Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами № 4 по вул. Зеленій у с. Нова Басань Бобровицького району Чернігівської області. В обґрунтування позову зазначила, що 28 січня 1989 року виконавчим комітетом Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області був зареєстрований шлюб з [PERSON]. За час\~шлюбу вони\~ з\~чоловіком придбали\~ недобудований\~будинок у\~селі Нова\~Басань,\~по вул.\~Зелена,\~4,\~який \~спільними зусиллями\~добудували.У вищезазначеному будинку проживали разом 25 років. З подружжям також проживали діти Аліна, [INFO] та Анжела, [INFO] 04 січня 2017 року шлюб розірвано за рішенням Бобровицького районного суду від 21 грудня 2016 року. 04.01.2006 року було зареєстровано право власності на житловий будинок за [PERSON] на підставі ухвали Бобровицького районного суду Чернігівської області від 08.04.2004 року та рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 04.11.2005 року, що підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної власності , відповідно до ст.63 СК України вони мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ч.1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної власності на майно , набуте за час шлюбу. Враховуючи вищезазначене позивач просить визнати за нею право власності на ? частину будинку з господарськими будівлями та спорудами. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що він не заперечує , що позивачці належить ? частина будинку , нехай вибирає , яка її частина будинку і ділить його на конкретно визначені частини. Він не згоден , що вона не виділяє свою частину в натурі. Позивач вказала , що у неї на даний час відсутні кошти для подачі заяви про виділення в натурі своєї частки та оплати всіх необхідних при цьому платежів , тому якщо відповідач бажає виділити свою частку в натурі нехай звертається до суду з даним позовом. Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено , що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.01.1989 року , що підтверджується даними копії свідоцтва про шлюб (а.с.11). Рішенням Бобровицького районного суду від 21.12.2016 року шлюб між ([PERSON]) [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.12). 04.01.2006 року на підставі ухвали Бобровицького районного суду від 08.04.2004 року та рішення Бобровицького районного суду від 04.11.2005 року зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , що в с. Нова Басань Бобровицького району Чернігівської області , вул.. Зелена,4 за [PERSON] (а.с. 7-10). Як видно з рішень суду даний будинок був придбаний в ТОВ «Дружба» в 2002 році, тобто в період коли сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. ч. 2, 3 статті 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно з ч.1статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Будь-яких доказів про існування домовленостей між позивачем та відповідачем щодо майна або шлюбного договору суду не надано. Отже, враховуючи вищезазначене, виходячи з того, що в судовому засідання встановлено , що дане майно є спільною сумісною власністю подружжя , частки позивача та відповідача у спільному майні є рівними, позивач має право на належну їй частку у спільному з відповідачем майні, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо зауваження відповідача про необхідність виділення в натурі частки , то дана вимогам позивачем не ставилася, суд , відповідно до ст.13 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених вимог. Сторони мають право самостійно вирішити дане питання або шляхом подачі позову до суду . \~ \~ \~ \~

Outcome: approved