Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Костянтинівської селищної ради Краснокутського району Харківської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну частку ділянку розміром 5,59 га в порядку спадкування, яка розташована на території Костянтинівської селищної ради. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] року померла її двоюрідна сестра [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. В установлений законом час спадщина у вигляді земельної ділянки, що належить померлій [PERSON] на підставі Державного акту, позивачем була прийнята, оскільки вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка Костянтинівської ради Краснокутського району Харківської області та не заявила про відмову від неї. Крім позивача спадкоємцями першої черги за законом майна [PERSON] є її доньки - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які відмовляються від спадщини, про що свідчать подані ними відповідні заяви. Позивач має намір успадкувати майно, оскільки відповідно до ст.1265 ЦК України, являється спадкоємицею п'ятої черги за законом, в зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає: встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла [INFO] року являється її двоюрідною сестрою та визнати за позивачем право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку. У відкритому судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені [PERSON] позовні вимоги в повному обсязі та прохала їх задовольнити. Представник відповідача - Костянтинівської селищної ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про визнання позову та про слухання справи у відсутність представника. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача та свідків, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Костянтинівською селищною радою Краснокутського району Харківської області 29.05.2013 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 5,59 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV - ХР № 001034. Позивачем спадщина у вигляді земельної ділянки відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України була фактично прийнята, оскільки позивач [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка Костянтинівської ради Краснокутського району Харківської області від 05.05.2014 року №1341 та вона не заявила про відмову від неї. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця. Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Діти спадкодавці - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від належних їм часток спадкового майна відмовляються, про що подані ними відповідні заяви, засвідчені секретарем виконавчого комітету Костянтинівської селищної ради Краснокутського району Харківської області, які знаходяться в матеріалах справи. Факт, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] являються дітьми спадкодавці [PERSON] підтверджується їхніми свідоцтвами про народження та про одруження, копії яких маються в матеріалах справи. Факт, що позивач [PERSON] являється двоюрідною сестрою спадкодавці [PERSON] підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які в відкритому судовому засіданні пояснили, що дійсно [PERSON] являється двоюрідною сестрою їхньої мами [PERSON] З дитинства [PERSON] ходила до них в гості і з тих часів та по теперішній час вони підтримують родинні стосунки. Також повідомили, що вони не претендують на спадщину та відмовляються від неї на користь двоюрідної тітки [PERSON] Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право спадкодавці [PERSON] на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV- ХР № 001034, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 129 від 08.09.2002 року. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця - [PERSON], має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved