Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на цілий окремий об`єкт нерухомого майна, мотивуючи свої вимоги наступним. Згідно свідоцтва про право на спадщину за номер 1- 713 виданого 06.12.2013 року, їй належить 1/5 частина домоволодіння [ADDRESS] . Ціле домоволодіння складається з: жилого будинку «А»; жилої прибудови «А1» з належними до будинку господарськими будівлями та спорудами - сіни «а1», козирок до «а1», гараж «К», вбиральня «Б», душ «М», паркан №5, хвіртка №3, ворота №4. Співвласником іншої частини домоволодіння є відповідач по справі на підставі договору купівлі продажу №3199 від 06.10.1998 року, договору дарування №3022 від 22.10.2004 року, договору купівлі - продажу №731 від 14.03.2008 року. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області №2-296/09 від 31.03.2009 року, яке набрало законної сили 08.09.2009 року, здійснено поділ домоволодіння [ADDRESS] , яке розташоване на земельній ділянці загальною площею 852, 5кв.м., виділено [PERSON] 4/5 часток вказаного домоволодіння в ціле домоволодіння що складається з: жилої прибудови «А1»( кімната № 1-10 площею 11,9кв.м., кімната № 1-9 площею 7,8кв.м., вбиральня №1-8 площею 3,5кв.м., коридор № 1-14 площею 0,8кв.м.), частини житлового будинку «А» ( коридор № 1-4 площею 2,9кв.м., кухня - столова № 1-5-6 площею 20,8кв.м.) загальною площею по квартирі [ADDRESS] - 47,7кв.м., жилою - 19,7кв.м., а також наступних будівель та споруд: душу «Н», вбиральні - душу «О», альтанки «П», господарчої будівлі «Р», воріт №1, зливної ями №7, парканів №8 та № 9, замощення 1 та II, припинивши право спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] Цим же рішенням суду визнано за [PERSON] право власності на ціле домоволодіння, розташоване на земельній ділянці площею 0,0662 га по [ADDRESS] , що складається з: жилої прибудови «А1» ( кімната № 1-10 площею 11,9кв.м., кімната № 1-9 площею 7,8кв.м., вбиральня №1-8 площею 3,5кв.м., коридор № 1-14 площею 0,8кв.м.) частини житлового будинку «А» ( коридор № 1-4 площею 2,9кв.м., кухня - столова № 1-5-6 площею 20,8кв.м.) загальною площею по квартирі «1 - 47,7кв.м., жилою - 19,7кв.м., а також наступних будівель та споруд: душу «Н», вбиральні - душу «О», альтанки «П», господарчої будівлі «Р», воріт №1, зливної ями №7, парканів №8 та № 9, замощення 1 та II. У власності [PERSON] залишено частину житлового будинку «А» (прихожа №2-7 площею 9,4 кв.м., кімната №2-2 площею 5,5кв.м., кімната №2-1 площею 9,3кв.м.), сіни «а1» ( кухня №2-11 площею 6,1кв.м., котельна №1-12 площею 3,7кв.м., комора №2-13 площею3,2кв.м., коридор №2-1 площею 3,9кв.м.), козирок до «а1», загальною площею по квартирі [ADDRESS] - 41,1кв.м., жилою - 14,8кв.м., вбиральню «Л», душ «М», гараж «К», ворота №4, хвіртку № 3 , паркани №56 та №6, що розташовані по [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,0166 га. Відповідач [PERSON] зареєстрував свою частину домоволодіння як цілу одиницю згідно з зазначеним рішенням суду. Після смерті [PERSON] вона отримала право власності саме на 1/5 частину вказаного домоволодіння у спадщину, у зв`язку з цим вона не має можливості зареєструвати свою частку майна як цілу одиницю. Посилаючись на ст.ст.364, 367 ЦК України, просить визнати за нею право власності на окремий цілий об`єкт нерухомого майна - домоволодіння, що складається з частини житлового будинку «А» загальною площею 24,5кв.м., житловою площею 14,8кв.м., з належними до нього господарськими будівлями та спорудами - сіни «а1», козирок до «а1», вбиральня «Б», гараж «К», душ «М», хвіртка №3, ворота №4, паркан №5 та №6, замощення І та ІІ, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , з припиненням права спільної часткової власності на домоволодіння. Ухвалою суду від 09.07.2019 року у справі призначено підготовче засідання. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.23). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про визнання позовних вимог (а.с.23а). Суд на підставі ст.223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, на підставі ст.ст.247, 279 ЦПК України. Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області №2-296/09 від 31.03.2009 року, яке набрало законної сили 08.09.2009 року, здійснено поділ домоволодіння [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці загальною площею 852,5кв.м.(а.с.11-12). Виділено належні [PERSON] 4/5 частки вказаного домоволодіння в ціле домоволодіння що складається з: жилої прибудови «А1»( кімната № 1-10 площею 11,9кв.м., кімната № 1-9 площею 7,8кв.м., вбиральня №1-8 площею 3,5кв.м., коридор № 1-14 площею 0,8кв.м.), частини житлового будинку «А» ( коридор № 1-4 площею 2,9кв.м., кухня - столова № 1-5-6 площею 20,8кв.м.) загальною площею по квартирі [ADDRESS] - 47,7кв.м., жилою - 19,7кв.м., а також наступних будівель та споруд: душу «Н», вбиральні - душу «О», альтанки «П», господарчої будівлі «Р», воріт №1, зливної ями №7, парканів №8 та № 9, замощення І та II, припинивши право спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] Визнано за [PERSON] право власності на ціле домоволодіння, розташоване на земельній ділянці площею 0,0662 га по [ADDRESS] , що складається з: жилої прибудови «А1» (кімната № 1-10 площею 11,9кв.м., кімната № 1-9 площею 7,8кв.м., вбиральня №1-8 площею 3,5кв.м., коридор № 1-14 площею 0,8кв.м.) частини житлового будинку «А» (коридор №1-4 площею 2,9кв.м., кухня - столова № 1-5-6 площею 20,8кв.м.) загальною площею по квартирі [ADDRESS] - 47,7кв.м., жилою - 19,7кв.м., а також наступних будівель та споруд: душу «Н», вбиральні - душу «О», альтанки «П», господарчої будівлі «Р», воріт №1, зливної ями №7, парканів №8 та № 9, замощення І та II. У власності [PERSON] залишено частину житлового будинку «А» (прихожа №2-7 площею 9,4 кв.м., кімната №2-2 площею 5,5кв.м., кімната №2-1 площею 9,3кв.м.), сіни «а1» (кухня №2-11 площею 6,1кв.м., котельна №2-12 площею 3,7кв.м., комора №2-13 площею 3,2кв.м., коридор №2-І площею 3,9кв.м.), козирок до «а1», загальною площею по квартирі [ADDRESS] - 41,1кв.м., жилою - 14,8кв.м., вбиральню «Л», душ «М», гараж «К», ворота №4, хвіртку № 3 , паркани №5 та №6, що розташовані [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,0166га. Визначено порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] загальною площею 852,5кв.м. наступним чином: виділено [PERSON] земельну ділянку площею 662кв.м., що складає 4/5 частки від загальної площі земельної ділянки (на схемі пофарбовано червоним кольором) та [PERSON] земельну ділянку площею 166кв.м., що складає 1/5 частку від загальної площі земельної ділянки (на схемі пофарбовано жовтим кольором). На підставі вказаного рішення суду [PERSON] зареєстрував своє право власності на окремий цілий об`єкт нерухомого майна. На підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер: 1-713, виданого 06.12.2013 року, право власності на 1/5 частину домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с.7, 24-26). Поняття спільної часткової власності викладено у ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності па спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до положень ст.ст.21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.319, 358 ЦК України, всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Згідно із ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 3 ст.364 ЦК України визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майне припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно. За відсутності згоди співвласників на поділ спільного майна це питання вирішується судом. З урахуванням того, що після виділу частки з спільного нерухомого майна в порядку ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділені окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших співвласників, мати окремий вхід, тобто складати об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України та п.10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2010 року №1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав па них». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04.12.2013 року № 6-130цс13. Аналізуючи положення ст.182 ЦК України та положення п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про реєстрацію речових прав па нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-1V, право власності на нерухоме майно підлягає обов`язковій державній реєстрації. Тобто, необхідною обов`язковою умовою для належного здійснення позивачем права власності на окрему частину житлового будинку, яке закріплено в ст.ст.13, 41 Конституції України, ст. 319 ЦК України, є визнання цього права власності судом. Відповідно до ст.16 ЦК України, визнання права є одним із способів судового захисту цивільних прав і інтересів, тому вимоги про визнання права власності на окреме ціле домоволодіння, яке складається з виділеного в натурі майна, є таким, що узгоджується з вимогами законодавства. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial