Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] На даний момент дитина проживає з позивачем. Відповідач проживає окремо. [PERSON] в достатньому обсязі не виконує покладений на нього обов'язок утримувати свою дитину. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Дитина потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про місце і час розгляду справи відповідно до ст.. 74 ЦПК України. Заперечень проти задоволення позову не подав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне. Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER], видане 11.09.2013 року Крюківським відділом РАЦС реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Дитина проживає з матір'ю. [PERSON] добровільно достатньої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. Відповідач в порядку ст.188 Сімейного Кодексу України від обов'язку утримувати дитину не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст.189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Тому, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, то суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в частковому відношенні до його заробітку, а саме щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше чим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду з позовом і до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved