Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між нею та відповідачем 28.07.2007 року зареєстровано шлюб Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 308. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на повному утриманні позивача. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними припиненні з липня 2016 року, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, неналежного ставлення сторін до сім»ї, тому не можуть в подальшому проживати разом. Примирення і збереження сімї між ними не можливе, тому шлюб необхідно розірвати, її прізвище після розірвання шлюбу залишити « Зебницька». В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі і прохала їх задовольнити, судові витрати покласти на неї. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, але про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 28.07.2007 року зареєстровано шлюб Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 308, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-КЕ № 034092 , виданим 28.07.20117 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-КЕ № 103889, виданим 24.11.2009 року Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 741, який перебуває на утриманні позивача. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між ними припиненні з 27 липня 2016 року, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, неналежного ставлення сторін до сім»ї, тому не можуть в подальшому проживати разом. Примирення і збереження сімї між ними не можливе. Згідно повідомлення Кременчуцького міського центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді за № 04/1428 від 05.12.2016 року двокімнатна квартира, в якій проживає позивач з неповнолітнім сином за адресою : [ADDRESS], остання орендує у родичів. В житловому приміщенні дотримуються санітарно - гігієнічні норми, дитина має окрему кімнату, в якій облаштовані місця для сну та відпочинку, виконання домашніх завдань та гри. Син [PERSON] в достатній кількості має одяг, взуття, канцелярські товари для навчального процесу, а також отримує повноцінне харчування. [PERSON] навчається в Кременчуцькому колегіумі № 25 в 1-Г класі, навчається відмінно. Мати дитини має достатній батьківський потенціал, в повному обсязі задовольняє потреби дитини та створює належні умови для життя, розвитку та навчання сина. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110, Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, зважаючи на бажання позивача, суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище «Зебницька». Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved