Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину вона є власником житлового будинку № 50 по вулиці Дружби в місті Маріуполі. Відповідач [PERSON] звернувся з проханням зареєструвати його в її будинку, на що вона погодилася і зробила це, але фактично в ньому він не проживав. 05 квітня 2014 року відповідач [PERSON] виїхав на територію Російської Федерації для постійного проживання, і з того часу його вона більше не бачила. В даний час вона змушена нести витрати по оплаті комунальних платежів, що ставить її у важке матеріальне становище. Оскільки відповідач не проживає у вказаному будинку більше одного року, вона не підтримує з ним ніяких відносин, тому просить суд визнати його таким, що втратив право користування будинком. Позивачка [PERSON] на розгляд справи до суду не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги повністю підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила задовольнити позов. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно - 1/2 частка будинку № 50 по вулиці Дружби в місті Маріуполі належить на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 29 квітня 2004 року [PERSON], а згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно , інша 1/2 частка будинку № 50 по вулиці Дружби в місті Маріуполі належить на праві приватної власності позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19 лютого 2007 року. З копії довідки про склад сім*ї № 874 вбачається, що у будинку № 50 по вулиці Дружби в місті Маріуполі, крім позивачки зареєстрований відповідач [PERSON], однак фактично не проживає в ньому з 05 квітня 2014 року по даний час. Вказана обставина підтверджується і актом, складеним КСН «Дружба» від 02 листопада 2015 року. Інформацію викладену в акті підтвердили сусіди позивачки, мешканка будинку № 52 по вулиці Дружбий, [PERSON], мешканка будинку № 10 по вулиці Дружби, [PERSON] та мешканець будинку № 48 по вулиці Дружби, [PERSON] У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. За ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження, оскільки відповідач будучи зареєстрованим в [INFO], за відсутності на те поважних причин відсутній, не проживає в ньому понад 6 місяців. На підставі викладеного та

Outcome: approved