Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою [PERSON] про припинення права власності на частку квартири у спільному майні та визнання права власності на частку квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона та відповідач, як спадкоємці, отримали у власність частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 3/4 частки та 1/4 частки, відповідно. Право власності на спадкове майно було зареєстроване нотаріусом. Після цього вона запропонувала відповідачу виплатити їй вартість належної частки квартири, однак вирішити це питання в позасудовому порядку не вдалось. Спірна квартира не може бути поділена в натурі, відповідач нею не користується та в ній не зареєстрована, вона зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Після отримання нею свідоцтва про право на спадщину відповідач нанесла шкоду квартирі. Таким чином, припинення права власності відповідача на її частку квартири не завдасть істотної шкоди її інтересам та інтересам членів її сім`ї. Просила суд з урахуванням уточнених вимог припинити право власності [PERSON] на 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , як спадкоємцю після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 27.04.2020 року судом постановлено ухвалу про залишення позову без руху. 02.06.2020 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 09.07.2020 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі. 03.11.2020 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Бездоля О.В. в судове засідання не з`явились. Представник позивача адвокат Бездоля О.В. надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Своїм правом на подачу відзиву не скористалась. Дослідивши письмові матеріали справі, суд встановив наступне. [PERSON] належить на праві власності 3/4 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.06.2016 року та копією інформаційної довідки від 09.04.2020 року №206472320. Відомості про реєстрацію за [PERSON] права власності на 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , відсутні. У копії свідоцтва про право на спадщину від 10.06.2016 року зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , ще не видане. Згідно з копією звіту про оцінку майна, зробленого\~ приватним виробничо-комерційним підприємством «Кварта», ринкова вартість квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , станом на 08.04.2020 року становить 265526 грн. Згідно з даними технічного паспорту спірна квартира складається з трьох кімнат та знаходиться на третьому поверсі триповерхового будинку. Жодних осіб у спірній квартирі не зареєстровано, що підтверджується копією довідки ЦНАП у м. Сєвєродонецьку від 03.04.2020 року №6260. Актом від 12.05.2017 року, складеним [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за участю працівників Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне [PERSON] та [PERSON] , зафіксовано технічний стан квартири (відсутність меблів, сантехніки, розеток, вимикачів, батарей, мийки, люстр, лінолеума, шпалер, міжкімнатних дверей, балкона, унітазу, газової колонки). 05.06.2020 року позивач [PERSON] внесла на депозитний рахунок суду 66381,50 грн., що підтвердужється квитанцією від 05.06.2020 року №27-2050К. В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Суб`єктами права власності є український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. (ст. 318 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. (ч.1-3 ст. 319 ЦК України). Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Статтею 365 ЦК України встановлено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. \~ Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. З аналізу вищенаведених норм права можна зробити висновок, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Припинення права власності на частку у спільній власності за правилами статті 365 ЦК України допускається лише за відсутності можливості у співвласників поділу в натурі спільного майна, що є у спільній частковій власності, оскільки поділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності, припиняє неможливість спільного володіння і користування майном, і при дотриманні прав та інтересів всіх співвласників унеможливлює примусове припинення права власності одного з них. Суду не було надано жодних доказів того, що виділ належної відповідачу частки спірної квартири в натурі дійсно є неможливим. Суду також не було надано доказів того, що відповідач дійсно у встановлений законом спосіб прийняла спадщину у вигляді 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та за нею було зареєстроване право власності на цю частку квартири. Також суду не було надано доказів того, що припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та членам її сім`ї. Суд відзначає, що не можна вважати незначною частку у розмірі 1/4 у праві власності на спірну квартиру. Наявність пошкоджень спірної квартири не є беззаперечним доказом того, що спільне володіння та користування цією квартирою є неможливим. Доказів того, що зазначені пошкодження були спричинені протиправними діями відповідача, суду також надано не було. За таких обставин доводи позивача про неможливість спільного володіння і користування майном є необґрунтованими, а недоведеність такого факту виключає можливість задовлення позовних вимог. Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed