Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 9.06.2004 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №564, залишення проживання дитини [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу разом з нею, стягнення щомісячно на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від заробітку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, зміну її прізвища після розірання шлюбу з [PERSON] на дошлюбне [PERSON]. При цьому, посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин несумісності характерів, різності у поглядах на сімейне життя, внаслідок чого між ними часто виникають суперечки та сварки. Останні шість років проживають окремо один від одного по різним адресам, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, примирення неможливе, бо це суперечить її інтересам та інтересам дитини. Дитина проживає з нею, перебуває на її утриманні, відповідач матеріально не допомагає дитині. Дитина повинна в подальшому проживати з нею, бо вона постійно слідкує за станом здоров'я сина, його розвитком, виховує його та піклується про нього, і це буде відповідати інтересам дитини. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Відповідач проти задоволення позову не заперечує, тому суд відповідно до ст. 174 ЦПК України вважає за можливе винести рішення без з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами, враховуючи, що відповідач позов визнав повністю і йому роз'яснені положення такого розгляду, проти чого він не заперечував. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 9.06.2004 р., від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Між сторонами по справі в сім'ї існують відчужені взаємовідносини, конфлікт має сталий характер, вони останні шість років не підтримують сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо один від одного по різним адресам, позивач не бажає примирення та збереження сім'ї. Аналогічна позиція і відповідача по справі. Тому, враховуючи взаємовідносини сторін, характер спірних правовідносин, суд вважає, що подальше перебування сторін в шлюбі та збереження сім'ї є неможливим, й шлюб необхідно розірвати. Суд вважає за можливе змінити прізвище позивачу по справі після розірвання шлюбу на дошлюбне «[PERSON]», про що вона і просила у позовній заяві, й що є її правом. Як вбачається з позовної заяви, письмових доказів по справі, неповнолітня дитина сторін по справі проживає разом з позивачем [PERSON] і перебуває на її утриманні. Ст.ст. 180, 181 СК України передбачають, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В даному випадку норми закону передбачають обов'язковість батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей і з моменту пред'явлення позову. Неповнолітня дитина сторін по справі проживає з позивачем, перебуває на її утриманні, між сторонами існує неузгодженість щодо матеріального забезпечення дитини, відповідач проживає окремо від позивача та дитини, тому з відповідача повинні стягуватися аліменти в судовому порядку, і в розмірі ? частини всіх заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, і до повноліття дитини, починаючи з 14.04.2014 р., з моменту подачі позову до суду. В силу ст.367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 р. містить принцип 6, за яким дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації. Правомірність позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини підтверджуються доказами по справі та позицією сторін по справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. згідно вимог Закону України «Про судовий збір», понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів, бо [PERSON] при подачі позову до суду по закону була звільнена від сплати судових витрат по вимогам про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved