Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 09 червня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області. Від спільного шлюбу мають двох дітей, сина, [PERSON], [INFO] та доньку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось. На початку 2014 року, відповідач, поїхав до міста Києва на заробітки. Через декілька місяців після його перебування на заробітках, ставлення [PERSON] до [PERSON], змінилось, а саме: відповідач став в присутності дітей принижувати честь та гідність, позивача, виражаючись на її адресу брутальною та нецензурною лайкою. Усе це відбувалось в присутності дітей. Шлюб носить формальний характер, а тому позивачка просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON], позов підтримала та просила його задовольнити, підтвердила обставини, що викладені у позовній заяві. Відповідач, [PERSON], в судове засідання повторно не зявився, про дату та місце розгляду справи, належним чином був повідомлений за місцем проживання, що стверджується рекомендованими повідомленнями про отримання судових повісток. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1 - БВ №031849 сторони перебувають у шлюбі від 09 червня 2007 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, за зробленим відповідним актовим записом за №146. Від спільного шлюбу мають двох, неповнолітніх дітей, а саме: сина, [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-БВ №066678 від 09 жовтня 2007 року та доньку, [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-БВ №135824 від 05 жовтня 2010 року. З матеріалів справи вбачається, що сторони на даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, внаслідок чого почуття любові та поваги між ними зникли, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Факт окремого проживання позивача та відповідача, відсутність спільного побуту суд розцінює, як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сім'я фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає, що примирення сторін є неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved