Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтовано тим, що з 27.11.2015 вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який був розірваний на підставі рішення суду від 28.09.2018. У шлюбі в них народилися дитина - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Зазначає, що відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, аліментів не сплачує, які стягуються на підставі рішення суду від 24.10.2018, участі у вихованні дитини не бере, життям дитини не цікавиться. Зауважує, що на даний час у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 57 919,35 грн. Ухвалою суду від 25 листопада 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Позивачка у судове засідання не з`явилася, водночас, у заяві від 21.12.2021 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання представника не направив. Водночас, у заяві від 21.12.2021 позовні вимоги визнав, не заперечив щодо їх задоволення, просив проводити розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Луцької міської ради у судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечував, крім того, долучив до матеріалів справи висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2018 року у справі №161/11070/18 шлюб між сторонами був розірваний (а.с. 6-8). Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2018 року у справі №161/11071/18 постановлено стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття; стягувати із [PERSON] , [INFO] в користь [PERSON] аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 13 липня 2018 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років (а.с. 9-11). Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Позивач стверджує, що після розлучення відповідач не спілкується з дитиною, не бере участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини, аліментів не сплачує. Вказає, що усім необхідним дитину забезпечує вона. Так, станом на вересень 2021 року у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 57 919,35 грн. (а.с. 23-26). Дані факти підтверджуються і висновком Служби у справах дітей Луцької міської ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] » від 10 грудня 2021 року. Зокрема у висновку зазначено, що після розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні дітей не бере, матеріальної допомоги на утримання дітей не дає, не цікавиться їх життям, не намагається з ними зустрітися, не вітає зі святами. Відповідно до інформації Дошкільного навчального закладу №25 Луцької міської ради батько не буває у ДНЗ, не приходить, не цікавиться життям дитини у садку; дитину постійно забирає мата та бабуся, мама відвідує батьківські збори, дитячі свята (а.с. 13). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Проте жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконує. В ході судового розгляду встановлено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, про її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для належного проживання та виховання. Зазначені фактори в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини та самоусунення від виконання батьківських обов`язків. Разом з тим, в судовому засіданні не встановлено наявності у відповідача реальних і об`єктивних перешкод для спілкування з дитиною при його бажанні. Він не вживав заходів для забезпечення своєї участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, до органу опіки та піклування чи до суду з вимогами про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку такого спілкування не зверталася. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно доньки - [PERSON] , [INFO] . Позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідатиме інтересам дітей. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн. за вимогу про позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved