Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в якому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.10.2011 з відповідача на користь позивача на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 300,00 грн на кожну дитину щомісячно з 26.07.2011 і до повноліття [PERSON] та [PERSON]; збільшити розмір аліментів, призначених на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO], до 1500,00 грн щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття [PERSON]; збільшити розмір аліментів, призначених на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], до 1000,00 грн щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,ідо повноліття [PERSON] Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 15.12.2010. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Позивач вказує, що на підставі заочного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.10.2011 відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 300 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26.07.2011 до повноліття дітей. Проте, аліменти відповідач не сплачує. Крім того, з часу присудження аліментів відбулись зміни в сімейному стані, оскільки у позивача 01.12.2012 народилася донька [PERSON]. Наразі сім'я позивача є багатодітною, тому її дохід розподіляється на трьох дітей, що в свою чергу призвело до змін в матеріальному стані. Також, [PERSON], [INFO], наразі потребує постійного медичного обстеження, здачі аналізів, проходження медичних процедур та вживання медичних препаратів. Таким чином, позивач не в змозі самостійно забезпечити та задовольнити вищевказані потреби кожного з дітей, так як розмір аліментів, які призначені до сплати відповідачу на її користь наразі є занадто низьким. Отже, беручи до уваги, що відповідач є працездатною особою, має дві вищі освіти, працює неофіційно, інших дітей не має, в шлюбі не перебуває, не має на утриманні непрацездатних осіб, позивач вважає, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, а саме 2500 грн на місяць. Позивач у судовому засіданні підтримала позов, просила задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не зявився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано 15.12.2010 (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем (а.с. 10, 11, 15) та знаходиться на її утриманні. Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова 13.10.2011, яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 300 грн на кожну дитину щомісячно з 26.07.2011 і до повноліття [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вказані обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи. Однак, як вбачається з довідок про неотримання аліментів від 28.02.2017 за № 3335 та від 07.09.2017 за № 19863, виданих державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] не отримувала аліментів від [PERSON] за період з 01.08.2016 по 01.02.2017 та з 01.02.2017 по 31.07.2017, згідно виконавчого листа Червонозаводського районного суду м. Харкова № 2-2225/11 від 21.10.2011 про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 300,00 грн, щомісячно, починаючи з 29.07.2007 до повноліття дітей (а.с. 18, 19). В додаток, сім'я позивача наразі є багатодітною (а.с. 20, 21, 22), оскільки 01.12.2012 у останньої народилася донька [PERSON] (а.с. 12). Також, у листі КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 24» від 08.12.2017 за № 957 зазначено, що [PERSON], [INFO], знаходиться під наглядом КЗОЗ «ХМДКЛ № 24» та перебуває на диспансерному обліку у різних лікарів з рядом діагнозів, що підтверджує його потребу у постійному медичному обстеженні, проходженні медичних процедур та прийму медичних препаратів (а.с. 23). [PERSON] міського центру зайнятості від 19.02.2018 № ХМЦЗ-02-1694 підтверджено, що [PERSON] у [PERSON] міському центрі зайнятості на обліку як безробітний не перебував (а.с. 24). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу батьків, або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Таким чином, розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 930 грн. Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 182, ст. 192 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище позивача, яка віднесена до категорії багатодітних сімей,відповідача, який є працездатною та фізично здоровою молодою особою, стан здоровя та матеріальне становище дітей, вважає за необхідне позов задовольнити та збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.10.2011, і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, та на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Відповідно з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 704,80 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved