Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, зазначивши, що під час перебування у шлюбі із відповідачем у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В даний час діти проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] не надає кошти на утримання дітей, хоча має можливість їх надавати. Відповідач офіційно працює та отримує регулярно заробітну плату. Тому вона змушена звернутись до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів, щомісячно на двох дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення старшою дитиною повноліття. В судовому засіданні позивача та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Позивач повідомила, що вона сама не може утримувати двох дітей. Представник позивача зазначила, що відповідач [PERSON] не допомагає позивачці [PERSON] в утриманні їх дітей. Також, позивач вказала, що позивач працює медсестрою, отримує заробітну плату трохи більшу чим мінімальна, є інвалідом третьої групи, отримує пенсію по інвалідності біля 1300 грн., але постійно лікується, купує ліки і вся пенсія йде на лікування. Відповідач має достатній регулярний дохід, тому він може сплачувати аліменти на дітей у розмірі ? доходу і йому залишиться достатньо коштів для життя. Також вказала, що у старшої дитини проблеми із здоров'ям, а відповідач неофіційно підробляє на будівництві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Повідомив, що живуть разом з дітьми в [ADDRESS]. Тримають господарство, яке в основному доглядає він. Продукти харчування та одяг для дітей в основному купує дружина. Дітей він виховує і все купує додому. Повідомив, що гроші на дітей давав приблизно 800 грн. на місяць, але позивач хоче більше. Повідомив, що він працює в філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», де щомісячно отримує заробітну плату. Просив відмовити в задоволені позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке. Згідно ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони перебувають у шлюбі, проживають разом із дітьми. Мають підсобне господарство. Позивач та відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату. Відповідач бере участь в утриманні дітей. Однак, позивач вважає, що він повинен значно більше коштів на утримання дітей. Дані обставини визнаються сторонами та підтверджуються дослідженими письмовими доказами. Зокрема, участь батька в утриманні дітей частково підтверджується і довідкою Бубнівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області № 767 від 21.08.2017 року. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача, суд, згідно положень ч. 1 ст. 182 СК України, враховує таке. Звернувшись в суд з даним позовом, [PERSON] заявлено вимогу про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів на двох дітей. Відповідач працює, має постійних дохід, а тому стягнення аліментів з нього слід проводити у частці від доходу. Разом з тим, позивачем не доведено необхідності сплати аліментів саме в такому розмірі. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить із того, що аліменти - кошти на утримання дитини. Розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня визначений законодавчо - прожитковий мінімум і встановлюється законом про бюджет кожного року. Відповідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи викладене, суд вважає, що аліменти, які слід стягнути з відповідача на дітей, необхідно визначити в розмірі 1/3 частки від доходів відповідача, але не менше встановленого законом мінімального розміру. Стягнення з батька зазначеної суми, на думку суду, буде достатньо для утримання дітей, враховуючи, вік дітей, та зокрема, стан здоров'я дітей і потреби у витратах на їх утримання. При цьому суд враховує й те, що обоє батьків працюють і спроможні та повинні задовольнити потреби дітей в належному утриманні. Крім того, суд враховує, що сторони проживають разом, відповідач частково бере участь в утриманні дітей, сторони ведуть підсобне господарство, з якого отримують продукти харчування, які споживають спільно. Твердження відповідача про те, що він давав позивачу для утримання дітей із своєї заробітної плати біля 800 грн. на місяць не спростовує висновок суду про необхідність стягнення аліментів, враховуючи розмір заробітної плати відповідача, що відображений в довідці філії «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», а також явну невідповідність вказаної суми навіть половині розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який повинен забезпечити батько. Посилання позивача на те, що вона є інвалідом третьої групи не є підставою для збільшення визначеного судом розміру аліментів які мають бути стягнуті з відповідача, оскільки позивач теж повинна брати участь в утриманні дітей. При цьому судом враховано, що відповідач часткове бере участь в їх утриманні, а також враховано, що позивач хворіє, отримує пенсію по інвалідності, значну частину якої витрачає на своє лікування, що підтверджується відповідними квитанціями на придбання ліків. Проте, позивачем не доведено, що всю пенсію по інвалідності, яку вона отримує, витрачає на своє лікування. Доказів на підтвердження необхідності постійних витрат, пов'язаних із будь-якими застереженнями щодо стану здоров'я дітей позивачем не надано. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідач спроможний сплачувати аліменти на дітей у встановленому судом розмірі, який суд вважає обґрунтованим та таким, який визначений згідно принципів справедливості та розумності, враховуючи матеріальне становище сторін, обставини справи і інтереси дітей. Відповідно до частин 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Тому з відповідача підлягають стягненню: 640 грн. судового збору на користь держави, та на користь позивача 1400 грн. витрат на правову допомогу. Разом з тим, позивачем не доведено витрати на правову допомогу в сумі 100 грн., які зазначені в акті виконаних адвокатом робіт, а саме - за складання адвокатського запиту. На підставі викладеного та

Outcome: partial