Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання, зазначивши, що під час перебування у шлюбі із відповідачем у них 23.08.2014 року народився син [PERSON]. Відповідач фізично здоровий, стягнень по виконавчих документах не має. Він добровільно не виділяє коштів на утримання дитини. Тому вона змушена звернутись до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на своє утримання в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] змінила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 614 грн. та на своє утримання в розмірі 500 грн.. Змінені позовні вимоги підтримала. Додатково пояснила, що на даний час вона працевлаштувалась, а дитина ходить в садочок. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 614 грн.. На утримання дружини позовні вимоги не визнав. Пояснив, що він є інвалідом третьої групи, не працює. До цього працював, але довго не міг втриматись на роботі через те, що йому важко фізично працювати. На даний час не знайшов ще роботи, яка б йому підходили з урахуванням його стану здоровя. Окрім пенсії по інвалідності в сумі 1160 грн. інших доходів не має. Майна не має, живе з батьком, який також йому допомагає. Позивач же може сама себе забезпечити бо працює. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положення ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матірю та знаходяться на її утриманні, що фактично визнається сторонами. На час розгляду справи прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1228 грн. Відповідач не має постійного місця роботи, на час подачі позову працював, на даний час не працює, отримує пенсію по інвалідності, визнав змінені позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину в розмірі половини від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому стягнення аліментів з нього слід проводити у твердій грошовій сумі у визначеному позивачем розмірі 614 грн.. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на дружину суд виходить з такого. Відповідно до змісту ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.2 ст.80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1\~ст. 179 ЦПК України\~предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при\~ухваленні судового рішення. Відповідно до змісту ч. 2 ст. 10 ЦПК України, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. В судовому засіданні встановлено, що домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання [PERSON] між сторонами у справі немає. Суд вважає, що позивач належним чином не довела ті обставини, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання, сплачуючи аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. При цьому із наданого відповідачем пенсійного посвідчення № [NUMBER] видно, що [PERSON] отримує пенсію по інвалідності 3 групи з дитинства. Термін дії довічно. Із довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 680325, виданої 05.07.2011 року, видно, що [PERSON] має третю групу інвалідності, строк встановлення якої безтерміново. Згідно висновку про умови та характер праці зазначено, що йому протипоказана важка фізична праця. Із оглянутої в судовому засіданні трудової книжки [PERSON] видно, що він працював, зокрема, з 16.03.2016 року по 28.07.2016 року в ТОВ «Вінницька птахофабрика» птахівником. Звільнився за власним бажанням. Відповідач стверджує, що інших доходів окрім пенсії він не має, нерухоме майно в нього відсутнє, земельної ділянки немає. Проживає з батьком, який йому допомагає. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, сплачуючи аліменти на дитину, встановлені даним рішенням, не зможе надавати матеріальну допомогу ще й на утримання позивача, оскільки не працює, має інвалідність, що частково обмежує його у працевлаштуванні. Відтак в задоволенні позову в частині стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років слід відмовити. При цьому суд вважає за необхідне розяснити позивачеві, що в разі зміни матеріального становища відповідача, його працевлаштування чи отримання ним інших доходів, позивач зможе повторно звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача на своє утримання. На підставі викладеного та

Outcome: partial