Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про встановлення факту, що померла [INFO] року [PERSON] приходиться її матері,- [PERSON], матір'ю. Також просила визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [INFO] року бабки [PERSON], та складається із земельної ділянки площею 3,314 га, розташованої на території Комишівської сільської ради, переданої на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ №913291, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010752100298 від 18.09.2007 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що неможливо довести факт родинних відносин між нею та її бабкою [PERSON], оскільки в свідоцтві про народження її матері зазначено прізвище «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть спадкодавця вказано «[PERSON]». Крім цього, Державний акт на земельну ділянку на ім'я [PERSON] відсутній. 02.10.2014 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду до участі у справі в якості співвідповідача залучена [PERSON] (а.с.31). Позивач [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Позивач направила представника з належним чином посвідченими повноваженнями. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулися із заявами про визнання позову та розгляд справи у їх відсутність. Відповідач [PERSON] клопотання про відкладення розгляду справи не надіслав, своєї думки щодо позову не висловив. У судовому засіданні представник позивача, не обмежена у повноваженнях, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. В останнє судове засідання не з'явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] позов та обставини позову визнала у повному обсязі. Наслідки визнання позову їй роз'яснені відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України. В останнє судове засідання не з'явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи у її відсутність. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Частина 4 ст.174 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з пп.1, 6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Вивченням свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Комишівською сільською радою 10.03.1966 року, судом встановлено, що батьком [PERSON] зазначений «[PERSON]», матір'ю - «[PERSON]» (а.с.10). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що померла [INFO] року [PERSON] приходиться [PERSON], [INFO], матір'ю. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, що померла [INFO] року [PERSON] приходиться [PERSON], [INFO], матір'ю. Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно, суд виходить з наступного. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ №913291, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010752100298 від 18.09.2007 року, належала земельна ділянка площею 3, 314 га, розташована на території Комишівської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.69, 71). За змістом витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №38320482 від 09.09.2014 року та спадкової справи №516/2013, заведеної після померлої [INFO] року [PERSON], остання залишила заповіт, посвідчений виконкомом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 03.02.2010 року за №23, яким земельну ділянку площею 3,314 га, розташовану на території Комишівської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ №913291, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №01.07.521.00298 від 18.09.2007 року, заповіла онуці [PERSON] (а.с.7, 15, 16, 72-103). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 29.10.2013 року, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.6, 77). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на вищезазначене спадкове майно. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 10.12.2013 року [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.16, 73). Окрім цього, у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] подали її дочки [PERSON] та [PERSON] (а.с.74, 75). Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Таким чином, спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за заповітом. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON], відповідно до ст. 1241 ЦК України немає. Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 09.09.2014 року за №2136/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за тих підстав, що неможливо довести факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємицею, оскільки в свідоцтві про народження матері спадкоємиці зазначено прізвище «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть спадкодавця вказано «[PERSON]». Крім цього, оригінал Державного акту на спадкову земельну ділянку відсутній (а.с.17, 91). Приймаючи до уваги, що іншої форми захисту права на спадкове майно, окрім визнання права власності на нього, позивач не має, а також зважаючи на ту обставину, що відповідачі безумовно визнали позов і їх визнання не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved