Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 вересня 2007 року, актовий запис № 7, посилаючись на те, що шлюбні відносини не склалися через різні погляди на життя, будь-які почуття та взаємоповага між ними втрачені, протягом року проживають окремо, збереження шлюбу неможливе, діти залишаються проживати з нею. З огляду на вказане, просить розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач згідно позовної заяви просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, не повідомивши про причину повторної неявки, відзиву не подав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №068190, виданим Повторно 27 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області [PERSON], [INFO], та [PERSON], 274 жовтня [INFO], зареєстрували шлюб у Камянківській сільській раді Підволочиського району Тернопільської області 14 вересня 2007 року, актовий запис № 7, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Дівинець». Як убачається із свідоцтва про зміну імені серії І-ИД № 010179, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області 23 вересня 2015 року [PERSON] змінила прізвище на «Климчук», про що складено відповідний актовий запис № 9. Під час перебування у шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO], що стверджується витягами з реєстру актів про народження. Понад один рік сторони проживають окремо, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються\~Конституцією України\~та\~Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1\~ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із\~ст.51 Конституції України\~та\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають Відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.ст.105,\~110,\~112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя ( ч.1\~ст.110 СК України\~). Згідно зі\~ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, судом встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя неможливе та суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. За вказаних суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved