Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,17 га, які знаходяться на території Половлівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю. [PERSON] , за життя залишила два заповіти, згідно яких свій земельний пай вона заповіла в рівних частках [PERSON] та [PERSON] [PERSON] вчасно не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування самого заповіту. Однак, оскільки у сільській раді, у зв`язку з проведенням земельної реформи, проводився земельний переоблік земель, які залишились неоформлені чи рахуються за померлими особами, стало відомо, що спадкова земля ніким не оформлена, так як позивачці не було відомо про наявність заповіту, то остання не здійснювала ніяких дій щодо прийняття спадщини. Вказані обставини стали об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача щодо здійснення дій з особистого прийняття спадщини в межах передбаченого законом строку. За даних обставин необхідні дії по оформленні спадщини [PERSON] , своєчасно не здійснила. Звернувшись до Володимирецької районної державної нотаріальної контори, позивачка, отримала відмову, так як було пропущено граничний шестимісячний строк для прийняття спадщини. А тому, звернулася до суду із позовом, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Іншої можливості відновити своє право на спадщину позивач не має. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 30 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження по даній справі. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, але надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності заявлені вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та оцінивши докази наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що [INFO] , померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої, серії [NUMBER] , виданого 25.09.2014 р. Половлівською радою Володимирецького району Рівненської області. Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,17 га, які знаходяться на території Половлівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІІ-РВ №000080, виданого 08.10.2002 року Володимирецькою районною державною адімністрацією. Згідно заповіту, посвідченого секретарем Половлівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області від 27.09.2007 року, [PERSON] , заповіла 1,9 га земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-РВ №000080, [PERSON] . Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Половлівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області від 27.09.2007 року, [PERSON] , заповіла 1,8 га земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-РВ №000080, [PERSON] . Як зазначено в довідках №1206, №1207 від 05.11.2020 р., видані Половліською сільською радою Володимирецького району Рівненської області, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] та проживала одиноко. Відповідно до довідки № 719/01-16 від 01.07.2021 року, яка видана завідувачем Володимирецької районної державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у Володимирецькій районній державній нотаріальній конторі згідно даних зі Спадково реєстру, спадкову справу не заведено. Статтею 1217 ЦК України зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Отже, якщо позивач не проживав разом зі спадкодавцем і пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, він вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. За змістом статті 1272 ЦК України, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до п. 24 Постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, є підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 21.09.2020 року у справі № 130/2517/18, провадження № 61-14962св19. Необізнаність є людським фактором, наявність якого не дає змоги володіти певною інформацією через незалежні від волі особи обставини, а тому вона не може бути підтверджена відповідними доказами. В той же час факт необізнаності особи про наявність заповіту може бути спростовано шляхом надання суду інших доказів, що свідчать про протилежні обставини, однак матеріали справи таких доказів не містять. Через встановлені судом обставини, які суд визнає поважними, позивач був позбавлений можливості звернутися до нотаріальної контори вчасно. Додатково суд враховує, що інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця не звертались, спадкова справа не заводилась. При цьому, відповідач визнала позов, і таке прийняте судом, не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів відповідача та інших осіб. Задовольняючи позов, суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, тому, на підставі представлених доказів, суд переконався в тому, що позивач дійсно не зміг своєчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини з поважних причин і тому суд визначає позивачу додатковий строк для прийняття спадщини у продовж чотирьох місяців з моменту набрання судовим рішенням законної сили. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Як вбачається з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивач не ставить.

Outcome: approved