Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей вказавши, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON] з 07.08.2005 року до 07.10.2013 року. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Після розлучення вона стала проживати окремо із старшим сином [PERSON]. Менший син [PERSON] залишився проживати у відповідача [PERSON]. Відповідач не дозволяє спілкуватися їй з сином. Вважає, що діти повинні проживати з матір*ю. На теперішній час вона офіційно працевлаштована, має власне житло, забезпечена всім необхідним для нормального фізичного та психічного розвитку своїх дітей. Просить визначити місце проживання своїх малолітніх дітей, залишивши їх на її утриманні та вихованні за адресою - [ADDRESS]. Відповідач позов не визнав та пояснив, що після розірвання шлюбу з відповідачкою, старший син [PERSON] побажав проживати з мамою, а молодший син - [PERSON], з ним та його батьками за адресою - [ADDRESS]. Вважає, що в інтересах дітей, необхідно на теперішній час не змінювати місце їх проживання. Він не заперечує проти спілкування відповідачки з молодшим сином. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи вважає, що позов підлягає задоволенню та пояснив, що комісія з питань захисту прав дитини Вовчанської РДА вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей з їх матір*ю [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, представників, свідків, дослідивши наявні у справі докази суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають із наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу батьки стали проживати окремо і з кожним з ним залишилися діти. З позивачкою залишився проживати старший син [PERSON], [INFO], з відповідачем - молодший син [PERSON], [INFO]. Діти проживають в одному населеному пунктів - смт.Б.Колодязь, навчаються у одній школі. За місцем проживання мають належні умови для проживання та відпочинку. Сторони не досягли згоди стосовно місця проживання дітей. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 23.12.2005р., [PERSON] народився [INFO] року, батьками є - [PERSON], та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 06.02.2007р., [PERSON] народився [INFO],батьками є - [PERSON], [PERSON]. Згідно рішення Вовчанського райсуду від 07.10.2013р., шлюб між [PERSON] та [PERSON]- розірвано. Свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] проживали в будинку по [ADDRESS]. На даний час старший син проживає з [PERSON], менший син проживає з [PERSON]. Діти більшу частину часу проживали з мамою [PERSON]. Свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON] не допомагав дочці з дітьми. З вересня 2013 року син [PERSON] проживає у батька, та його батьками. Свідок [PERSON] підтвердила, що вона є сусідкою [PERSON]. Діти постійно були у бабусі з дідусем [PERSON]. На теперішній час син [PERSON] проживає з батьком, він не захотів проживати з мамою. Свідок [PERSON] підтвердив, [PERSON] та [PERSON] та їх діти проживали в будинку через дорогу на тій же вулиці. Діти виросли з ними. Діти зареєстровані в їхньому будинку. Після розлучення з вересня 2013р. син [PERSON] та онук [PERSON], проживають з ними. Свідок [PERSON] підтвердила, що онук [PERSON] проживає у них, а онук [PERSON] проживає у іншої бабусі. Згідно письмового висновку комісії з питань захисту прав дитини Вовчанської РДА від 07.04.2014 року, комісія з питань захисту прав дитини прийшла до висновку про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей з їх матір*ю [PERSON]. Відповідно ст..161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько,які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них,вік дитини, стан її здоров*я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст..9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип ст..6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір*ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі змісту ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Судом встановлено, що мати та батько дітей проживають окремо, кожен з батьків характеризується позитивно, матеріально забезпечений і у кожного з батьків за місцем проживання створені всі необхідні умови для належного виховання дитини, кожен з батьків приділяє увагу сину. На даний час фактично місце проживання дітей визначилося, сина [PERSON] - з мамою, сина [PERSON] - з батьком. За час проживання дітей з батьком та матір*ю, діти звикли до місця проживання, оточуючої їх обстановки. Зміна місця проживання малолітнього [PERSON] може негативно вплинути на його психічне здоров*я. Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд не погоджується з висновком служби у справах дітей про визначення місця проживання дітей за місцем проживання матері, оскільки це не буде повно відповідати інтересам дітей. Відповідачка, мати дитини, яка проживає з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування. Виходячи з викладеного, суд з урахуванням рівності прав обох батьків, інтересів обох дітей, вважає на необхідне не змінювати місце проживання дітей з матір*ю та батьком, яке визначилося та існує на теперішній час. Відповідно до ст..60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, щодо неналежного відношення відповідача до виховання сина [PERSON]. Враховуючи викладене позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed