Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08.06.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, за актовим записом № 286. Від даного шлюбу в них дітей немає. Шлюб бажає розірвати, оскільки сімейне життя не склалося, у них різні погляди на життя, в зв'язку з чим часто виникали непорозуміння, які переходили в сварки. На даний час шлюб носить тільки формальний характер, строк для примирення просить не надавати, майнового спору між ними немає. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує щодо винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме через оголошення в засобах масової інформації (газета «Новини Закарпаття» № 24 (4489) від 01 березня 2016 року. Причину неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 08 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку було зареєстровано шлюб, про що зроблений запис № 286. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Відповідно до довідки від 10.03.2015 року № 2101000447 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, [PERSON] перемістилася з тимчасово окупованої території в м.Мукачево, вул. Індустріальна, 5/16. Сімейні стосунки з відповідачем не склалися, часто виникають непорозуміння та сварки. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст. 110 СК України). Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, позивач має стійке переконання до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачеві слід залишити прізвище «[PERSON]», оскільки про це вона просить в позові. На підставі наведеного,

Outcome: approved