бути не може, тому вона змушена в порядку ст. 71 СК України та ст. 16 ЦК України, звернутися до суду з позовом про поділ майна подружжя та визнання за нею права власності. У зв'язку з вищевикладеним, зважаючи на той факт, що автомобіль є річчю неподільною, а у колишнього подружжя їх два і вартість обох автомобілів приблизно ідентична, то вона вважає правомірним просити суд визнати за нею право власності на автомобіль MERSEDES BENZ 814 та ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в м. Черкаси, вул. Весела, 25. Просить суд визнати за [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], право власності на ? частину житлового будинку, житловою площею 104,5 кв.м., з відповідною частиною надвірних споруд, а саме: гараж-сарай літ. «Д», льох літ. «Е», оглядову яму, огорожу літ. «№1-3», що знаходиться в м. Черкаси, вул. Весела, 25. Визнати за [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], право власності на автомобіль MERSEDES BENZ 814, 1998 року випуску, тип ТЗ - фургон, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) WDB6743171K323851, реєстраційний державний номер СА 9073 AI. Автомобіль FORD TRANSIT, 2003 року випуску, тип ТЗ - вантажопасажирський, червоного кольору, номер шасі (кузова, рами) WF0VXXBDFV3C707030, реєстраційний державний номер СА 4068 AM, що підтверджується свідоцтвом про право власності ТЗ залишити відповідачу [PERSON]. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, посилаючись на те, що 20.02.1992 року відділом РАЦСу Черкаського міськвиконкому між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Окрім майна, зазначеного в позовній заяві поданій відповідачем, за час подружнього життя сторонами придбано наступне майно: земельна ділянка в м. Черкаси по вул. Першотравнева, 72, загальною площею 4696 кв. м., кадастровий №7110136400-03-001-0022 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НЗ №199539); комплекс в м. Черкаси по вул. Першотравнева, 72. Просить суд визнати за [PERSON] право власності на ? частини земельної ділянки в м. Черкаси по вул. Першотравнева, 72, загальною площею 4696 кв. м., кадастровий № 7110136400-03-001-0022. Визнати за [PERSON] право власності на ? частини комплексу в м. Черкаси по .вул. Першотравнева, 72, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 230368671101. Представник позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову, в судовому засіданні первісний позов підтримав, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному, скерував до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 20 лютого 1992 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. За час подружнього життя сторонами було придбано наступне майно: -? частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в м. Черкаси по вул. Весела, 25, що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.01.2000 року; -автомобіль марки MERSEDES BENZ 814, 1998 року випуску, тип ТЗ - фургон, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) WDB6743171K323851, реєстраційний державний номер СА 9073 AI, що підтверджується свідоцтвом про право власності ТЗ; -автомобіль FORD TRANSIT, 2003 року випуску, тип ТЗ - вантажопасажирський, червоного кольору, номер шасі (кузова, рами) WF0VXXBDFV3C707030, реєстраційний державний номер СА 4068 AM, що підтверджується свідоцтвом про право власності ТЗ. Відповідно до\~ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1\~ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1\~ст. 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно зі\~ст. 368 ЦК України\~майно, придбане подружжям в період шлюбу є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором між ними чи законом. Для визнання майна, придбаного в період шлюбу, об'єктом спільної сумісної власності подружжя немає значення на ім'я кого з подружжя воно оформлене та зареєстроване. Крім того, чоловік та жінка мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, яке їм належить на праві спільної сумісної власності. Згідно\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. №11: «22. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69 -72 СК\~та\~ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. 23. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК, ч. 3\~ст. 368 ЦК\~), відповідно до частин 2, 3\~ст. 325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох». За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки спірне майно ? частина житлового будинку, автомобілі - придбані та набуті сторонами у шлюбі то дане майно згідно з\~ст. 60 Сімейного кодексу,\~ст. 368 ЦК України\~є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~69, ч. 1 ст.\~71 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, яке ділиться між ними в натурі. Поділ здійснюється за взаємною згодою подружжя, а в разі недосягнення згоди судом. При цьому, ч. 3\~ст. 368 ЦК України\~передбачено презумпцію віднесення\~придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. У такому разі позивач звільняється від доведення цієї обставини, яка має значення\~для правильного вирішення справи, а відповідач, якщо заперечує проти цього,\~\~\~\~має довести протилежне (спростувати\~\~\~\~матеріально - правову\~презумпцію).\~\~\~\~ Положеннями ч. 1\~ст. 70 СК України\~та п. 30 постанови Пленуму регламентовано, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Тобто набуте сторонами в період шлюбу нерухоме майно належить їм на праві спільної власності та підлягає розподілу між ними в рівних частках. Згідно\~\~ст. 60 ЦПК України\~\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~\~статтею 61 цього Кодексу.\~\~\~\~ Отже встановивши, що майно, ? частина житлового будинку, автомобілі, було набуто подружжям за час перебування у шлюбі, що стверджується наявними у матеріалах справи, а тому таке є спільною сумісною власністю подружжя, яке у відповідності до вище наведеного законодавства підлягає поділу шляхом виділення та визнання за сторонами по 1/2 частині кожному. Відповідно висновку субєкта оціночної діяльності про вартість ? частини житлового будинку вартість ? частини будинку становить 99800,00 грн. Дійсна ринкова вартість автомобіля MERSEDES BENZ 814 складає 71100,00 грн., вартість автомобіля FORD TRANSIT складає 68200 грн., відповідно до висновку субєкта оціночної діяльності про вартість ТЗ від 17 квітня 2014 року. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за нею право власності на ? частину житлового будинку, житловою площею 104,5 кв.м. з відповідною частиною надвірних споруд, а саме: гараж-сарай літ. «Д», льох літ. «Е», оглядову яму, огорожу літ. «1-3», що знаходиться в м. Черкаси, вул. Весела, 25 та визнання право власності на автомобіль MERSEDES BENZ 814, 1998 року випуску, тип ТЗ фургон, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) WDB6743171K323851 реєстраційний державний номер [NUMBER]. Визнати за [PERSON] право власності на автомобіль FORD TRANSIT,2003 року випуску, тип ТЗ вантажопасажирський, червоного кольору, номер шасі (кузов,рами) WF0VXXBDFV3C707030 реєстраційний державний номер [NUMBER]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]\~ різницю вартості майна в сумі\~ 1200 грн. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ не підлягає з наступних підстав. Згідно розяснень, що містяться в п.29 Постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», відповідно до положень статей 57, 61 СК, ст. 52 ЦК майно приватного підприємства чи фізичної особи підприємця не є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі з конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України від 19 вересня 2012 року №17-рп/2012 то положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України треба розуміти так, що статутний капітал та майно приватного підприємства є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Але в справі, що розглядається майно належите не приватному підприємству, а приватному підприємцю-фізичній особі, яка під особисту відповідальність та на власний ризик займається підприємницькою діяльністю. Земельна ділянка в м. Черкаси по вул. Першотравнева, 72, загальною площею 4696 кв. м, кадастровий №7110136400-03-001-0022 та комплекс в м. Черкаси по вул. Першотравнева, 72, про що вказує [PERSON] в зустрічному позові, не може бути обєктом спільної власності подружжя, оскільки [PERSON] не доведено придбання земельної ділянки та комплексу на спільні кошти його та [PERSON], про це свідчать наявні договори купівлі-продажу обєктів, стосовно яких виник спір. Однієї із сторін договору, а саме покупцем, є приватний підприємець [PERSON]. До того ж, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НЗ №1995539 власником значиться [PERSON] [PERSON] (приватний підприємець). Отже право власності на зазначені обєкти не може розподілятись між подружжям, так як воно належить фізичній особі підприємцю. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Outcome: approved