Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23.04.2010 року. Мають доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини з відповідачем припинені тому, що за час знаходження у шлюбі не змогли знайти спільної згоди з питань подружнього життя, у зв'язку з чим взаємовідносини стали холодними, перестали цікавитися інтересами один одного. Відповідач неодноразово залишав сім'ю, проживав окремо, не повідомляв про своє місце знаходження. Вихованням дітей не займався, матеріально сім'ю не забезпечував, не бажав працювати. Крім того, відповідач вживає наркотичні засоби, що вкрай негативно впливає на психологічний стан її та дітей. Знаходження їх в зареєстрованому шлюбі носить формальний характер і не відповідає інтересам її та дітей. Спільне господарства не ведуть. Спір про поділ майна, яке є їх сумісною власністю, відсутній. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з нею. Примирення вважає неможливим. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився вдруге, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечення на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 23.04.2010 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3), згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23.04.2010 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. Факт наявності у сторін неповнолітніх дітей підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5). Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.04.2010 року, від шлюбу мають неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], разом не проживають і не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна немає, питання місця проживання малолітніх дітей вирішено, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим і буде суперечити інтересам позивачки , тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК України, сплачений позивачкою судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 350 грн., що підтверджено відповідними фінансовими документами, слід стягнути з відповідача на користь позивачки. Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved