Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з матірю, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 жовтня 2002 зареєстрували шлюб. Від сумісного життя мають двох неповнолітніх дітей. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з 2009 року, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. За таких обставин, позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження сімї не можливе. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 01.11.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] в частині вимог визначення місця проживання дітей з матірю залишено без розгляду у відповідності по п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений. надіслав заперечення (а.с.39), відповідно до яких позов визнав частково: проти розірвання шлюбу не заперечує, позов про стягнення аліментів - визнав частково в розмірі 1/3 частини на утримання двох дітей. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 26 жовтня 2002 року у виконкомі Шоломкіської сільської ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис №11 (а.с.6). Позивач та відповідач мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.7) та [PERSON], [INFO] (а.с.8). Приймаючи до уваги наявність дітей, особливий характер сімейних відносин, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітніх дітей, що має істотне значення у даній справі. Відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.ІХ.1991року та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. На даний час неповнолітні діти проживають з позивачкою (а.с.13), яка приймає безпосередню участь в утриманні та вихованні дитини. Позивач працює кондуктором у Чернігівському тролейбусному управлінні, середньомісячний розмір її заробітної плати становить 2 177,80 грн (а.с.14). Відповідач мешкає окремо (а.с.40). Згідно довідки №5513 від 06.10.2016 року відповідач не зареєстрований в Овруцькому районному центрі зайнятості, як безробітний. Згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб платників податків, [PERSON] за період з 01.01.2015 року по 30.06.2016 року доходів не отримував (а.с.42). Сторони доказів про наявність чи відсутність рухомого та нерухомого майна у їх власності суду не надали. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, відсутність у платника інших аліментних зобовязань, а також враховуючи, що позивач в силу закону також зобовязана утримувати неповнолітніх дітей та інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за необхідне, відповідно до ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.09.2016 року в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України та до повноліття дітей. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн за позовні вимоги про стягнення аліментів. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial