Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб із [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, зазначаючи, що вони мають різні погляди на сімейне життя, що породжувало постійні сварки між ними. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сім'ї неможливим. З квітня 2017 року з відповідачем проживають окремо, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач вказує, що продовження перебування у шлюбі буде суперечити її інтерсам. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і після розлучення, залишиться проживати з нею. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2018 року було задоволено клопотання відповідача про надання строку для примирення. Призначено сторонам по справі - подружжю [PERSON] та [PERSON] строк для примирення терміном один місяць. 01 березня 2018 року ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області провадження по справі було поновлено. 27 березня 2018 року ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала повноваження на представлення її інтересів адвокату [PERSON] ( а.с. 12-13). Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує ( а.с. 37). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить підписка в матеріалах справи, в судове засідання не з'явився ( а.с. 40). Заяви про розгляд справи без його участі та заперечення проти позову суду не надав. 16 квітня 2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 125. Від сумісного життя сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги наявність у сторін малолітньої дитини, обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення у даній справі. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved