Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про оголошення особи померлою. Заява мотивована тим, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Підгородне Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, є рідним дядьком [PERSON] . До 1974 року мешкав та був зареєстрований у домоволодінні по [ADDRESS] . У 1974 році [PERSON] знявся з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] та вибув в невідомому напрямку. Останнє відоме місце реєстрації [PERSON] - [ADDRESS] . З 1974 року немає відомостей про його місце перебування, тобто протягом останніх 45років. Як вказано в рішенні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2010 року справа № 20-89/10, що [PERSON] визнаний безвісно відсутнім. В цьому рішенні зазначено, що рік його зникнення вважається 1974 рік, тобто рік коли він пішов з дому та до цього часу невідоме його місце перебування. Виходячи з вищенаведеного, моментом з якого обчислюється трьохрічний строк є 1974 рік. Просить суд оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області померлим. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заявника, адвокат Маркело В.О. вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Підгородненської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без їх участі. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.01.2010 року [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області визнано безвісно відсутнім. Вказаним рішенням суду встановлено, що [PERSON] безвісно відсутній з 1974 року. (а.с. 5-6). Багато років про [PERSON] нічого невідомо, що підтверджується письмовими показами свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Оголошення особи померлим має своїм призначенням необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну правову зацікавленість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. [PERSON] в своїй заяві зазначила, що оголошення її дядька [PERSON] померлим їй необхідно для оформлення спадкових прав. Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, такого матеріально-правового зв`язку. Відповідно до ч. 2 ст. 47 Цивільного кодексу України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Приймаючи до уваги викладене, встановивши, що [PERSON] відсутній в місці його постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування близько 40 років, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. ст. 46, 47 ЦК України, ст.ст. 13, 258, 259, 263- 265, 273, 305, 307, 308 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved