Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства. [PERSON], мотивувала заяву тим, що заявник, тривалий час мала тісні стосунки з [PERSON], [INFO], що був зареєстрований за адресою: вул. [PERSON] (пров. [PERSON]), 42/76. Згодом [PERSON] завагітніла від [PERSON] Так, 18 березня 2015 року заявник народила сина [PERSON]. Це підтверджується копією свідоцтва про народження. Заявник з [PERSON] домовились, що шлюб між ними буде укладено пізніше, а дитину заявник зареєструвала в порядку ст. 135 СК України. [PERSON] визнав своє батьківство, навідував свого сина. Надавав матеріальну допомогу для дитини. Даний факт можуть підтвердити свідки. Проте 06 травня 2016 року [PERSON] помер. У звязку із тим, що заявник з покійним шлюбних відносин так і не зареєстрували, заявник не може отримати свідоцтво про його смерть. Оскільки за життя [PERSON] надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, то після його смерті стало дуже важко утримувати дитину. У звязку з цим встановлення факту батьківства дасть можливість дитині отримувати пенсію у звязку із втратою годувальника. Крім того, заявник зазначає, що у померлого немає спадкоємців першої черги, так як в шлюбі він не перебував, інших дітей у нього немає, батьки померли. На підставі викладеного позивач просить встановити факт батьківства [PERSON], [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. До судового засідання заявник [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що вимоги підтримує у повному обсязі. Представник третьої особи до судового засідання також не зявилась, проте надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника управління пенсійного фонду України в м. Вінниці. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є двоюрідною сестрою покійного [PERSON], повідомила також, що її покійний брат їй розповідав що у нього є кохана жінка яка народила від нього сина [PERSON]. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився 18 березня 2015 року, батьками якого записано: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). З ксерокопії актового запису про смерть № 1297 від 10 травня 2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO] помер 6 травня 2016 року. [PERSON] та [PERSON] у шлюбі не перебували, проте згідно пояснень заявника, свідка, вони підтримували фактичні шлюбні стосунки, від яких народився син [PERSON]. Окрім того, батьком [PERSON] у свідоцтві про народження записаний [PERSON], однак фактично він є дідусем [PERSON]. (а.с.4) Відповідно до ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, які визначені у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду органи державної реєстрації актів цивільного стану вносять відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видають нове свідоцтво про народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved