Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства мотивуючи свої вимоги тим, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, на даний час їх шлюб розірвано. Під час перебування у шлюбі у них із відповідачем не було дітей, оскільки чоловік мав хворобу, яка не дозволяла мати дітей. У клініці їй запропонували інший варіант на який вона погодилася за допомогою клітин донора. Вона завагітніла та чоловік запропонував одружитися офіційно, що і було ними зроблено. 05.07.2013 року народилася дитина [PERSON] Однак вже 24.09.2014 року їх із відповідачем шлюб було розірвано. Враховуючи, що відповідач не є біологічним батьком дитини , прохала суд : визнати, що [PERSON], [INFO] не є батьком її сина [PERSON], [INFO], змінити прізвище мого сина [PERSON] [INFO], уродженця і мешканця [INFO], з «Остапенко» на «Куцик», ухвалити рішення про виключення з актового запису №240 від 12 липня 2013 року про народження сина [PERSON], вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, даних про те, що батьком- її сина є [PERSON] та в розділі відомостей про батька вказати [PERSON] та видати свідоцтво про народження дитини з урахуванням змін. В судовому засіданні позивач позов прохала задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав , проти задоволення позову не заперечував, пояснив, що він дійсно не є біологічним батьком дитини. Представник третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області [PERSON] вважала, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем пропущено однорічний строк позовної давності. Вирішення питання , які ставить позивач можливе у випадку поновлення строку позовної давності. З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що згідно акту наданих послуг від 7.08.2014 р. №44 у жовтні 2012 року позивач завагітніла медичним шляхом в ТОВ «Клініка репродуктивної медицини «Надія» донором був не відповідач, а інша особа. 29.06.2013 р. між сторонами [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Під час перебування сторін в шлюбі у них 05.07.2013 року народилася дитина [PERSON] , батьками якої було записано позивача та відповідача. Рішенням суду від 24.09.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Враховуючи, що відповідачем позовні вимоги визнано та що визнання позову у відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України у частині вимог не суперечить закону та не порушує права сторін або інших осіб, тому суд вважає, що підлягає виключенню з актового запису про народження №240 від 12 липня 2013 року [PERSON], вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, запис про те, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], [INFO]. При цьому суд враховує, що позивачем дійсно пропущено строк позовної давності при зверненні із позовом до суду, оскільки згідно ч.3 ст. 138 СК України до вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Разом із тим , відповідно до до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Разом із тим стороною у спорі відповідачем є [PERSON], який не заявляв про застосування строку позовної давності, що є правом відповідача. Враховуючи викладене, суд позбавлений можливості застосувати до вимог позивача строк позовної давності самостійно чи за клопотання третьої особи. Крім цього, суд вважає, що не підлягають задоволенню інші позовні вимоги, частина яких не відповідає способу захисту права, що передбачений ч.2 ст. 16 ЦК України, а частина заявлена за відсутності фактичного спору між сторонами. Вимоги ж щодо видачі свідоцтва до обраного відповідача є безпідставними, оскільки ні відповідач , ні суд не є уповноваженими органами чи особами, які можуть видавати свідоцтво про народження дитини.

Outcome: partial