Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 11.09.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України (актовий запис №1403), мотивуючи свої вимоги тим, що під час спільного подружнього життя народилось троє дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та Іларія [INFO], однак, спільне життя із відповідачем не склалося, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, і шлюбні відносини припинені. Вона не бажає примирення. На підставі вищевказаного, просить розірвати шлюб. У підготовче засідання позивач не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Ухвалою суду від 30.10.2018 р. позовну заяву прийнято до розгляду із призначенням підготовчого засідання. З урахуванням того, що до розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, судом постановлено ухвалу про розгляд справи по суті та ухвалення рішення у справі з підстав визнання відповідачем позову, і прийняття такого визнання судом. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11.09.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України (актовий запис №1403), про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії І-ИД №047626, видане 11.09.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України (а.с. 4). Як вбачається із витягу із записів про народження 2009 року частина І серія В №3, виданого 25.11.2009 р. Республіка Італія, Територіальне відділення уряду в Кєті, Свідоцтва про народження серії І-ГЮ №240507, виданого 11.11.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радивилівського районного управління юстиції у Рівненській області, Свідоцтва про народження серії І-ГЮ №278260, виданого 29.08.2017 р. Радивилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, 28.10.2009 року народилася [PERSON], 03.11.2015 року народилася [PERSON], 27.08.2017 року народилась [PERSON], їх батьками вказані: батько [PERSON], а мати [PERSON] (а.с. 6,9,10). Відповідно до поданого позову, суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у сімейних правовідносинах та предметом спору є право на вільне перебування у шлюбі, вважаючи за необхідне розірвати шлюб, з підстав, вказаних у позові, позивач звернувся до суду. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сімя фактично розпалася, подружжя спільного господарства не веде, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у звязку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається із ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається із квитанції №TS211387, дата здійснення операції 31.10.2017р., 10:16:07, отримувач: УК у Радивилівському р-ні, р/р отримувача: 31215206700361, МФО банку: 833017, ЗКПО: 37929592, [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 640 грн. А відтак, з огляду на визнання позову до початку розгляду справи по суті та задоволення позовних вимог у повному обсязі, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 320 грн., та стягнення з відповідача на користь позивачки іншої частини сплаченого судового збору, що становить 320 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved