Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту того, що [PERSON], яка померла 28 квітня 2013 року була її матірю, про встановлення факту постійного проживання разом з [PERSON] на час відкриття спадщини та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовної заяви зазначила наступне: вона, [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) народилась 12.08.1940 року і при видачі посвідки про народження в ньому не були вказані прізвища батьків. 07.12.1961р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і взяла прізвище «Гальченко». У звязку з тим, що в посвідці про народження не вказані батьки, вона не може підтвердити факт родинних відносин зі своєю матірю [PERSON] Також зазначає, що вона та її мати [PERSON] проживали однією сімєю з 15.06.2008 року до смерті [PERSON] 28 квітня 2013 року [PERSON] померла. 08.08.2012р. мати залишила заповіт, яким заповідала все своє майно [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 6,0110 га, що розташована ДП № 39, п.470 КСП ім. Кірова, Берестівської сільської ради. Позивачка у встановлений законодавством строк заяву про прийняття спадщини не подавала, оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину, оскільки проживала разом зі своєю матірю на час її смерті. Крім позивачки, спадкоємцем після смерті [PERSON] був її син [PERSON], який, як непрацездатна особа, мав право на обовязкову частку у спадщині, яка становить 1/4 частки вказаної земельної ділянки. [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини до Бердянської районної державної нотаріальної контори, але не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину оскільки помер 26.10.2013 року. Спадкоємцем після його смерті є його син [PERSON], відповідач по справі. Крім того, на сьогоднішній день оригінал державного акту серії ЯГ № 702162 від 15.10.2007р. на земельну ділянку площею 6,0110 га, що розташована ДП № 39, п.470 КСП ім. Кірова, Берестівської сільської ради втрачений. Позивачка просить суд: встановити факт родинних відносин з [PERSON], яка померла 28 квітня 2013 року; встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Берестове, вул. Миру,387; визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на ѕ частки земельної ділянки загальною площею 6,0110га, що розташована на території ДП №39, п.№470 КСП ім. Кірова Берестівської сільської ради. Представник позивачки [PERSON] заяву [PERSON] підтримала. Додатково суду пояснила, що позивачка народилася в 1940 році, батьки в посвідці про народження вказані не були. Мати склала заповіт на користь позивачки, але державний акт на земельну ділянку було втрачено, позивачка заяву про прийняття спадщини не подала, оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину, бо на час смерті матері вони проживали спільно в будинку позивачки, що підтверджується довідками сільради та показаннями свідків. Брат позивачки [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Він, як непрацездатна особа, мав право на обовязкову частку в спадщині ј частку. [PERSON] помер 26.10.2013р. Його син [PERSON] у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини. Відповідач у судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. З посвідки про народження та повторного свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.8,9) вбачається, що вона народилася 18 липня 1940 року в Будьоновському районі Сталінської області, батьки в посвідці не вказані. 07.12.1961 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і взяла прізвище чоловіка «Гальченко», що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.71). Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що є сусідкою позивачки [PERSON], проживає в селі 40 років, знає, що [PERSON] була рідною матірю позивачки, зверталась до неї, як до доньки, розказувала про своє життя. З 2008 року вона стала проживати в будинку доньки, яка здійснювала за нею догляд. Останній рік свого життя [PERSON] була лежачою, потребувала постійного сторонньої допомоги. Свідок зазначила, що вона є медичною сестрою, тому часто приходила надавати медичну допомогу [PERSON] Свідок [PERSON] суду показала, що вона є сусідкою позивачки [PERSON], знає [PERSON] та її матір [PERSON] з 1995 року, мати жила з сином, а останні 5 років позивачка забрала мати до себе, оскільки мати була старою і не могла самостійно себе обслуговувати, останній рік вона взагалі не піднімалася з ліжка, позивачка доглядала матір до самої ї смерті. Позивачкою були надані у судове зсідання для огляду фотокартки, на яких зображені вона та її матір. Вказані фотокартки були предявленні усім свідкам. Свідки впізнали на фотокартках [PERSON], зображену разом з донькою [PERSON] Згідно з довідкою № 581 від 20.05.2013 року виконавчого комітету Берестівської сільської ради Бердянського району [PERSON] мешкала без реєстрації з 15.06.2008 року по день смерті 28.04.2013 року по вул. Миру, 387 в с. Берестове Бердянського району Запорізької області разом з донькою [PERSON] (а.с.18). 28.04.2013 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12). Згідно з копією спадкової справи та витягів зі Спадкового реєстру після смерті [PERSON], у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини в держнотконтору звернувся син померлої [PERSON], [INFO], який на час відкриття спадщини був непрацездатною особою. Заявниця претендує на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], а саме на 3/4 часток земельної ділянки площею 6,0110 га, що розташована ДП № 39, п.470 КСП ім. Кірова, Берестівської сільської ради, оскільки вона з заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріуса не зверталася, але вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем. Як вбачається з копії заповіту, [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON] (а.с.14). Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. За ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (стаття 1225 ЦК). Відповідно до ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). У першу чергу, згідно зі ст. 1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У судовому засіданні було встановлено, що померла [PERSON] є матірю [PERSON] З 15.06.2008 року по день смерті вона проживала разом з донькою [PERSON] за адресою: вул. Миру, буд.387, с. Берестове, Бердянський район, Запорізька область. Таким чином, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України вона не заявила про відмову від неї. Факт належності матері позивачки вказаної земельної ділянки підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.147), копією державного акту ЯГ №702162 (а.с.20). Оригінал державного акту серії І ЯГ №702162, виданий на імя [PERSON] не зберігся. З копії спадкової справи №195/2013 (а.с.47-71), заведеної після померлої 28.04.2013р. [PERSON] вбачається, що її син [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини. На момент смерті матері він був непрацездатною особою. У відповідності до приписів ст. 1241 ЦК України [PERSON] мав право на половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом (обов'язкову частку), тобто на ј частку спадкового майна. [PERSON] помер 26.10.2013р. Після його смерті з заявою про прийняття спадщини звернувся його син [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи №176/2015р. (а.с.72-125). Зважаючи на те, що [PERSON] є спадкоємцем всього майна [PERSON], матеріалами справи доведено факт належності на праві власності померлій земельної ділянки площею 6,0110 га, що розташована ДП № 39, п.470 КСП ім. Кірова, Берестівської сільської ради, тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на ѕ частки земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved