Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя, вказуючи, що з травня 2012 року до 31.05.2015 року вона знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Після знайомства вони одразу почали проживати разом в квартирі її сина за адресою: [ADDRESS], до цього відповідач мешкав в кімнаті малосімейці в будинку [ADDRESS] Вони проживали, як чоловік та дружина, були в теплих стосунках, вели спільне господарство, мали один сімейний бюджет, піклувалися один про одного, дарували один одному подарунки, разом відпочивали, відвідували родичів, тощо. На весіллі її сина відповідач знаходився поряд з нею в якості її чоловіка та батька нареченого. Вона працювала на Кременчуцькому лікеро-горілчаному заводі і мала достатній дохід, як і мала власні заощадження. У вересні - жовтні 2013 року вони разом придбали домоволодіння за адресою: [ADDRESS] Так, як грошей не вистачало, вона брала в борг у батьків 15 тисяч грн.. та у знайомої [PERSON] 800 доларів США та 20 тисяч грн. В кінці травня 2013 року вони придбали за спільні кошти автомобіль «Ауді 100», згодом в березні 2014 року придбали автомобіль «Мерседес Бенц Віто». Після переїзду батьків відповідача в домоволодіння вона доглядали за ними, в серпні 2014 року вони разом переїхали проживати в будинок, вона доглядала матір відповідача, робила їй уколи, викликала швидку допомогу до смерті останньої. Проживали вони разом до 31.05.2015 року, коли вона після сварки з відповідачем сама зібрала речі і повернулася до себе додому. Спочатку відповідач казав, що поверне всі борги, однак в подальшому відмовився це зробити, стверджуючи, що все спірне майно було ним придбано за власні кошти. Враховуючи викладене, прохає суд встановити факт її спільного проживання з відповідачем з травня 2012 року по травень 2015 року, визнати спільним майном подружжя домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та автомобіль «Мерседес Бенц Віто», 2004 р.в., № [NUMBER], виділити їй у власність 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, а саме автомобіль «Мерседес Бенц Віто», 2004 р.в., № [NUMBER], виділити у власність відповідача 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя, а саме домоволодіння за адресою: [ADDRESS], зобов»язати відповідача сплатити їй різницю вартості сумісного майна. В подальшому позивач уточнила вимоги і прохала суд сплатити їй різницю вартості сумісного майна в сумі 137 448 грн., судові витрати стягнути з відповідача на її користь. 17.03.2016 року було винесено рішення, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя - відмовлено. 24.03.2016 року від позивача [PERSON] надійшла апеляційна скарга. Ухвалою Апеляційного суду від 01.04.2016 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя повернуто до Крюківського районного суду м. Кременчука для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення щодо позовної вимоги про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя. В судовому засіданні позивач не заперечувала проти ухвалення додаткового рішення по справі. Відповідач та його представник в судовому засіданні не заперечували проти ухвалення додаткового рішення по справі. Відповідно до змісту п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. В судовому засіданні встановлено, що Крюківський районний суд м. Кременчука ухвалюючи рішення 17.03.2016 року відмовив в задоволенні вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] з травня 2012 року по травень 2015 року, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Оскільки вимога про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя є похідної від вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю, а також те, що позивачем в судовому засіданні не доведено факт придбання сторонами спірного майна за спільні кошти, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги позивача [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя: домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та автомобіль «Мерседес Бенц Віто», 2004 р.в., № [NUMBER]- слід відмовити.

Outcome: dismissed