Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позові наполягала. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, заяв не надав. За відсутністю заперечень позивача, судом на підставі ст.224 ЦПК України ухвалено про заочний розгляд справи. Згідно позову, з 11.08.2004 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 21.01.2008 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка залишилася на вихованні матері та зареєстрована разом з нею у м.Макіївка Донецької області. Батько дитини [PERSON] з моменту припинення шлюбу та до сьогоднішнього часу вихованням та утриманням дитини не займається, участі в її житті не приймає. З метою оздоровлення доньки, розширення її світогляду, духовного та інтелектуального розвитку позивачка бажає тимчасово виїжджати з донькою за кордон, але відсутність згоди на це від батька дитини становить в цьому перешкоду. На підставі ст.ст.154, 155 СК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» позивачка просить суд задовольнити її позов та надати дозвіл на виготовлення проїзного документи для малолітньої доньки [PERSON] для виїзду за межі України без згоди її батька, надати дозвіл на тимчасові виїзди за межі України малолітній [PERSON], 2005 року народження, до досягнення нею шістнадцятирічного віку у супроводі матері [PERSON] або інших осіб, уповноважених матір'ю за нотаріально посвідченою згодою, без нотаріально посвідченої згоди батька [PERSON] У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Павленко М.В. в інтересах дитини не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши представникаоргану опіки та піклування, дослідивши позов, надані заяви та докази - копію свідоцтва про народження [PERSON], яка народилася [INFO] року, батьками якої є сторони по справі (а.с.9), ксерокопію паспорта позивачки [PERSON], яка зареєстрована та проживає у [ADDRESS] (а.с.6-7), довідку з місця мешкання, згідно якій малолітня донька [PERSON] зареєстрована разом з матір'ю (а.с.11), копію свідоцтва про розірвання шлюбу між подружжям [PERSON], про що 21.01.2008 року в Книзі реєстрації розірвань шлюбів міського відділу РАЦС Макіївського МУЮ зроблено запис №25, та після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.10), копію довідок Центрально-міського ВДВС Макіївського МУЮ про неотримання аліментів [PERSON] за виконавчим листом через невиконання боржником [PERSON] рішення суду (а.с.12, 13), позитивна характеристика на ученицю 4-а класу Макіївського міського ліцею [PERSON], вихованням якої займається її матір [PERSON] та відсутність участі батька (а.с.14), вважає, що позов підлягає задоволенню. Так судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Після їх розлучення дитина проживає з матір'ю [PERSON] Позивачка [PERSON] має намір тимчасово виїжджати з донькою на оздоровлення, з туристичною метою за межі України, для чого треба отримати дозвіл батька, який він не дає, оскільки участі в житті дитини не приймає, тому позивачка в інтересах малолітньої доньки [PERSON] заявляє про право на отримання дозволу на виїзд дитини з України без згоди батька на підставі рішення суду. Так, відповідно до ст.154 СК України батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина. Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Батьки мають право звернутися за захистом прав та інтересів дітей і тоді, коли відповідно до закону вони самі мають право звернутися за таким захист. Відповідно до ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Зазначена норма визначає допустимі межі дій і вчинків, пов'язаних з сімейним вихованням. Заборона здійснювати батьківські права всупереч інтересам дитини є орієнтиром, якого треба дотримуватись в повсякденному житті, а також при вирішенні спорів, пов'язаних з вихованням дитини. Пріоритет інтересів дитини над інтересами батьків закріплений також в ст.3 Конвенції ООН про права дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, ким вони здійснюються (державними чи приватними установами, судами) першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ №231 від 31.03.1995 року (з наступними змінами і доповненнями) за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Беручи до уваги, що батько дитини поважної причини для відмови в наданні згоди на виїзд дитини за кордон не навів, батьківське право не може здійснюватися всупереч інтересам дитини і відповідач зобов'язаний виховувати дитину, піклуватися її здоров'ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved