Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] є курсантом ВСП НАУ Слов'янського коледжу НАУ. Вказуючи на те, що відповідач працює у ПАТ «НКМЗ», нікому іншому аліментів не сплачує, має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 400 грн. до закінчення навчання сина. У судове засідання позивачка уточнені позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], виданого 26 лютого 1998 року Барвінківським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області (а.с.3). Згідно довідки №02/336 від 29 серпня 2016 року, виданого старшим інспектором з кадрів, [PERSON] навчається на 2 курсі денного відділення вищевказаного навчального закладу, термін навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2019 року (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 цього Кодексу - повнолітніх дочку, сина. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Статтею 198 СК України передбачені підстави виникнення обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, а саме батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності до п.20 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення віку, що перевищує 18, але є меншим 23-х років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст. 10, ст. 31 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У відповідності з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що у зв'язку з навчанням повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги від батька - відповідача по справі, та по матеріальному стану відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання. На підставі викладеного, виходячи з наведених норм матеріального права та з врахуванням передбачених п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України загальних засад про справедливість, добросовісність та розумність цивільного законодавства, з огляду на майновий та сімейний стан платника аліментів позов відповідає вимогам розумності та справедливості з урахуванням реальних витрат, необхідних для забезпечення навчання дитини у вищому навчальному закладі. Таким чином, з урахуванням інтересів позивача, дитини, матеріального та сімейного становища відповідача, суд задовольняє позов щодо стягнення аліментів з [PERSON] на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ним 23-х років. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати суд стягує з відповідача на користь держави.

Outcome: approved