Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні шляхом виселення з квартири [ADDRESS] та стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що являється власником квартири [ADDRESS], однак відповідачі чинить перешкоди у володінні та користуванні приватною власністю. У 2009 році відповідачі поселилися у вказану квартиру під приводом подальшого її придбання. Оскільки договір купівлі-продажу до цього часу не укладений, відповідачі проживають у квартирі позивача без будь-якої правової підстави. Крім того, відповідачі не сплачують комунальних послуг, заборгованість перед КП «Житловик» та КП «Міськтепловоденергія» становить 4035 грн. Тому просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача наполягали на задоволенні позову. Пояснила, що відповідачі проживають у [INFO] без будь-яких правових підстав, договір оренди укладати не бажають. Такими діями відповідачі перешкоджають позивачу у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без її участі. В попередніх судових засіданнях проти позову заперечив, пояснив, що дійсно мав намір укласти договір купівлі-продажу квартири та сплатив частину коштів. Проте через шахрайські дії позивачки договір укладений не був і отримані кошти позивачка не повернула. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про день і час слухання справи. Заслухавши представника позивач, відповідача, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 19.05.2008 року та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно від 30.01.2016 р. Відповідачі [PERSON], [PERSON] проживають у [INFO] без реєстрації, що підтверджується актами перевірки паспортного режиму від 08.08.2013р. та 05.09.2013р. Сторони визнають, що у 2009 році мали намір укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. [PERSON] надала відповідачам ключі від квартири. Відповідачами були передані кошти позивачу в розмірі 15000 доларів США, що підтверджується також розпискою позивача від 02.10.2009р. Вироком Камянець-Подільського міськрайонного суду від 22.06.2011р. [PERSON] визнано винною у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 190 ч.3 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі. Встановлено, що [PERSON] шляхом обману заволоділа грошовими коштами [PERSON] та [PERSON] в сумі 15000 доларів США, які останні передали їй в якості завдатку за придбання належної їй квартири [ADDRESS], при цьому не повідомила потерпілим, що вказана квартира знаходиться в заставі в АКБ «Укрсоцбанку». Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду від 12.01.2012р. присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] 119070 грн. матеріальної шкоди завданої злочином та по 2000 грн. моральної шкоди. Договір найму між сторонами \~не укладався. Можливість укладення такого договору заперечувалась відповідачем під час розгляду справи. Позивачка та відповідачі не є родичами. Позивач проживає за іншою адресою, оскільки відповідачами чиняться перешкоди в користуванні квартирою, чим порушуються права позивача. Як вбачається із листа Камянець-Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області від 02.08.2013р., звернення [PERSON] з приводу самоправних дій відносно неї з боку [PERSON] та [PERSON] розглянуто. Встановлено, що в даному факті відсутні будь-які ознаки кримінального правопорушення, вбачаються цивільно-правові відносини, які розглядаються судом за скаргою однієї із сторін. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до ст. ст.\~15,\~16\~\~ЦК України\~кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права.\~Згідно із ч. 1\~ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.\~За положеннями ч. ч. 1, 2\~ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.\~ Відповідно до ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.\~Отже, враховуючи положення, передбачені ст. ст.\~317,\~321,\~391 ЦК України, власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати нежитлове приміщення для власних потреб.\~ За таких обставин позовні вимоги щодо усунення перешкод в користуванні спірною квартирою та виселення відповідачів із цієї квартири підлягають задоволенню. Відповідно до довідки КП «Житловик» станом на 01.02.2016р. за [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 3648,86 грн. Відповідно до довідки КП «Міськтепловоденергія» станом на 01.02.2016р. за [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 386,16 грн. за теплову енергію, 12,66 грн. водопостачання та водовідведення. Відповідно до ст.162 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р., власники квартир багатоквартирного будинку зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідачі не є власниками квартири [ADDRESS], договірних відносин з [PERSON] з приводу оплати комунальних послуг не мають, тому у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості перед КП «Житловик» та КП «Міськтепловоденергія» в розмірі 4035 грн. слід відмовити. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial