Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору про припинення зобов`язання, шляхом передання відступного дійсною, та визнання права власності. Відповідно до позовних вимог позивач [PERSON] просила суд: визнати дійсним договір про припинення зобов`язання [PERSON] , [INFO] по сплаті 70000,00 (сімдесяти тисяч) гривень на користь [PERSON] , [INFO] , шляхом передачі відступного: 13/100 (тринадцять сотих) часток домоволодіння під [ADDRESS] ), що в цілому складається: черепашковий житловий будинок літ. «А», загальною площею 275,0 кв.м.; житловою площею 141,1 кв.м.; надвірні споруди: сарай літ. «Б», «В», «Т»; душ літ. «Є»; вбиральні літ. «Ж», «Л», «Н», «О», «Р», навіси літ. «К», «У»; літні кухні літ. «М», «П», «С»; підвал літ. «с»; гараж літ. «Ф», та просила визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на 13/100 (тринадцять сотих) часток домоволодіння під [ADDRESS] ), що в цілому складається: черепашковий житловий будинок літ. «А», загальною площею 275,0 кв.м.; житловою площею 141,1 кв.м.; надвірні споруди: сарай літ. «Б», «В», «Т»; душ літ. «Є»; вбиральні літ. «Ж», «Л», «Н», «О», «Р», навіси літ. «К», «У»; літні кухні літ. «М», «П», «С»; підвал літ. «с»; гараж літ. «Ф». Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04 квітня 20198 року [PERSON] передала відповідачу [PERSON] 70000,00 (сімдесят тисяч) гривень зі встановленим строком повернення, а відповідач зобов`язалась повернути позику. Згідно з договору про припинення зобов`язання переданням відступного від 27 березня 2020 року сторони узгодили, що [PERSON] погодилася на передачу їй [PERSON] 13/100 (тринадцять сотих) часток домоволодіння під [ADDRESS] ) взамін сплати 70000,00 (сімдесяти тисяч) гривень за договором позики від 04 квітня 2019 року. Оскільки взяті на себе зобов`язання щодо нотаріального посвідчення угоди відповідач не виконала, позивач звернулася до суду за захистом свого права. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, але адвокат Царенко Олександр Олександрович, який діє в його інтересах надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, але надала до суду заяву відповідно до якої не заперечувала щодо задоволення позовних вимог, та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідно до частини 3 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України (неявка у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам, встановив наступне. 04 квітня 2019 року позивач [PERSON] , [INFO] уклала з [PERSON] , [INFO] , договір позики, відповідно до якого, я надала відповідачу [PERSON] безвідсоткову позику у сумі 70000,00 (сімдесят тисяч) гривень, а відповідач зобов`язався повернути позику до «04» квітня 2020 року. Згідно з договору про припинення зобов`язання переданням відступного від 27 березня 2020 року сторони узгодили, що [PERSON] погодилася на передачу їй [PERSON] 13/100 (тринадцять сотих) часток домоволодіння під [ADDRESS] ) взамін сплати 70000,00 (сімдесяти тисяч) гривень за договором позики від 04 квітня 2019 року Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу: 158568974), вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 березня 2019 року серії ННО № 403187, яке посвідчено державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області Садановим О.В., та зареєстрованого в реєстрі за № 148, відповідач [PERSON] є власником 13/100 (тринадцять сотих) часток домоволодіння під [ADDRESS] . Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Сторонами додатково встановлений порядок припинення зобов`язання боржника, шляхом передачі відступного у разі неможливості повернення основного зобов`язання у вигляді належного відповідачу нерухомого майна. Право власності відповідача на зазначене в договорі про припинення зобов`язання переданням відступного від 29 листопада 2019 року нерухоме майно підтверджене належними доказами у справі. Статтею 638ЦК України передбачено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Згідно з ч. 1 ст 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позивач свої зобов`язання за договором позики виконав, а саме передав відповідачу грошові кошти розміром 70000,00 (сімдесят тисяч) гривень, про що складена розписка. В обумовлені договором строки відповідач, як Позичальник, позику не повернув. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідач у строк, зазначений у договорі позику не повернув, то зобов`язання припиняється шляхом передачі відступного, а саме: 13/100 (тринадцять сотих) часток домоволодіння під [ADDRESS] , що в цілому складається: черепашковий житловий будинок літ. «А», загальною площею 275,0 кв.м.; житловою площею 141,1 кв.м.; надвірні споруди: сарай літ. «Б», «В», «Т»; душ літ. «Є»; вбиральні літ. «Ж», «Л», «Н», «О», «Р», навіси літ. «К», «У»; літні кухні літ. «М», «П», «С»; підвал літ. «с»; гараж літ. «Ф». Згідно зі ст. 600 ЦК України зобов`язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. Відповідно до гл. 50 Цивільного кодексу України припинення зобов`язань може здійснюватися повністю або частково на підставах, передбачених законом або договором. Письмовими доказами у справі підтверджений факт того, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов (ціна, передача у власність). Суд виходить з того, що наявність вищенаведених характеристик відступного, як способу припинення зобов`язання, дозволяє боржнику замінити виконання власних зобов`язань виконанням шляхом переданням відступного у вигляді нерухомого майна, який конкретно не застерігався сторонами раніше при укладенні первісного договору. Отже сторони домовилися про припинення всіх зобов`язань за договором позики внаслідок надання відповідачем відступного, відповідно до умов Договору про припинення зобов`язання переданням відступного, оскільки предметом відступного, нарівні з грошима, можуть бути інше майно. При цьому, позивач, сторона договору, підписавши Договір позики та Договір про припинення зобов`язання переданням відступного, погодився отримати відступне у вигляді нерухомого майна. На підставі ст. ст. 600, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved