Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмір, після зменшення позовних вимог, 100000 грн., завданої їй протиправними діями [PERSON], посилаючись на наступне. Вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2016 року [PERSON] визнаний винуватим за ч.1 ст. 119 КК України і йому призначене покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України із іспитовим строком 2 роки у звязку з ненавмисним вбивством [PERSON] Вона є матірю [PERSON], а тому була визнана по кримінальній справі потерпілою. На день смерті сина була непрацездатною, перебувала на його утриманні. У звязку із втратою сина зазнала душевного болю, емоційних та душевних страждань, хвилювання. На фоні емоційних та психологічних страждань їй було нанесено психологічну травму. У судовому засіданні позивач [PERSON] на задоволені позову у розмірі 100000 грн. наполягала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Вказала, що [PERSON] та його матір перед нею не вибачилися. Сина їй уже ніхто не поверне. Вона та чоловік пенсіонери, мають захворювання. Чоловік переніс два інсульти. Їй відомі доходи [PERSON] Зазначену нею суму він може сплатити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Вважає що може сплатити у рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 гривень з урахуванням його невисокої заробітної плати та сплати аліментів на утримання дитини. Звернув увагу суду що вбивство було ненавмисним. Вказав, що рівень доходів сімї [PERSON] вище чим його. Чоловік позивачки працює, отримує заробітну плату. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про необхідність позов, із урахуванням зменшення позовних вимог, задовольнити повністю, виходячи із наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2016 року [PERSON] визнано винуватим за ч.1 ст. 119 КК України та призначене покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням якщо він протягом іспитовим строку тривалістю два роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обовязки. Вироком встановлено що [PERSON] близько 11 год. 00 хв. 26 серпня 2016 року, будучи в стані алкогольного спяніння, перебував в приміщенні тракторної бригади №1 розташованої за адресою: с. Башилівка Близнюківського району Харківської області, де працював. В той же час, в сусідній кімнаті на дивані відпочивав потерпілий [PERSON], який також перебував в стані алкогольного спяніння. [PERSON] почав змушувати підвестися [PERSON] з дивану та допомогти йому в прибиранні приміщення. Коли вони пройшли до сусідньої кімнати, виникла сварка, під час якої, [PERSON], не маючи наміру на вбивство або заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків від його дій у вигляді смерті [PERSON], хоча повинен був і міг їх передбачати, наніс [PERSON] один удар відкритою долонею правої руки в область лівої щоки, через що останній не втримався на ногах, впав на підлогу та вдарився об нерівну бетонну підлогу. Своїми діями [PERSON] заподіяв потерпілому [PERSON], згідно висновку судово-медичного експерта №191-ЛЗт/16 від 05.09.2016, тілесні ушкодження голови: тупа травма голови у вигляді крововиливів в мякі покриви голови в правій скроневій області, лінійний перелом луски правої скроневої кістки, крововилив над твердою мозковою оболонкою (епідуральна гематома) в правій скроневій області в області вищезазначеного лінійного перелому, крововиливи під мякі оболонки головного мозку, що стало причиною смерті [PERSON] При розгляді кримінального провадження у судовому засіданні [PERSON] винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив що обставини, як вони викладені у обвинувальному акті не заперечує. Висновки судово-медичної експертизи не оспорює(а.с.6,7). Отже зазначеним вище вироком вина [PERSON] у вбивстві [PERSON] через необережність, доведена і у цьому судовому засіданні ним не заперечується. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Фотокопією свідоцтва про смерть підтверджено те, що [PERSON] дійсно помер 27 серпня 2016 року в с. Башилівка Близнюківського району Харківської області, а фотокопією свідоцтва про народження, що його матірю була [PERSON](а.с.6,7). Відшкодування моральної (немайнової ) шкоди є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів осіб, оскільки передбачене п.9 ч.2 ст. 16 ЦК України. \~\~ Відповідно до ст.23 ЦК України: особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав(ч.1). Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, не повязана із розміром цього відшкодування, відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом(ч.ч.3,4,5). \~Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Разом із тим, при визначені грошового відшкодування моральної шкоди суд повинен враховувати характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка задала моральну шкоду, якщо вона є підставою для відшкодування, а також із урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, що передбачено ч.3 ст. 23 ЦК України. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи(ч.2 ст. 23 ЦК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Суд, згідно вимог ст.11 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд вважає доведеним, що у звязку із протиправною поведінкою щодо сина, позивач дійсно зазнала душевних моральних страждань, мала негативні емоції та переживання. На підставі паспорту, пенсійного посвідчення, медичної довідки встановлено що [PERSON] народилася у 1953 році, вона пенсіонер, має хронічні захворювання. Разом із своїм чоловіком - батьком загиблого, [PERSON] (ветераном праці, особою яка має хронічні захворювання) до дня смерті [PERSON] вони проживали в с. Башилівка, вели спільне господарство, що підтверджено довідкою Башилівської сільської ради від 20.03. 2017 №02-20/188, паспортом [PERSON], фотокопією її пенсійного посвідчення, фотокопією посвідчення ветерана праці [PERSON] та медичною довідкою. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з наступними змінами і доповненнями,\~\~розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру майнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Отже судом встановлено, що позивач є особою похилого віку, пенсіонером, має хронічні захворювання, тобто непрацездатною. ЇЇ єдиний син з яким вона разом із своїм чоловіком який також має хронічні захворювання, є ветераном праці, вели в селі спільне господарство. В результаті протиправних дій [PERSON], син загинув. Таким чином, характер та обсяг її душевних та психічних страждань, враховуються вимоги виваженості, розумності і справедливості, із урахуванням їх доведеності у суді, відповідає сумі заявленій до стягнення 100000 гривень. Суд враховує, що з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок позивач [PERSON] суму для відшкодування зменшила з 150000 грн. до 1000000 грн. Заперечення відповідача цих висновків суду не спростовують. На підставі доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] народився у 1980 році тобто є працездатною особою, має постійну роботу, його заробітна плата за 2016 рік склала 39953,22 грн. Він має земельну ділянку яку здає у оренду. Орендна плата за 2016 рік склала 24000 грн. Проживає разом із матірю, що підтверджується довідками ПСП «Україна» Близнюківського району Харківської області, довідкою Башилівської сільської ради. Суд враховує і те, що за рішенням суду з нього стягуються аліменти у розмірі ? частини заробітку щомісячно для утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], що підтверджено листом Близнюківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Суд приймає до уваги посилання [PERSON] на те, що протиправне причинення смерті [PERSON] відбулося внаслідок необережних дій [PERSON], потерпілий був пяний, а разом і те що в стані алкогольного спяніння був і сам [PERSON] Задовольняючи позов суд виходить з того, що дії відповідача щодо позивача були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина [PERSON] Належних доказів на зменшення суми відшкодування із 100000 грн. до 25000 грн. [PERSON] не надано. На підставі п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач від сплати судового збору звільнена. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн. як з позовної заяви про відшкодування моральної шкоди.

Outcome: approved