Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з останнього аліменти на її утримання, у зв`язку з навчанням. В обгрунтування позову вказує, що відповідач є її батьком. [INFO] вона досягла повноліття. На даний час вона навчається в магістратурі на денній формі навчання у Тернопільському Національному педагогічному університеті ім. Гнатюка, а тому позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе матеріально. Впродовж навчання її матеріально забезпечувала мати, завдяки чому вона продовжила навчання. Їй відомо, що відповідач працює за кордоном, отримує заробітну плату, відтак має можливість надавати їй матеріальне утримання. Просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму на працездатну особу до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, якою просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням про його виклик в судове засідання через оголошення на сайті судова влада. За вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, з огляду на таке. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Довідкою Тернопільського Національного педагогічного університету ім. В.Гнатюка №103 від 17.10.2019 року підтверджується, що [PERSON] навчається в магістратурі за спеціальністю 014.05 середня освіта (біологія та здоров`я людини) на хіміко-біологічному факультеті (денна форма навчання) з 01.09.2019 року по 31.12.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 198, 199 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За приписами ст. 200, 201 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, відповідно до вимог ст.182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відтак, враховуючи матеріальне становище позивача, яка є особою, що навчається на денній формі навчання, що обмежує її можливості працювати та самостійно матеріально себе забезпечувати, встановлений законом рівень прожиткового мінімуму, а також обов`язки батьків, що передбачені ст. 198,199 СК України, відсутність будь-яких доказів про неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу позивачу, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, позивачу слід роз`яснити, що у випадку продовження нею навчання та необхідності у з зв`язку з цим матеріальної допомоги, вона не позбавлена можливості звертатись до суду із позовом про стягнення аліментів до досягнення нею 23-х річного віку. Суд звертає увагу сторін, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., який діяв на момент звернення з позовом до суду. З врахуванням вищенаведеного та

Outcome: approved