Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягувати з нього на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO]., в розмірі ? частки всіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття, та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею при подачі позовної заяви судовий збір. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]., яка перебуває на її утриманні. Позивачка зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки він на грунті ревнощів та особистої неприязні створює неприйнятні умови для спільного проживання та ведення господарства. Відповідач являється суб'єктом підприємницької діяльності в галузі роздрібної торгівлі, а тому може і зобов'язаний утримувати дочку до досягнення нею повноліття. Позивачка вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов визнав, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. У відповідності до ст.130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони 22.07.2005 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]., яка згідно довідки Ємільчинської селищної ради перебуває на утриманні матері. Відповідно до ст. 112 СК України суд, з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітейта інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Сторони не проживають та не бажають проживати разом і подальше збереження шлюбу суд вважає суперечило б інтересам кожної сторони. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.ст. 181, 182 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З трудового договору від 01.03.2016 року слідує, що відповідач працює продавцем продовольчих товарів з оплатою праці в розмірі мінімальної заробітної плати на місяць. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. З відповідача підлягає стягнення в прибуток держави та на користь позивачки, сплачений нею при подачі позовної заяви, судовий збір.

Outcome: approved