Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону, до її повноліття. Позивачка [PERSON] позовні вимоги мотивує наступним чином. Вона 19 липня 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] За час шлюбу 15 червня 2010 року народилася дочка [PERSON], батьками яких є вона та відповідач [PERSON] Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 14 травня 2015 року шлюб між ними розірваний. Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати із нею. Весь тягар утримання їхньої дочки [PERSON] на сьогоднішній день лежить на ній. Вона працює не офіційно, отримує заробітну плату приблизно до розміру мінімальної зарплати. Надалі вона має намір працевлаштуватися офіційно. Проживає з батьками, які у свою чергу забезпечують її та її дочку матеріально. Він, відповідач, участі у вихованні дочки майже не приймає. Після того, як вони припинили спільне проживання у лютому 2015 року відвідач відвідав дитину тричі, інколи надає незначні кошти, однак вони в повній мірі не забезпечують відповідний віку дитини належний рівень забезпечення одягом, харчуванням, іграшками, підручниками тощо. Вона прикладає всі зусилля, щоб дитина розвивалася морально, інтелектуально та фізично. Дочка відвідує дошкільний навчальний заклад у м.Кролевець, а також хореографічні гуртки двох напрямків, оплату за які здійснює вона особисто. На даний час це вимагає значних матеріальних, а найголовніше стабільних матеріальних затрат, у звязку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів для отримання систематичних коштів. Він, відповідач, працездатного віку, інших дітей та утриманців немає, хронічних захворювань також немає. Наскільки їй відомо він офіційного не працює, однак має неофіційний заробіток. Саме тому має обєктивну можливість влаштувати своє життя таким чином, щоб утримувати єдину дитину. Після припинення подружніх стосунків у лютому 2015 року вони домовилися про те, що він у добровільному порядку буде надавати щомісячно кошти на утримання дочки у розмірі 1000 грн. Проте він, відповідач, домовленості майже не виконує, мотивуючи тим, що у нього відсутні такі кошти, а також те, що вона буде витрачати кошти на власні потреби. Відповідач [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, а тому вона, позивачка, просить суд стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1100 гривень щомісяця на утримання дочки [PERSON] з індексацією відповідно до закону. Визначаючи такий розмір аліментів на утримання дочки, вона вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти щомісяця у розмірі 1100 грн., оскільки займається будівельними роботами у м.Київ, отримує достатній гонорар. Крім того, такий розмір аліментів був спочатку обговорений між ними після припинення подружніх стосунків і спільного проживання. Позивачка [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Однак надав письмову заяву в якій просить суд розгляд справи проводити без його участі. При цьому відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що він згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дочки у розмірі 100 грн. щомісяця. Також він зазначив, що він постійного місця роботи немає, живе за тимчасові заробітки (а.с.14). Вислухавши пояснення позивачки [PERSON], дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить із наступного. Сторони зареєстрували шлюб 19 липня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кролевецького РУЮ Сумської області, актовий запис №64. За час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень зроблений відповідний актовий запис за №109, що підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кролевецького РУЮ Сумської області (а.с.6). Із рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 14 травня 2015 року вбачається, що шлюб, який зареєстрований 19 липня 2008 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Сердюк) [PERSON], [INFO], розірваний (а.с.7) Із довідки, виданою виконавчим комітетом Кролевецької міської ради Сумської області від 14.12.2015 року за №9225, убачається, що [PERSON] проживає та зареєстрована у [INFO], разом із дочкою [PERSON], [INFO] (а.с.8) Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ч.2 ст.141 СК України). Згідно зі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки питання щодо утримання дитини сторонами не вирішено у добровільному порядку, то звернення до суду позивачки з позовними вимогами щодо стягнення аліментів на утримання дочки є обгрунтованим і відповідає положенням ст.181 СК України. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Вимогами ч.1 ст.184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоровя та матеріальне становище дитини; - стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Як убачається із пояснень позивачки та матеріалів справи, відповідач [PERSON] хронічних захворювань не має, неофіційно працює, отримує заробітну плату, яка має непостійний, нерегулярний та мінливий характер, є працездатною та фізично здоровою особою, стягнень за виконавчими документами не має, непрацездатних батьків, яких він зобовязаний утримувати по закону, не має, інших осіб, яких він зобовязаний утримувати по закону, він також не має. Він згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 100 грн. щомісяця до її повноліття. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які будуть стягуватися із відповідача [PERSON], суд керується положеннями ст.ст.182, 184 СК України Оскільки відповідач [PERSON] працює не офіційно, має нестабільний, нерегулярний та мінливий заробіток, що свідчить про наявність обставин, які мають істотне значення, є працездатною та фізично здоровою особою, стягнень за виконавчими документами не має, непрацездатних батьків, яких він зобовязаний утримувати по закону, не має, інших осіб, яких він зобовязаний утримувати по закону, він також не має, а тому суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, необхідно визначити у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісяця з індексацією відповідно до закону, до повноліття дочки [PERSON]. При цьому суд виходить із наступного. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину повинен бути не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 СК України. Дочка [PERSON] народилася 15 червня 2010 року (а.с.6). Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 вересня 2015 року становить 1167 грн. Отже, мінімальний розмір на дочку [PERSON] становить 350 грн. 10 коп. (1167 грн х 30 % : 100% = 350 грн. 10 коп). Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленого цим Кодексом. При цьому суд бере до уваги при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі 500 грн щомісяця те, що відповідач офіційно не працює, однак є фізично здоровою та працездатною особою, а сама по собі відсутність у відповідача роботи і стабільної заробітної плати не є достатньою підставою для стягнення аліментів в незначних розмірах. У судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що після припинення спільного проживання у лютому 2015 року відповідач [PERSON] періодично надавав добровільно кошти на утримання дочки у розмірі 300 грн. кожного разу, один раз він надав кошти на утримання дочки у розмірі 1000 грн. Відповідачем [PERSON] недоведені обставини шляхом надання письмових доказі щодо неможливості сплати аліментів у розмірі, який перевищує мінімальний розмір аліментів на утримання дочки [PERSON]. Згоду відповідача на сплату аліментів у розмірі 100 грн. щомісяця на утримання дочки суд розцінює, як стягнення аліментів у незначних розмірах. Доводи відповідача [PERSON], викладені у його заяві від 23 грудня 2015 року, щодо згоди на сплату аліментів у твердій грошовій сумі 100 грн. щомісяця через відсутність постійного місця роботи та свого існування на тимчасові заробітки, суд до уваги при ухваленні рішення не бере, оскільки вони не можуть бути обставинами щодо стягнення аліментів у розмірі 100 грн. щомісяця, враховуючи, що [PERSON] є працездатною та фізично здоровою особою. Виходячи із закріплених у ч.9 ст.7 СК України засад справедливості, добросовісності та розумності при визначенні можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісяця з індексацією відповідно до закону, до повноліття дочки, суд враховує і власні потреби, що їх відповідач мусить зазнавати через тимчасову відсутність стабільного, постійного заробітку; зміни сімейного стану у майбутньому, виникнення обовязку щодо утримання інших осіб, яких він зобовязаний утримувати по закону і ці причини можна віднести до істотних обставин. Крім того, при визначені розміру аліментів суд керується і приписами ст.180 СК України за якими позивачка [PERSON], як мати дочки, також зобовязана її утримувати. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України та п.п.1. п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (в редакції Закону від 01 вересня 2015 року) підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 коп., оскільки позивачку на час подачі позовної заяви до суду звільнено від сплати судового збору згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI ( в редакції Закону від 01 вересня 2015 року). Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial