Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття тобто до 15 лютого 2005 року. Свій позов обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем має дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що відповідач проживає від них з дочкою окремо, є працездатною, здоровою людиною, інших утриманців не має, однак відмовляється у добровільному порядку сплачувати аліменти. Зазначені обставини стали приводом для звернення до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив врахувати що його довірителька є інвалідом другої групи, працює у лікарем у лікарні отримує невелику заробітну плату з державного бюджету, на її утриманні перебуває непрацездатна матір. Окрім цього дитина проходить лікування у лікаря офтальмолога, а таке лікування потребує додаткових витрат. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти часткового задоволення позову, зазначивши, що згоден плати аліменти у розмірі 930 гривень на місяць. Відповідач вказував, що працював у департаменті розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації, а у червні 2016 року звільнився з посади. [PERSON] підтвердив, що є здоровою, працездатною людиною, інших дітей та утриманців не має, має дохід розмір якого складає приблизно пять тисяч гривень на місяць. Окрім цього зазначив, що дитині допомагає, купує необхідні речі, а предявлення позову до суду викликано невеликою сваркою яка відбулася між ним та дружиною. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, сторони зареєстрували шлюб 10 вересня 2004 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1157. Шлюб на цей час не розірвано. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ЖД № 106224, виданого 08 серпня 2007 року Третім Відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. Сторони разом не проживають, дитина проживає з матірю, що не оспорюється сторонами. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей - це обов'язок батьків. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що на даний час відповідач перебуває у шлюбі з позивачкою, однак сторони разом не проживають, дитина проживає з матірю [PERSON]. З виписки № 2235/14 з медичної картки амбулаторного хворого ТОВ «Єксімер Одеса» від 30 вересня 2016 року вбачається, що [PERSON] проходила лікування у ТОВ «Єксімер Одеса» з діагнозом: міопія слабкої ступені обох очей, складний міопічний астигматизм лівого ока. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правоможної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд приймаючи рішення про часткове задоволення позову враховує, що відповідач офіційно не працює, інших дітей та утриманців не має, визнав що має середній дохід на місяць приблизно 5000 гривень. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Відповідно до частини 3 ст.181 СК України (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII встановлено суми прожиткового мінімуму на 2017 рік для дітей віком з 6 до 18 років. Згідно з даним Законом для дітей відповідного віку прожитковий мінімум складає: з 01 січня 2017 року - 1689 гривень; з 01.05.2017 року - 1777 гривень; з 01 грудня - 1860 гривень. Таким чином мінімальний розмір аліментів на дитину у віці від шести років не може бути меншим ніж 930 гривень на місяць. Суд, проаналізувавши вищевикладені нормативно правові акти, врахувавши вік, стан здоровя відповідача, довідку Міністерства фінансів України, згідно з якою середня заробітна плата по Одесі та Одеській області у період з березня по вересень 2017 року становить більше ніж 6000 гривень, присуджує до стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] аліменти у розмірі 1500,00 гривень на місяць. Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 18.10.2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial