Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним рішення 18 сесії 7 скликання [PERSON] сільської ради від 15.12.2016 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовлену ПП «Земля», яка розташована на території [PERSON] сільської ради в межах населеного пункту с. Денихівка Тетіївського району Київської області та передана безоплатно у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1695 га, кадастровий номер 32246824001:01:014:0007, по вул. Лиса Гора в с. Денихівка Тетіївського району Київської області. Також просить визнати недійсним державний акт, виданий на підставі даного рішення на ім?я [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона разом з чоловіком 31.10.2008 року придбали житловий будинок по вул. Лиса Гора, 8 (на даний час 11) в с. Денихівка Тетіївського району Київської області, який розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 0,35 га. 05.04.2016 року рішенням сесії [PERSON] сільської ради позивачу надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж даної земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність, встановивши площу 0,35 га. Проте після обмірів земельної ділянки ПП «Земля» її площа стала становити лише 0,2424 га. Крім того, рішенням сесії [PERSON] сільської ради сусіду позивача [PERSON] для розширення особистого селянського господарства надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,17 га, після чого 25.04.2016 року надано дозвіл на розробку технічної документації щодо встановлення меж даної земельної ділянки в натурі (на місцевості). Після обмірів земельної ділянки ПП «Земля» її площа становить 0,1695 га. Рішенням 18 сесії 7 скликання [PERSON] сільської ради від 15.12.2016 року відповідач затвердив [PERSON] технічну документацію із землеустрою та надав у власність дану земельну ділянку. Позивач вважає, що відповідач своїм рішенням порушив її права як землекористувача, оскільки, надаючи у власність земельну ділянку [PERSON] площею 0,1695 га, фактично захопив частину її земельної ділянки (городу), в звязку з чим площа її земельної ділянки зменшилася з 0.35 га до 0,2424 га., хоч фактично вона має право на площу 0,35 га, так як саме така площа згідно записів у земельно-шнурових книгах за 1992-1993 роки рахувалася за попередніми власниками та весь час позивач сплачувала земельний податок саме за 0,35 га землі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та уточнила позовні вимоги в частині визнання недійсним державного акту, виданого ім?я [PERSON], а саме просить скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1695 га, кадастровий номер 32246824001:01:014:0007, що по вул. Лиса Гора в с. Денихівка Тетіївського району Київської області, проведену 25.01.2017 року на підставі рішення 18 сесії 7 скликання [PERSON] сільської ради від 15.12.2016 року (а.с.99-100). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тетіївського району Київської області [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнала, посилаючись на надане письмове заперечення (а.с. 90-91). Третя особа [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позовних вимог не визнали, посилаючись на надане письмове заперечення (а.с. 92). Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, третьої особи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] за згодою чоловіка [PERSON] 31.10.2008 року на підставі договору купівлі-продажу придбала у [PERSON] та [PERSON] житловий будинок по вул. Лиса Гора, 8 (на даний час 11) в с. Денихівка Тетіївського району Київської області, який розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 0,35 га., що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 31.10.2008 року та витягом з Державного реєстру правочинів (а.с.34, 35), копією довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 1026 від 30.10.2008 року (а.с.37) та копією витягу з рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 16.11.2011 року про впорядкування нумерації будинків (а.с.48). З метою приватизації земельної ділянки позивач звернулася до [PERSON] сільської ради з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж даної земельної ділянки в натурі (на місцевості), який їй був наданий рішенням 8 сесії 7 скликання сільської ради від 05.04.2016 року за № 53-08-УII з подальшим оформленням її у власність: орієнтовною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та орієнтовною площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.39). Разом з тим, рішенням 9 сесії 7 скликання [PERSON] сільської ради від 25.04.2016 року № 63-09-УII було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з подальшим оформленням її у власність [PERSON] на суміжну з позивачем земельну ділянку орієнтовною площею 0,17 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Лиса Гора в с. Денихівка Тетіївського району Київської області (а.с.38), яка була надана [PERSON] 21.03.2008 року для розширення особистого селянського господарства із запасу земель сільської ради (архівний витяг з рішення [PERSON] сільської ради від 21.03.2008 року № 82-24-У а.с.46-47). Після проведених обмірів обох земельних ділянок в натурі (на місцевості) приватним підприємством «Земля» фактично площа земельної ділянки, яка рахується за позивачем склала 0,2424 га, а земельної ділянки, яка рахується за [PERSON] 0,1695 га. Під час проведення обмірів позивач [PERSON] та [PERSON] погодили межі суміжних ділянок, що підтвердили своїми підписами в актах прийомки-передачі межових знаків на зберігання (а.с. 42, 93). При цьому акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання [PERSON] відповідає вимогам закону, в ньому зазначені всі необхідні відомості, в тому числі площа землі та підпис [PERSON] (а.с.93). Рішення 18 сесії 7 скликання [PERSON] сільської ради від 15.12.2016 року № 117-18-УII [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовлену ПП «Земля», яка розташована на території [PERSON] сільської ради в межах населеного пункту с. Денихівка Тетіївського району Київської області та передано безоплатно у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1695 га, кадастровий номер 32246824001:01:014:0007, по вул. Лиса Гора в с. Денихівка Тетіївського району Київської області (а.с. 40-41). Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Згідно зі ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнанням недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п.п. 34 п.1\~ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання регулювання земельних відносин. Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»\~передбачено, що розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок у власність громадян, надання земельних ділянок, підготовка висновків щодо надання земельних ділянок, віднесена до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність. Цей орган розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Погоджений проект затверджується органом виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність та приймається рішення про надання земельної ділянки у власність. Таким чином для приватизації земельної ділянки необхідним є встановлення та узгодження її розмірів. Пунктом 2.8 Інструкції встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою\~Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376,\~передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає і акт узгодження меж земельних ділянок, підписаний землекористувачами суміжних земельних ділянок. Таким чином, законодавство пов'язує отримання кадастрового номеру земельної ділянки з наявними в технічній документації погодженими актами прийому-передачі межових знаків та погодження меж з усіма суміжними землевласниками (землекористувачами). Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, земельна ділянка площею 0,17 га по вул. Лиса Гора в с. Денихівка Тетіївського району Київської області, яка 2008 року надана [PERSON] в постійне користування із земель запасу [PERSON] сільської ради, відповідно по господарських та земельно-шнурових книг, які збереглися в архіві сільської ради, починаючи з 1950-х років рахувалась за [PERSON] (а.с.31-33). 12.08.1980 року [PERSON] продав свій будинок в с. Денихівка разом із присадибною ділянкою площею 0,18 га, колгоспу «Прогрес» для передачі його в користування сім?ї [PERSON] (а.с.43, 45). Дана земельна ділянка за даними сільської ради рахувалася за померлим [PERSON], після його смерті передана до земель запасу [PERSON] сільської ради та 21.03.2008 року надана [PERSON] в постійне користування орієнтовною площею 0,17 га. Таким чином дана земельна ділянка ніколи не належала позивачу, приватизована [PERSON] правомірно, з дотриманням всіх передбачених законодавством процедур, зокрема і з погодженням меж з усіма суміжними землевласниками (землекористувачами), в тому числі і з позивачем. З огляду на викладене, та враховуючи п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р.\~№ 7,\~де зазначено, що суд, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів, має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку, суд вважає, що [PERSON] сільська рада, приймаючи рішення про затвердження технічної документації із землеустрою [PERSON] та про передачу йому у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки, площею 0,1695 га, кадастровий номер 32246824001:01:014:0007, по вул. Лиса Гора в с. Денихівка Тетіївського району Київської області, ніяким чином не порушила права позивача як землекористувача суміжної земельної ділянки, а тому відмовляє в задоволенні позовних вимог. Посилання позивача на те, що відповідно земельно-шнурових книг [PERSON] сільської ради за 1992,1993 роки за колишнім власником [PERSON] рахувалось саме 0,35 га присадибної земельної ділянки, і саме це є належним доказом, що посвідчує право позивача на земельну ділянку площею саме 0,35 га, суд відхиляє, оскільки, як доведено в судовому засіданні, за колишнім власником земельної ділянки позивача [PERSON] в різні періоди часу, починаючи з 1950-х років, рахувалась різна площа земельної ділянки. На час придбання позивачем житлового будинку по вул. Лиса Гора, 8 (на даний час 11) в с. Денихівка Тетіївського району Київської області, розмір неприватизованої земельної ділянки детально виміряний не був, а тому позивачу було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж даної земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,35 га. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржуване рішення не порушує прав та інтересів позивача, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed