Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) [PERSON] щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] позовні вимоги мотивує наступним чином. Близько останніх дев’яти років вона разом з відповідачем проживають однією сім’єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Вони проживають в одному будинку та однією сім’єю, однак питання щодо утримання та виховання дитини займається тільки позивачка. Він участі у матеріальному забезпеченні сім’ї не приймає, хоча має реальну можливість її надавати, оскільки працює офіційно, має заробітну плату близько 2500 гривень. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, єдиним джерелом її доходу є державна допомога при народженні дитини та допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. Однак розмір її, позивачки, доходу не дозволяє забезпечити сину належний рівень життя та створити належні умови для його розвитку, оскільки на її утриманні перебувають ще двоє неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON] інших дітей, окрім сина [PERSON], немає; аліменти нікому не сплачує; стягнень по виконавчих документах також не має; офіційно працює; має добрий стан здоров'я. З урахуванням вищевикладеного, та приймаючи до уваги, що вона з відповідачем має рівні обов’язки щодо утримання дитини, тому позивачка вважає, що розмір аліментів, що будуть сплачуватись відповідачем, повинен бути в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задовольнити. У разі визнання позову відповідачем не заперечує щодо винесення рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі, вказаному у позовній заяві. Проти ухвалення рішення суду у попередньому судовому засіданні не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні матеріалами справи та поясненнями сторін встановлено, що сторони близько дев’яти років проживають однією сім’єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживанняу них народився син [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого [PERSON], відповідач, вказаний батьком (а.с.5). Згідно посвідчення Кролевецької районної державної адміністрації №003209, виданого 01 серпня 2012 року, [PERSON] має право на пільги, передбачені законодавством для баготодітних сімей, оскільки має на утриманні трьох неповнолітніх дітей в тому числі сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Вимогами ч.1 ст.183 СК України, передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ч.2 ст.141 СК України). При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд керується положеннями ст.ст.182, 183 СК України. При цьому суд враховує, що відповідач є працездатною особою, офіційно працює у ТОВ «АТБ-Маркет», стабільно отримує заробітну плату, має добрий стан здоров’я, даних про незадовільний стан здоров’я ним не надано, стягнень за виконавчими документами не має, інших осіб, яких він зобов’язаний утримувати по закону, немає, а тому він зобов’язаний організовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обов’язки щодо дитини, в тому числі утримувати її. Отже, є підстави визначити розмір частки заробітку (доходу) відповідача [PERSON], що становить 1/4, яка буде стягуватися як аліменти на дитину – сина [PERSON], але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення сином, повноліття. Враховуючи вищевикладене, а також те, що визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд прийшов до висновку, що є достатні підстави для задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved